Справа № 140/12618/24
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2025-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року ЛуцькСправа № 140/12618/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом дії ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168), у розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні за період з 16 липня 2024 року по 30 вересня 2024 року у зв`язку з отриманням травми, пов`язаної із захистом Батьківщини; зобов`язання здійснити нарахування та виплату додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, у розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні за період з 16 липня 2024 року по 30 вересня 2024 року у зв`язку з отриманням травми, пов`язаної із захистом Батьківщини.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . Відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 16 липня 2024 року №8302 позивач під час виконання обов`язків військової служби при захисті Батьківщини 10 липня 2024 року поблизу АДРЕСА_1 внаслідок артилерійського обстрілу противником зазнав травмування (пошкодження лівої барабанної перетинки). У зв`язку з пораненням позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 10 липня 2024 року по 14 липня 2024 року в медичній роті Військової частини НОМЕР_1 , з 17 липня 2024 року по 23 серпня 2024 року - в Державному закладі «Центр психічного здоров`я та реабілітації ветеранів «Лісова поляна» Міністерства охорони здоров`я України та з 23 серпня 2024 року по 02 жовтня 2024 року - в Комунальному некомерційному підприємстві Київської обласної ради «Київський обласний центр ментального здоров`я».

Позивач вважає, що у зв`язку перебуванням на стаціонарному лікуванні з причини отримання поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, набув право на отримання додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн відповідно до абзацу третього пункту 1-2 Постанови №168. Проте Військовою частиною НОМЕР_1 безпідставно не проведено нарахування додаткової винагороди у збільшеному розмірі 100000,00 грн за період перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з отриманням поранення при захисті Батьківщини.

З урахуванням наведеного позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідач у відзиві на позов позовні вимоги не визнав та у їх задоволенні просив відмовити повністю (а.с.28-29), зазначивши, що 10 липня 2024 року ОСОБА_1 отримав поранення в районі проведення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у зв`язку з чим його було доставлено до районної лікарні (село Новодмитрівка Донецької області). 14 липня 2024 року ОСОБА_1 приступив до виконання службових обов`язків в районі здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, з 15 липня 2024 року був зарахований на котлове забезпечення військової частини, а з 16 липня 2024 року вибув з району виконання завдань із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії до ДЗ «Центр психологічного здоров`я та реабілітації ветеранів» Лісова поляна» м. Київ та 26 жовтня 2024 року прибув та приступив до виконання службових обов`язків в пункті постійної дислокації. Відповідач зазначив, що ОСОБА_1 виплачувалося грошове забезпечення відповідно до вимог чинного законодавства. Оскільки позивач не надав довідки, що визначає ступінь тяжкості його травмування, то підстав для виплати додаткової винагороди згідно з Постановою №168 немає.

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28 квітня 2023 року №287 (а.с.30) солдата за призовом по мобілізації ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу військової частини з 28 квітня 2023 року та на всі види забезпечення, на котлове забезпечення з 29 квітня 2023 року, що також підтверджено військовим квитком серії НОМЕР_2 (а.с.7).

Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10 липня 2024 року №580 позивач вибув з району виконання завдань із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії; вважається таким, що 10 липня 2024 року отримав поранення в районі проведення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії та був доставлений до районної лікарні (село Новодмитрівка Донецької області) (а.с.31). Наказ видано на підставі доповіді по факту поранення від 10 липня 2024 року №3246.

Із довідки Військової частини НОМЕР_1 від 16 липня 2024 року №8302 (а.с.9) слідує, що 10 липня 2024 року приблизно о 03:45 год поблизу села Андріївка Донецької області внаслідок артилерійського обстрілу противника командир міномета 1 мінометного взводу 6 мінометної батареї НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 зазнав травмування (АБТ, пошкодження лівої барабанної перетинки); військовослужбовець перебував у засобах індивідуального захисту; травмування/поранення військовослужбовця вважати таким, що сталося під час виконання ним обов`язків військової служби при захисті Батьківщини, не пов`язане з вчиненням ним кримінального або адміністративного правопорушення, та не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (а.с.9). Довідку видано на підставі наказу командира (начальника) військової частини НОМЕР_1 від 15 липня 2024 року №6568.

Згідно з виписним епікризом №560 ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування у період з 10 липня 2024 року по 14 липня 2024 року у медичній роті з діагнозом: наслідки вибухової травми (10 липня 2024 року), цефалгічний синдром, тинітус; рекомендовано продовжити лікування під контролем медичного підрозділу (а.с.10).

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14 липня 2024 року №592 (а.с.31 зворот) ОСОБА_1 з 14 липня 2024 року вважається таким, що прибув з лікування та приступив до виконання службових обов`язків в районі виконання завдання для безпосередньої участі у бойових діях у забезпеченні здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, а згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16 липня 2024 року №598 (а.с.32) ОСОБА_1 вибув з району виконання завдання із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії на лікування до Державного закладу «Центр психічного здоров`я та реабілітації ветеранів «Лісова поляна» з 16 липня 2024 року (а.с.32). Наказ видано на підставі направлення на лікування від 16 липня 2024 року №754 (а.с.11).

Як свідчить перевідний епікриз з медичної карти стаціонарного хворого №1836 (а.с.12), ОСОБА_1 у період з 17 липня 2024 року по 23 серпня 2024 року перебував на стаціонарному лікуванні в Державному закладі «Центр психічного здоров`я та реабілітації ветеранів «Лісова поляна» з діагнозом: посттравматичний стресовий розлад з ускладненням (наслідки ВТ (10 липня 2024 року), цефалгічний синдром) та у зв`язку з непокращенням стану здоров`я був переведений (за погодженням) до Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київський обласний центр ментального здоров`я».

Позивач у період з 23 серпня 2024 року по 02 жовтня 2024 року перебував на стаціонарному лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві Київської обласної ради «Київський обласний центр ментального здоров`я» з діагнозом: посттравматичний стресовий розлад, тривожно-депресивний синдром з проявами емоційно-вольової нестійкості та інсомічним компонентом та супутніми захворюваннями: наслідки вибухової травми (10 липня 2024 року ЗЧМТ, СГМ) у вигляді дисциркуляторної енцефалопатії І ступеня зі стійким цефалгічним синдромом, церебрастенічний синдром, та за погодженням був переведений для подальшого медико-реабілітаційного лікування в Державний заклад «Центр психічного здоров`я та реабілітації ветеранів «Лісова поляна» (а.с.13).

Витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28 жовтня 2024 року №914 підтверджено, що ОСОБА_1 прибув та приступив до виконання службових обов`язків в пункт постійної дислокації Військової частини НОМЕР_1 з Державного закладу «Центр психічного здоров`я та реабілітації ветеранів «Лісова поляна» з 26 жовтня 2024 року (а.с.31 зворот).

З картки особового рахунку військовослужбовця №01/2024-12/2024 (а.с33) видно, ОСОБА_1 була виплачена додаткова винагорода згідно з Постановою №168 у серпні 2024 року у розмірі 29032,26 грн (а.с.33).

04 жовтня 2024 року позивач засобами поштового зв`язку направив Військовій частині НОМЕР_1 рапорт про нарахування та виплату йому додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, за період стаціонарного лікування з 16 липня 2024 року по 02 жовтня 2024 року (а.с.14).

Спір у цій справі виник з приводу ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно пункту 1-2 Постанови №168 за період з 16 липня 2024 року по 30 вересня 2024 року в розмірі 100000,00 грн.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, визначені Законом України від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-ХІІ).

Відповідно до частини першої статті 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

За приписами частини четвертої статті 9 Закону №2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Згідно із пунктом 8 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова №704) умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, який триває до сьогодні.

На виконання Указу Президента України від 24 лютого 2024 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та Указу Президента України від 24 лютого 2024 року №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року прийняв Постанову №168.

Пунктом 1-1 вказаної Постанови (зі змінами, у редакції від 20 червня 2024 року) установлено, що на період воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Згідно з пунктом 1-2 Постанови №168 виплата додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Аналіз пункту 1-2 Постанови №168 дозволяє зробити висновок, що нарахування та виплата військовослужбовцям додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн здійснюється за таких умов:

а) пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва) із захистом Батьківщини;

б) факт перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини;

в) факт перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року №745/32197; далі - Порядок №260).

На підставі наказу Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року №44 Порядок №260 доповнено новим розділом XXXIV, що застосовується з 01 лютого 2023 року (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 9 розділу XXXIV Порядку №260 встановлено, що виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів, зокрема, командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини.

Відповідно до пункту 11 розділу XXXIV Порядку №260 у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, - за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.

Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за №1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини (пункт 12 розділу XXXIV Порядку №260).

Із аналізу наведених норм Постанови №168, Порядку №260 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000,00 грн додаткової винагороди за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва) із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення. При цьому Постанова №168 не містить такої обов`язкової умови, як безперервне перебування особи на стаціонарному лікуванні, як і не містить обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку із пораненням, одержаним під час захисту Батьківщини, за які виплачується збільшена винагорода. Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі до 100000,00 грн.

Наявна в матеріалах справи довідка Військової частини НОМЕР_1 від 16 липня 2024 року №8302 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) (а.с.9), яку видано на підставі наказу командира (начальника) Військової частини НОМЕР_1 від 15 липня 2024 року №6568, підтверджує, що 10 липня 2024 року поблизу АДРЕСА_1 внаслідок артилерійського обстрілу противника командир міномета 1 мінометного взводу 6 мінометної батареї НОМЕР_3 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 зазнав травмування (АБТ, пошкодження лівої барабанної перетинки) та що таке травмування/поранення військовослужбовця сталося під час виконання ним обов`язків військової служби при захисті Батьківщини.

Позивач був направлений на стаціонарне лікування до Державного закладу «Центр психічного здоров`я та реабілітації ветеранів «Лісова поляна», куди вибув на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16 липня 2024 року №598 (а.с.32) з 16 липня 2024 року.

Факт перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні з 17 липня 2024 року по 23 серпня 2024 року в Державному закладі «Центр психічного здоров`я та реабілітації ветеранів «Лісова поляна» Міністерства охорони здоров`я України, з 23 серпня 2024 року по 02 жовтня 2024 року - в Комунальному некомерційному підприємстві Київської обласної ради «Київський обласний центр ментального здоров`я» підтверджується перевідними епікризами із медичної картки стаціонарного хворого №1836 та №2873 (а.с.12, 13).

Відповідач у відзиві на позов не заперечує ненарахування та невиплату ОСОБА_1 додаткової винагороди згідно з Постановою №168 за період з 16 липня 2024 року по 30 вересня 2024 року, посилаючись на те, що для виплати додаткової винагороди необхідно надати довідку про ступінь тяжкості.

Суд такі доводи відповідача відхиляє з огляду на те, що довідка про ступінь тяжкості надається військово-лікарськими (лікарсько-експертними) комісіями закладів охорони здоров`я (установ) командирам військових частин для прийняття рішення щодо надання військовослужбовцям відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100000,00 грн за час цієї відпустки.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не спростував доводи позивача про порушення його права на отримання додаткової винагороди згідно з Постановою №168 за вказаний період.

З урахуванням наведених норм чинного законодавства України та встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про те, що позивач має право на отримання додаткової винагороди відповідно до Постанови №168 за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у період з 16 липня 2024 року по 30 вересня 2024 року (спірний період) у зв`язку з отриманим 10 липня 2024 року пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо непроведення нарахування та виплати вказаної додаткової винагороди.

Отже, взаємопов`язані позовні вимоги належить задовольнити у спосіб визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, за період з 16 липня 2024 року по 30 вересня 2024 року та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу відповідно до Постанови №168 додаткову винагороду у розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з отриманням травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, за період з 16 липня 2024 року по 30 вересня 2024 року.

Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 2, 72-77, 244-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_5 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 за період з 16 липня 2024 року по 30 вересня 2024 року додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану додаткову винагороду у розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з отриманням травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, за період з 16 липня 2024 року по 30 вересня 2024 року .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк