Справа № 754/15375/24
Суддя: Зотько Т. А.
Дата ухвалення: 2025-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/32/25
РІШЕННЯ

Іменем України

06 лютого 2025 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Зотько Т.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження. Вимоги обґрунтовані тим, що 22.10.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (відмова від проходження військова - лікарської комісії за направлення ІНФОРМАЦІЯ_1 ), якою накладено на гр. ОСОБА_1 , штраф у сумі 25 500,00 гривень. Так, 22.10.2024 року приблизно о 06:40 год., переміщуючись недалеко біля метро «Лісова», у свої справах, до позивача підійшли четверо осіб у військовій та поліцейській формі. Дані особи оточили його, що він фізично не міг зробити жодного кроку ані вперед, ані назад. Останні повідомили про те, що являються співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_1 та поліції. На прохання позивача надати підтверджуючі документи, було відмовлено у грубій формі. Далі, у грубій формі мені повідомили про те, що позивач повинен показати свій військово - обліковий документ. На дану не пропозицію, а вимогу від осіб у військовій формі, які не пред`явили навіть свої документи, ОСОБА_1 повідомив про те, що на даний час не має при собі таких документів. Однак, почувши це, останні силоміць, не даючи змоги вільно пересуватись, посадили до бусу та після цього доставили до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач зазначає, що жодного протоколу про адміністративне затримання відносно нього співробітниками поліції, не складено, хоча будь-якому затриманню мають передувати відповідні дії. По приїзду до ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачу повідомили про те, що відносно нього будуть складені адміністративні матеріали з приводу відсутності військово - облікового документу та не пред`явлення його на вимогу службової особи. Таким чином, затримання позивача відбулося поза його волею та без його згоди.

У подальшому також було повідомлено про те, що він повинен зразу пройти військово - лікарську комісію. На дану вимогу повідомив про те, що проживає в Київській області, а саме: АДРЕСА_1 та для проходження ВЛК йому необхідно надати свою медичну картку хвороб та інші медичні документі для об`єктивного проходження ВЛК. Водночас, його прохання проігнорували та повідомили, що відносно нього також буде складено протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження військово - лікарської комісії за направленням ІНФОРМАЦІЯ_1 , хоча позивач не відмовлявся від проходження ВЛК, а лише намагався пояснити, що має хвороби і для об`єктивного проходження медичної комісії, мені необхідно буде надати лікарям, медичну картку хворого та інші медичні документи, здати аналізи, які потребують певної підготовки для повного та об`єктивного визначення стану мого здоров`я та ступеня придатності до проходження військової служби. Враховуючи вище викладене, позивач вважає, що співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_1 його було позбавлено права на законне проходження ВЛК, згідно з наказом МОУ N402 від 14.08.2008 року. Крім того, позивач зазначає, що жодної фото- і відеофіксації процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації не проводилось. Також, не надали можливість скористатися правничою допомогою адвоката, хоча позивач наполягав на цьому і відмовлявся їхати до приїзду адвоката. Про порушення його прав, зокрема свідчить складання протоколу та винесення постанови про притягнення мене до адміністративної відповідальності в один день 22.10.2024. Адвокат позивача, шляхом направлення адвокатського запиту намагався витребувати матеріали справи про адміністративне правопорушення у відповідача, але станом на день подання позовної заяви, вони не надані. За таких обставин, позивач вважає, що підстав для притягнення його адміністративної відповідальності за правопорушення відсутні, а ухвалена постанова відповідача підлягає скасуванню. У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 04.11.2024 року було відкрито провадження у вказаній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Одночасно судом було витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_1 належним чином засвідчені копії матеріалів справи на підставі яких було складено протокол та постанову від 22.10.2024 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Відповідач повідомлений судом про розгляд даного провадження належним чином, на електронну пошту суду від представника надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечує проти позовних вимог, посилаючись на те, що позивач здійснив порушення вимог законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку і мобілізацію, порушення позивачем вчинене ц особливий період. Разом з тим, відповідачем при притягненні позивача до відповідальності дотримані усі вимоги законодавства. А підставі цього, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Окрім того, представником надано витребувані ухвалою документи.

Відповідно до ч. 5, 8 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, 22.10.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (відмова від проходження військова - лікарської комісії за направлення ІНФОРМАЦІЯ_1 ), якою накладено на гр. ОСОБА_1 , штраф у сумі 25 500,00 гривень.

У поданому до суду позові, позивач вказує на те, що підстав для притягнення його адміністративної відповідальності за правопорушення відсутні, а ухвалена постанова відповідача підлягає скасуванню.

У силу вимог передбачених ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із вимогами ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Так, ч.3 ст. 210-1 КУпАП встановлена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, відповідно до частини третьої якої вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян..

Згідно із абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на час ухвалення рішення судом.

Згідно зі статтею 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

У частині 1 статті 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» закріплено, що громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Частиною шостою ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із положеннями статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, визначає, зокрема, організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби.

Пунктом 74 вказаного Порядку встановлено, що резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11. При цьому особам віком до 45 років видається направлення щодо визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті.

Військовозобов`язаний та резервіст, який виявив бажання проходити військову службу під час мобілізації у вибраній ним військовій частині, направляється на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду керівником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або командиром військової частини.

Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту та військовозобов`язаному під особистий підпис.

Під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

Отже, проходження ВЛК є не правом, а обов`язком військовозобов`язаного, за порушення якого може наставати відповідальність, однак військовозобов`язаний може пройти ВЛК на збірних пунктах районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки та СП або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я, але за наявності направлення на військово-лікарську комісію.

В оскаржуваній постанові № 116 від 22.10.2024 зазначено, що позивач відмовився від проходження військово-лікарської комісії за направленням ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з тим, представником відповідача на виконання ухвали суду надано матеріали направлення ІНФОРМАЦІЯ_1 на військово-лікарську комісію від 22.10.2024 року, а також рапорт щодо відмови від проходження військово-лікарської комісії від 22.10.2024 року.

Однак слід зауважити, що з відібраних письмових пояснень ОСОБА_1 , вбачається, що останній не заперечував проти проходження військово-лікарської комісії, зазначаючи про те, що у нього були відсутні при собі усі лікарські документи, та просить перенести на 28.10.2024 року для їх підготовки.

Крім того, направлення ІНФОРМАЦІЯ_1 на військово-лікарську комісію від 22.10.2024 року не містить дату та час на які було призначено медичну комісію для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я під час мобілізації та в особливий період.

Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Згідно зі ч. 3 ст.73 КАС України, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх дій чи бездіяльності, а позивач зобов`язаний довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Частиною першою ст. 55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У відповідності до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, письмові матеріали не містять належних доказів про вчинення порушення ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, зазначеного у постанові №116 від 22.10.2024 року.

Таким чином, суд приходить висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, адміністративне стягнення було накладено на позивача незаконно та необґрунтовано.

Враховуючи зазначене та з урахуванням положень ст.77 КАС України, вважає, що оскаржувана постанова №116 від 22.10.2024 року підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

За таких обставин та з урахуванням досліджених доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача.

У тому числі, підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень сплачений позивачем судовий збір у розмірі 605,60 грн., відповідно до приписів ст. 139 КАС.

Відповідно до вимог ч.2 та ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду у розмірі переплаченої суми.

Вивчивши письмові матеріали справи, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про повернення позивачу надміру сплачений судовий збір у розмірі 605,60 гривень, що сплачений згідно платіжної інструкції № 0.0..1 від 29.10.2024 року на розрахунковий рахунок - UA0026004, отримувач - ГУК у м. Києві/Деснянський район/22030101, код банку отримувача - 899998, код отримувача - 37993783.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст. 9, 21, 72-78, 90, 121,123, 139, 205, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, ст.210-1, 245, 251, 268, 280 КУпАП, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження - задовольнити.

Постанову №116 у справі про адміністративне правопорушення, ухвалене 22.10.2024 року, начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 25 500 гривень - скасувати.

Провадження у адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 3 статті 210-1 КУпАП згідно постанови №116 від 22.10.2024 року - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 605,60 грн.

Повернути ОСОБА_1 надміру сплачений судовий збір у розмірі 605,60 гривень, що сплачений згідно платіжної інструкції № 0.0..1 від 29.10.2024 року на розрахунковий рахунок - UA0026004, отримувач - ГУК у м. Києві/Деснянський район/22030101, код банку отримувача - 899998, код отримувача - 37993783.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дані позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Дані відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_4 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , Код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 .

Повний текст рішення суду виготовлено 06.02.2025.

Суддя: Т.А.Зотько