Справа № 473/6879/24
Суддя: Лузан Л. В.
Дата ухвалення: 2025-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/6879/24
РІШЕННЯ

іменем України

"04" лютого 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Лузан Л.В., за участю секретаря судового засідання Гоженко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: інспектор 2 взводу 8 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Федорович Ілля Олександрович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ

у грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20 грудня 2024 року інспектор 2 взводу 8 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Федорович І.О. виніс відносно позивача постанову серії ЕНА №3695207, якою встановлено, що останній, керуючи транспортним засобом марки Audi Q5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у с. Іванове, траса М-14, 29 км, рухався зі швидкістю 122 км/год. при дозволеній швидкості 50 км/год. Швидкість вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості ТгuСАМ LTI 20/20, серійний номер ТС008449.

Згідно постанови ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 122 КУпАП та на нього накладено стягнення в вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн.

Вказану постанову позивач вважав незаконною, в зв`язку з чим просив її скасувати, оскільки під час підготовки справи про адміністративне правопорушення до розгляду та її розгляду інспектор не переконався в наявності факту правопорушення та вини позивача, не зібрав необхідних доказів на підтвердження правопорушення (зокрема доказів керування позивачем транспортним засобом в населеному пункті або в зоні дії знаку, який обмежував швидкість руху, а також доказів перевищення позивачем встановленої швидкості руху). Також посилався на те, що прилад, яким здійснювалося вимірювання швидкості руху «TruCam LTI 20/20» №TC000750 був розміщений не стаціонарно, а використовувався інспектором в ручному режимі. Крім цього провадження в адміністративній справі здійснювалося з грубими процесуальними порушеннями вимог ст.ст. 278, 279 КУпАП.

21 січня 2025 року на адресу суду від представника відповідача УПП в Одеській області надійшов відзив на позов, у якому останній вказував на безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 , відповідність оскаржуваної постанови вимогами закону, а також підтвердження належними доказами обставин вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача УПП в Одеській області, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені, про причини неявки суд не повідомили.

Суд, з урахуванням вимог ч.ч. 1,5 ст. 205, ч. 3 ст. 268 КАС України вважав можливим провести розгляд справи без участі осіб, які беруть участь у справі, оскільки матеріали містять достатньо інформації для вирішення спору.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Зокрема суд встановив, що 20 грудня 2024 року інспектор 2 взводу 8 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Федорович І.О. виніс відносно позивача постанову серії ЕНА №3695207.

З даної постанови вбачається, що позивач, керуючи транспортним засобом марки Audi Q5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у с. Іванове, траса М-14, 29 км, рухався зі швидкістю 122 км/год. при дозволеній швидкості 50 км/год., чим порушив п.12.4 Правил дорожнього руху (у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.). Швидкість вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості ТгuСАМ LTI 20/20, серійний номер ТС008449.

Позивача було притягнуто до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.122 КУпАП та накладене стягнення в вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Правила дорожнього руху, які встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, належать до виконання всіма учасниками дорожнього руху.

Особи, які порушують Правила дорожнього руху, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ч.1ст.7 КУпАП).

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання відповідних доказів (ст. 251 КУпАП).

Відповідно до ч. 1ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві, визначений вищевказаною статтею, розподіляється наступним чином: позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Факт порушення водієм Правил дорожнього руху фіксується відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення та повинен бути достатньо обґрунтованим належними та допустимими доказами, які б усували будь-які сумніви щодо наявності такого порушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення,є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган(посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи,яка притягається до адміністративної відповідальності,потерпілих,свідків,висновком експерта,речовими доказами,показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки,відеозапису,у тому числі тими,що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі,чи засобів фото-і кінозйомки,відеозапису,у тому числі тими,що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками,а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил,норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 4 ст. 122 КУпАП, розглядають органи Національної поліції.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (ч.ч.1, 2 ст. 222 КУпАП).

За наслідками розгляду адміністративної справи виноситься постанова відповідно до вимог ст.283 КУпАП.

Згідно ч.4 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 12.4 Правил дорожнього руху в населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно п. 9 ч.1 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Як вбачається з матеріалів справи, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення був зафіксований лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів ТгuСАМ LTI 20/20, серійний номер ТС008449, що підтверджується роздруківкою файлу ТгuСАМ File: _14200_1220_095306.jmx, який містить відомості щодо місця вчинення адміністративного правопорушення, дату та час, швидкість руху, які ідентичні відомостям, зазначеним у спірній постанові.

Лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів ТгuСАМ LTI 20/20 є засобом вимірювальної техніки, має сертифікат затвердження типу вимірювальної техніки UA-TR.001 241-18 від 26.12.2018. Вказаний засіб здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, реєстраційний номер. Він автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/32382 від 12 листопада 2024 року лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № ТС008449, виробник: LaserTechnologyInc, США, пройшов повірку з результатом похибки від 2 км/год. до 320 км/год. з максимально допустимою похибкою при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах:± 2 км/год. в діапазоні від 2 км/год. до 200 км/год.; ± 1% в діапазоні від 201 км/год. до 320 км/год.

Згідно посібника користувача приладу «TruCAM LTI 20/20», вказаний прилад призначений для вимірювання швидкості руху транспортних засобів в ручному або автоматичному режимах. Вимірювач відноситься до мобільних приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху. У ручному режимі оператор сам обирає транспортний засіб, швидкість руху якого буде виміряна. При цьому можливий режим фотовідеофіксації. У автоматичному режимі при перевищенні встановленого обмеження швидкості руху транспортних засобів здійснюється фотовідеофіксація події, що має ознаки порушення ПДР. Вимірювач швидкості здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати відповідний транспортний засіб.

Таким чином, лазерний вимірювач швидкості руху «TruCAM LTI 20/20» відноситься саме до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, проте може бути застосований з метою автоматичного режиму фіксації правопорушень.

Крім цього, з наданого відповідачем відеозапису вбачається, що 20 грудня 2024 року позивач керував транспортним засобом марки Audi Q5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у с. Іванове, траса М-14, 29 км, та був зупинений працівником поліції. Цим же відеозаписом також підтверджено, що перед зупинкою вказаного автомобіля інспектор здійснював вимірювання його швидкості руху за допомогою приладу «TruCam LTI 20/20» ТС008449 (дані щодо вказаного приладу зафіксовані у постанові про накладення адміністративного стягнення).

Також з відеозапису вбачається, що під час розгляду справи працівник поліції представився, повідомив позивачу про причину зупинки транспортного засобу, суть та обставини порушення, роз`яснив позивачу його процесуальні права, надав можливість позивачу заявити клопотання, здійснити телефонні дзвінки та надати пояснення з приводу порушення (позивач не заперечував щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, пояснюючи, що допустив перевищення встановлених обмежень швидкості руху, оскільки поспішав).

Копія оскаржуваної постанови була вручена позивачу одразу ж після розгляду справи (що підтверджується особистим підписом останнього).

Отже, суд не встановив процесуальних порушень під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Суд також вважає невмотивованим посилання позивача на те, що розгляд справи в дорозі, на місці стоянки транспортного засобу, унеможливлювало виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, оскільки відповідно до висновку Конституційного Суду України у рішенні №5-рп/2015 від 26 травня 2015 року працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення за порушення правил дорожнього руху, зокрема ст. 122 КУпАП, на місці вчинення такого правопорушення.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про доведеність факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 122 КУпАП, що свідчить про законність оскаржуваної постанови, тому позовні вимоги ОСОБА_1 до УПП в Одеській області задоволенню не підлягають за необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст.2, 8, 9, 241-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: інспектор 2 взводу 8 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Федорович Ілля Олександрович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його складення.

Суддя Л.В.Лузан