Справа № 340/10658/23
Суддя: Г.М. МОМОНТ
Дата ухвалення: 2025-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2025 року м. Кропивницький Справа №340/10658/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Момонт Г.М., розглянув у порядку спрощеного провадження (письмового провадження) в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області,

відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про відмову у призначенні пенсії від 16.11.2023 р. №83;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 07.07.2023 р., врахувавши періоди проживання в селі Рудня та селі Виступовичі Коростенського (Овруцького) району Житомирської області, на підставі довідок виданих 01.03.2019 р. №154 та 26.03.2019 р. №285 виконавчим комітетом Руднянської сільської ради Овруцького району Житомирської області та періоди роботи з 01.01.1992 р. по 01.03.1993 р., з 10.05.1993 р. по 09.07.1993 р., з 02.07.1993 р. по 01.05.1996 р. до страхового стажу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що є потерпілим від Чорнобильської катастрофи 3 категорії. Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо призначення йому пенсії. Заява позивача за принципом екстериторіальності розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, яким прийнято рішення від 16.11.2023 р. №83 про відмову у призначені пенсії. Позивач вважає зазначене рішення протиправним, оскільки має посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи серії Б та довідки органу місцевого самоврядування, які підтверджують факт проживання на території зони безумовного (обов`язкового) відселення.

Представником відповідача-1 подано відзив на позовну, відповідно до якого не погоджується з позовними вимогами позивача, вважає їх необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню (а.с.44-46). Представник відповідача-1 вказує, що позивач 10.11.2023 р. звернувся до головного управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення додаткової пенсії за віком. Рішенням про відмову у призначенні пенсії від 16.11.2023 р. №83 винесено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області. Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області повідомило позивача про відмову у перерахунку пенсії листом.

Представником відповідача-2 подано відзив на позовну заяву відповідного до якого вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню (а.с.115-118). Представник відповідача-2 вказує, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області правомірно прийнято рішення про відмову в призначенні дострокової пенсії за віком від 16.11.2023 р. №83, відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за наслідками розгляду заяви від 10.11.2023 р.

Окрім того, у відзиві представник відповідача-2 просить залучити співвідповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, однак таке клопотання задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не оскаржуються рішення, які приймалися Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області, а також позовні вимоги не спрямовані до відповідного суб`єкта.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.01.2024 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.38).

30.01.2024 р. проведено перше судове засідання та розпочато розгляд справи по суті (а.с.114).

Заяв, клопотань від учасників процесу до суду не надходило. Інші процесуальні дії у справі не вчинялися.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 9), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с.52, зі зворотного боку).

ОСОБА_1 подав до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області заяву про призначення пенсії за віком від 10.11.2023 р. №1456 (а.с.109, зі зворотного боку). До заяви додано: військовий квиток серії НОМЕР_2 (а.с.92-93), диплом серії НОМЕР_3 (а.с.92), витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.64-65), довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру (а.с.94, зі зворотного боку), довідки виконавчого комітету Руднянської сільської ради Овруцького району Житомирської області від 01.03.2019 р. (а.с.94), від 26.03.2019 р. №285 (а.с.93, зі зворотного боку), довідку виконавчого комітету Овруцької міської ради №20-1840 від 16.10.2023 р. (а.с.80, зі зворотного боку), пояснення заявника (а.с.81-82), паспорт серії НОМЕР_4 (а.с.96-98), посвідчення постраждалого від ЧАЕС НОМЕР_1 (а.с.95), трудову книжку серії НОМЕР_5 (а.с.99-109).

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області рішенням про відмову в призначенні пенсії №83 від 16 листопада 2023 року відмовлено у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону №796 (а.с.30-31, 65-66, 112, 120-121). У рішенні зазначено, що згідно з документами страховий стаж становить 28 років 5 місяців 16 днів. Вік заявника на дату звернення 54 роки 4 місяці 4 дні. До заяви додано довідки про факт проживання заявника у 2 зоні безумовного (обов`язкового) відселення у с. Рудня з 26.06.1986 р. по 07.08.1986 р., з 05.12.1989 р. по 13.01.1990 р. та з 08.05.1990 р. по 21.12.1991 р. (№154 від 01.03.2019 р. та у с. Виступовичі з 25.12.1991 р. по 01.03.1993 р. (№285 від 26.03.2019 р.), що не відповідає посвідченню потерпілого від Чорнобильської катастрофи 3 категорії від 02.11.2022 р. серії НОМЕР_1 . Звернуто увагу, що в трудовій книжці наявний запис про період роботи з 04.06.1990 р. по 01.03.1993 р. в «Мозырском районном управлении магистральных нефтепродуктов Площадка 8-Р» запис про звільнення з якого скріплено печаткою РСФСР. Згідно пояснень заявника у період з 08.05.1990 р. по 21.12.1991 р. проживав та працював в с. Рудня. До матеріалів справи долучено довідку №20-1840 від 16.10.2023 р. про те, що перекачувальна станція ПС-ЗР ЛВДС «Новгород-Волинський» знаходиться на території Руднянського старостинського округу (за межами населеного пункту с. Рудня). Уточнююча довідка про факт роботи ОСОБА_1 на вищезазначеній станції із зазначенням місця розташування в матеріалах справи відсутня. Згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_5 від 22.07.1987 р. до страхового стажу не враховано період роботи з 01.01.1992 р. по 01.03.1993 р., оскільки запис про звільнення скріплено печаткою РСФСР. З 01.01.2023 р. росія призупинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 р., стаж на території даної держави враховуємо по 31.12.1991 р. (лист ПФУ №2800-030102-5/56080 від 27.12.2022 р. на лист Мінсоцполітики №411/0/2-23/54 від 12.01.2023 р.). Крім того, до страхового стажу не враховано період роботи: з 10.05.1993 р. по 09.07.1993 р., оскільки в даті наказу про прийняття містяться виправлення; з 02.07.1993 р. по 01.05.1996 р., так як відсутній запис про зміну назви організації, чим порушено п.2.15 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України. Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 р. №58, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 №110. Додатково повідомлено, що періоди роботи з 01.07.2000 р. враховано згідно інформації в індивідуальних відомостях про застраховану особу (довідка форми ОК-5).

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначений Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. №796-ХІІ (далі за текстом Закон №796).

З огляду на ст.9 Закону №796 особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; 3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт; 4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

За п.3 ч.1 ст.14 Закону №796 для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: потерпілі від Чорнобильської катастрофи (не віднесені до категорії 2), які: постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які за станом на 1 січня 1993 року прожили у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій; постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення не менше трьох років, категорія 3.

Згідно з ч.ч.3-5 ст.15 Закону №796 підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення органами місцевого самоврядування.

Визначення рівнів забруднення, доз опромінення, відновлення їх шляхом розрахунку здійснюється Кабінетом Міністрів України за поданням відповідних державних органів та обласних державних адміністрацій.

Відповідно до абз.1, 3, 4, п.2 ч.1 ст.55 Закону №796 особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу: потерпілі від Чорнобильської катастрофи: особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні безумовного (обов`язкового) відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 2 років зменшується вік на 4 роки* та додатково 1 рік за кожний рік проживання, роботи, але не більше 9 років; особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років зменшується вік на 3 роки* та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.

З огляду на примітку, початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Частинами 1, 3, 4 статті 65 Закону №796 передбачено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

Як встановлено судом, позивач має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 9), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с.52, зі зворотного боку). Зазначене посвідчення подано ОСОБА_1 разом із заявою про призначення пенсії за віком.

Також позивачем надано до територіального органу Пенсійного фонду України довідки виконавчого комітету Руднянської сільської ради Овруцького району Житомирської області від 01.03.2019 р. №154 (а.с.94), від 26.03.2019 р. №285 (а.с.93, зі зворотного боку).

Зі змісту довідки виконавчого комітету Руднянської сільської ради Овруцького району Житомирської області від 01.03.2019 р. №154 встановлено, що ОСОБА_1 1969 р.н. був зареєстрований та проживав з 26.04.1986 р. по 27.08.1986 р., з 05.12.1989 р. по 13.01.1990 р., з 08.05.1990 р. по 21.12.1991 р. в с. Рудня Овруцького району Житомирської області, яке відноситься до 2 зони радіоактивного забруднення внаслідок аварії на ЧАЕС згідно постанови Кабінету Міністрів №106 від 23.07.1991 р. (а.с.14).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Руднянської сільської ради Овруцького району Житомирської області від 26.03.2019 р. №285 ОСОБА_1 1969 р.н. був зареєстрований та проживав з 25.12.1991 р. по 01.03.1993 р. в с. Виступовичі Овруцького району Житомирської області, яке відноситься до 2 зони радіоактивного забруднення внаслідок аварії на ЧАЕС згідно постанови Кабінету Міністрів №106 від 23.07.1991 р. (а.с.15).

Переліком населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок чорнобильської катастрофи, що є додатком №1 до постанови Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 р. №106, с. Виступовичі та с. Рудня Овруцького району Житомирської області віднесені до зони безумовного (обов`язкового) відселення.

Таким чином, зазначеними довідками підтверджено факт постійного проживання ОСОБА_1 у зоні безумовного (обов`язкового) відселення понад три роки станом на 1 січня 1993 року, у зв`язку з чим відповідно до ст.55 Закону №796 він набув права на зменшення пенсійного віку на 6 років.

Суд бере до уваги, що в оскаржуваному рішенні Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області не вказано, що саме стало підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії за віком. Разом з тим, у рішенні наведені мотиви, які зумовили висновок про не зарахування позивачу періодів роботи до страхового стажу.

Так, ОСОБА_1 не зараховано до страхового стажу періоди роботи:

- з 01.01.1992 р. по 01.03.1993 р., оскільки запис про звільнення скріплено печаткою РСФСР, а з 01.01.2023 р. росія призупинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 р., стаж на території даної держави враховуємо по 31.12.1991 р.;

- з 10.05.1993 р. по 09.07.1993 р., оскільки в даті наказу про прийняття містяться виправлення;

- з 02.07.1993 р. по 01.05.1996 р., так як відсутній запис про зміну назви організації, чим порушено п.2.15 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України.

Відповідно до абз.36 ст.1 Закону №1058 страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно з ч.1, 2 ст.24 Закону №1058 страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

З огляду на ч.4 ст.24 Закону №1058, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з вимогами статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 р., яка діяла в період виникнення спірних правовідносин пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Статтею 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення встановлено, що призначення пенсій громадянам держав-учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Згідно з абз.2, 3 ст.6 Угоди між Урядом України і Урядом рф «Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн» від 14.01.1993 р., яка діяла у період роботи позивача на території рф, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Аналіз наведеного вище вказує на те, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Так, постановою Кабінету Міністрів України №1328 від 29.11.2022 р. «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення» постановлено вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13.03.1992 р. у м. Москві. Вказана постанова набрала чинності 02.12.2022 р.

Отже, до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України №1328 від 29.11.2022 р. Україна, як держава-учасниця Угоди виконує зобов`язання, взяті згідно Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 р.

Окрім того, статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. №1788-ХІІ (далі за текстом Закон №1788) встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 12.08.1993 р. №637 (далі за текстом Порядок №637) визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.2 Порядку №637 у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

З огляду на п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Із аналізу зазначених норм суд дійшов висновку, що трудовий стаж підтверджується записами у трудовій книжці і лише у випадку відсутності трудової книжки, записів у ній або ж, якщо наявні записи неправильні чи неточні щодо періодів роботи, трудовий стаж може встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Судом встановлено, що позивачем подано до пенсійного органу належним чином оформлену трудову книжку серії НОМЕР_5 , якими, серед іншого, підтверджуються періоди роботи ОСОБА_1 :

- з 04.06.1990 р. по 01.03.1993 р. на посаді електромонтера з обслуговування електрообладнання на «Мозырском районном управлении магистральных нефтепродуктов Площадка 8-Р»;

- з 10.05.1993 р. по 02.07.1993 р. на роботі столяра-бетонника Товариства з обмеженою відповідальністю «Овант»;

- з 02.07.1993 р. по 01.05.1996 р. на роботі муляра в Акціонерному товаристві проектно-будівельній фірмі «Рампа» (а.с.99-103).

Суд враховує, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області висновок, щодо роботи позивача в росії обґрунтовано виключно абревіатурою «РСФСР» на відтиску печатки, якою засвідчено запис №7 від 01.0.3.1993 р. про звільнення, який містить текст російською та українською мовами (а.с.100, зі зворотного боку). Суд зауважує, що сама по собі абревіатура на відтиску печатки не є доказом роботи особи на території іншої держави. Однак, навіть за умови, якщо дійсно місцем роботи позивача була територія росії, то такий стаж належить зараховувати відповідно до Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 р., про що суд виснував раніше.

Також судом оглянуто запис №8 від 10.05.1993 р. про прийняття на роботу столярем-бетонником Товариства з обмеженою відповідальністю «Овант» та не встановлено наявності виправлень у даті наказу про прийняття « 10.05.1993» (а.с.100, зі зворотного боку).

На переконання суду, відсутність запису про зміну назви організації також не може розцінюватися як підстава для не зарахування позивачу до страхового стажу періоду його роботи з 02.07.1993 р. по 01.05.1996 р.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем надано органу Пенсійного фонду України належні докази на підтвердження страхового стажу за періоди роботи з 04.06.1990 р. по 01.03.1993 р., з 10.05.1993 р. по 02.07.1993 р., з 02.07.1993 р. по 01.05.1996 р., а тому ці періоди підлягають зарахуванню до страхового стажу ОСОБА_1 .

Таким чином, суд дійшов висновку, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про відмову у призначенні пенсії від 16.11.2023 р. №83 підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Беручи до уваги, що права позивача порушені саме протиправним рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, яким відмовлено у призначенні пенсії за віком та не зараховано періодів роботи ОСОБА_1 до його страхового стажу, суд вважає за необхідне зобов`язати саме Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 10.11.2023 р. №1456, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 01.01.1992 р. по 01.03.1993 р., з 10.05.1993 р. по 02.07.1993 р., з 02.07.1993 р. по 01.05.1996 р., та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Натомість, позовні вимоги спрямовані до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області задоволенню не підлягають, з огляду на відсутність з його боку протиправних рішень, дій чи бездіяльності прийнятих або вчинених щодо позивача.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 073,60 грн (а.с.32), а тому суд стягує на користь позивача документально підтверджені судові витрати (судовий збір) пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 536,80 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297, 382 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про відмову у призначенні пенсії №83 від 16 листопада 2023 року.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 10 листопада 2023 року №1456, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 01 січня 1992 року по 01 березня 1993 року, з 10 травня 1993 року по 02 липня 1993 року, з 02 липня 1993 року по 01 травня 1996 року, та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

4. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) понесені ним судові витрати (судовий збір) у розмірі 536,80 (п`ятсот тридцять шість грн 80 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7).

Стягнути на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) понесені ним судові витрати (судовий збір) у розмірі 715,73 грн (сімсот п`ятнадцять грн 73 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, м. Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців, 15).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного рішення суду 07 лютого 2025 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.М. МОМОНТ