Справа № 260/4932/24
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2025-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про застосування заходів процесуального примусу

06 лютого 2025 рокум. Ужгород№ 260/4932/24
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Скраль Т.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), в особі представника Павленко Юрія Євгенійовича (04128 м. Київ, вул. Мрії, 28) до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

05 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_2 , якою просить: 1) визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо затримання ОСОБА_1 та позбавлення волі в період з 05.07.2024 по 06.07.2024; 2) визнати протиправними та скасувати: - довідку позаштатної постійно діючої Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.07.2024 року щодо визнання придатним до військової служби ОСОБА_1 ; - наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 №180 від 05.07.2024 Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації в частині, що стосується ОСОБА_1 - наказ Військової частини НОМЕР_2 №100 від 06.07.2024 року в частині, що стосується ОСОБА_1 ; 3) зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 виключити ОСОБА_1 зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_2 та звільнити його з військової служби.

12 серпня 2024 року ухвалою суду позовну заяву ОСОБА_1 , в особі представника Павленко Юрія Євгенійовича до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - повернуто позивачеві.

31 жовтня 2024 року постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2024 року скасовано, і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

18 листопада 2024 року справа надійшла до Закарпатського окружного адміністративного суду.

25 листопада 2024 року ухвалою суду прийнято до свого провадження адміністративну справу № 260/4932/24. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) сторін на 16 грудня 2024 року. Клопотання позивача про витребування доказів задоволено частково. Витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_1 довідку ВЛК щодо ОСОБА_1 від 05 липня 2024 року.

04 грудня 2024 року ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалу від 25 листопада 2024 року відповідачем 1 отримано 25 листопада 2024 року об 17:41 год, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, (а.с. 73).

Станом на 16 грудня 2024 року відповідачем не надано суду витребуваних доказів.

16 грудня 2024 року ухвалою суду витребувано повторно від ІНФОРМАЦІЯ_1 довідку ВЛК щодо ОСОБА_1 від 05 липня 2024 року. Витребувані судом докази необхідно було подати Закарпатському окружному адміністративному суду за адресою - до 20 січня 2025 року. Відкладено розгляд справи на 24 січня 2025 року.

Ухвалу від 16 грудня 2024 року відповідачем 1 отримано 17 грудня 2024 року об 20:25 год, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, (а.с. 90).

Станом на 24 січня 2025 року витребувані судом докази не надано та не повідомлено суд про причини неподання.

24 січня 2025 року ухвалою суду стягнуто в дохід Державного бюджету України з ІНФОРМАЦІЯ_1 - штраф в розмірі 3 028 гривень.

24 січня 2025 року ухвалою суду витребувано повторно від ІНФОРМАЦІЯ_1 довідку ВЛК щодо ОСОБА_1 від 05 липня 2024 року. Витребувані судом докази необхідно було подати Закарпатському окружному адміністративному суду - до 03 лютого 2025 року.

Ухвалу від 24 січня 2025 року відповідачем 1 отримано 24 січня 2025 року об 14:14 год, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, (а.с. 110).

Станом на 06 лютого 2025 року витребувані судом докази не надано та не повідомлено суд про причини неподання.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частини 2 статті 44 КАС України особи які беруть участь у справі зобов`язані добросовісно користуватися належними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За приписами частини 4 статті 45 КАС України суд зобов`язаний вжити заходів для запобігання зловживання процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Згідно з положеннями частини 7статті 80 КАС України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Проте, станом на 06 лютого 2025 року відповідачем 1 ухвал суду від 25 листопада 2024 року, від 16 грудня 2024 року та від 24 січня 2025 року про витребування доказів не виконано. Про неможливість подання або подання у встановлені судом строки витребуваних документів суд не повідомлено.

Наслідки неподання витребуваних доказів судом роз`яснювалися в ухвалах від 25 листопада 2024 року, від 16 грудня 2024 року та від 24 січня 2025 року. Тому, суд констатує, що учасником справи від якого витребовувались докази жодного реагування на виконання вимог ухвали не вчинено, що призводить до перешкод у здійсненні судочинства відповідачем по справі.

Відповідно до частини 8 статті 80 КАС України у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Згідно з положеннями частини 1 статті 144 КАС України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Заходи процесуального примусу застосовуються судом, як правило, негайно після вчинення порушення.

Одним із заходів процесуального примусу є штраф, відповідно до пункту 5 частини 1 статті 145 КАС України.

За приписами пункту 3 частини 2 статті 149 КАС України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення.

Згідно з вимогами частини 3 статті 149 КАС України у випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника.

Застосовані заходи процесуального примусу мають бути співрозмірними виявленому порушенню.

Відповідно до частини 5 статті 149 КАС України ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Відповідно до частини 6 цієї норми, суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, щодо якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Згідно з частиною 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Зважаючи на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ухвал Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року, від 16 грудня 2024 року та від 24 січня 2025 року у встановлений судом строк не виконав, документів не подав, причин їх неподання не повідомив, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування до учасника справи заходу процесуального примусу у вигляді штрафу.

Відповідно до частини 3 статті 144 КАС України про застосування заходів процесуального примусу суд постановляє ухвалу.

За змістом частини 4 статті 149 КАС України ухвалу про стягнення штрафу може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду вищої інстанції. Оскарження такої ухвали не перешкоджає розгляду справи. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали про накладення штрафу є остаточною і оскарженню не підлягає. Ухвала Верховного Суду про стягнення штрафу оскарженню не підлягає.

Суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що в силу положень частини 3 статті 145 КАС України, застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених КАС України.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено у 2025 році прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 3 028,00 гривень.

З огляду на викладене та встановлені фактичні обставини справи, враховуючи принцип співрозмірності вчиненого порушення, суд вважає за належне стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за невиконання вимог ухвал суду від 25 листопада 2024 року, від 16 грудня 2024 року та від 24 січня 2025 року - штраф у розмірі 5 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме 15 140,00 гривень.

Відповідно до частин 2, 3статті 14 КАС Українисудові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Керуючись статтями 44, 45, 80, 144, 149, 248, 256, 294 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Стягнути в дохід Державного бюджету України з ІНФОРМАЦІЯ_1 - штраф в розмірі 15 140,00 гривень (п`ятнадцять тисяч сто сорок гривень 00 коп.).

2. Ухвала може бути пред`явлена до виконання відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» протягом трьох місяців у строк до 06 травня 2025 року.

3. Стягувач: Державна судова адміністрація України (01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ).

Боржник: ІНФОРМАЦІЯ_2 .

4. Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом і набирає законної сили в порядку передбаченому частиною 4 статті 149 КАС України.

Ухвалу суду про стягнення штрафу може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду вищої інстанції. Оскарження такої ухвали не перешкоджає розгляду справи. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали про накладення штрафу є остаточною і оскарженню не підлягає. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Т.В.Скраль