Справа № 380/21129/24
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2025 року м. Львівсправа № 380/21129/24

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (відповідач), в якому просить:

1. Визнати протиправними дії відповідача щодо обмеження з 01 квітня 2023 року, перерахованої на підставі постанови КМ України від 24 лютого 2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» і з 01 квітня 2024 року на підставі постанови КМ України від 23 лютого 2024 року № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», пенсії максимальним розміром.

2. Зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату мені пенсії з 01 квітня 2023 року, проіндексованої на підставі постанови КМ України від 24 лютого 2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» та з 01 квітня 2024 року, проіндексованої на підставі постанови КМ України від 23 лютого 2024 року № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», з урахуванням виплачених сум та без обмеження її максимальним розміром.

3. Визнати протиправними дії відповідача щодо обмеження щомісячної доплати до пенсії за III групу інвалідності з 01 квітня 2022 року, перерахованої на підставі Закону України від 02 грудня 2021 року № 1928-IV «Про Державний бюджет України на 2022 рік» та з 01 квітня 2024 року на підставі Закону України 09 листопада 2023 року № 3460-ІХ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» та статті 42 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і відповідно до Закону України від 23 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» її максимальним розміром.

4. Зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату мені пенсії з щомісячною доплатою за III групу інвалідності з 01 квітня 2022 року, перерахованої на підставі Закону України від 02 грудня 2021 року № 1928-IV «Про Державний бюджет України на 2022 рік» та з 01 квітня 2024 року на підставі Закону України від 09 листопада 2023 року № 3460-ІХ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» та статті 42 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і відповідно до Закону України від 23 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з урахуванням виплачених сум та без обмеження її максимальним розміром.

5. Визнати протиправними дії відповідача щодо обмеження з 01 жовтня 2024 року перерахованої мені пенсії відповідно до положень пункту 1 постанови КМ України від 28 грудня 2011 року № 1381 «Про підвищення соціального захисту найбільш вразливих верств населення» (в редакції станом на 01 березня 2022 року) максимальним розміром.

6. Зобов`язати відповідача здійснити з 01 жовтня 2024 року перерахунок та виплату мені пенсії, перерахованої відповідно до положень пункту 1 постанови КМ України від 28 грудня 2011 року № 1381 «Про підвищення соціального захисту найбільш вразливих верств населення» (в редакції станом на 01 березня 2022 року), з урахуванням виплачених сум та без обмеження її максимальним розміром.

7. Справу за цим позовом розглянути за відсутності позивача.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262). Зазначає, що як особа з інвалідністю внаслідок війни третьої групи має право на підвищення до пенсії в розмірі 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до частини третьої статті 13 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі Закон № 3551). Також на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року № 1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» (далі Постанова № 1381) позивач має право на збільшення основного розміру пенсії з урахуванням сум індексації на 25 процентів. Крім цього, з 01 березня 2023-2024 років Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провело індексацію призначеної позивачу пенсії відповідно до вимог постанов Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» (далі Постанова № 168) та від 23 лютого 2024 року № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» (далі Постанова № 185). Однак з урахуванням проведених перерахунків пенсій на підставі вказаних норм та постанов Кабінету Міністрів України відповідач обмежив пенсію позивача максимальним розміром. Позивач уважає таку поведінку відповідача протиправною, оскільки положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262, які передбачали обмеження пенсії максимальним розміром, визнані рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Тож підстави для обмеження пенсійної виплати позивача максимальним розміром у відповідача були відсутні.

З огляду на наведене адміністративний позов просить задовольнити повністю.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач вказує, що Постановою № 1381 передбачено, що розміри пенсій особам з інвалідністю внаслідок війни, обчислені відповідно до статей 13, 21 Закону № 2262, збільшуються на 25 процентів. Відповідно до Закону № 3551 пенсія особам з інвалідністю внаслідок війни третьої групи підвищується у розмірі 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Зазначене підвищення особі з інвалідністю третьої групи внаслідок війни становить: з 01 січня 2024 року 627,90 грн (2093,00 грн х 30%); з 01 березня 2024 року 708,30 грн (2361,00 грн х 30%). Також відповідно до Постанов №№ 168, 185 у 2023-2024 роках передбачено проведення індексації призначених пенсій з 01 березня 2023 року та з 01 березня 2024 року. Відповідно до частини сьомої статті 43 Закону № 2262 максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 оспорювані положення Закону № 2262 обмежено конкретним часовим періодом (з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року), тому вказане рішення не підлягає застосуванню до спірних правовідносин. Отже, пенсія позивачу перерахована та виплачується відповідно до вимог законодавства.

З огляду на наведене у задоволенні адміністративного позову просить відмовити повністю.

На спростування доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, позивач подав відповідь на відзив.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 18 жовтня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 22 січня 2025 року витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії перерахунків пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2022 року та з 01 квітня 2023 року.

Витребувані докази відповідач подав до суду 28 січня 2025 року.

Суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 від 26 вересня 2011 року позивач є особою з інвалідністю третьої групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни осіб з інвалідністю внаслідок війни.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону № 2262, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 12 червня 2001 року.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року у справі № 380/26366/23, яке набрало законної сили, визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо здійснення виплати щомісячної доплати до пенсії ОСОБА_1 в сумі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 № 713 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.04.2022 перерахунок і виплату щомісячної доплати до пенсії ОСОБА_1 в сумі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 № 713, без обмеження максимальним розміром з урахуванням виплачених сум.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо обмеження з 01.04.2022 перерахованої на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2022, проіндексованої на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», з урахуванням виплачених сум та без обмеження її максимальним розміром.

Зі змісту наявних у матеріалах справи перерахунків пенсії за вислугу позивача за пенсійною справою № ХВ53790-Міноборони з 01 квітня 2022 року та з 01 квітня 2024 року суд встановив, що розмір підвищення до пенсії як особі з інвалідністю внаслідок війни третьої групи відповідно до частини третьої статті 13 Закону № 3551 становить: з 01 квітня 2022 року 580,20 грн; з 01 квітня 2024 року 708,30 грн.

Розмір пенсії позивача з 01 квітня 2022 року становить 36229,18 грн та максимальним розміром не обмежений.

У зв`язку із виданням Кабінетом Міністрів України Постанови № 168 та Постанови № 185 позивачу проведено перерахунок пенсії (проіндексовано пенсію) з 01 березня 2023 року та з 01 березня 2024 року, що підтверджується перерахунками пенсії за вислугу років позивача за пенсійною справою № ХВ53790-Міноборони.

За результатами проведених перерахунків пенсію позивача обмежено максимальним розміром, а саме:

- з 01 березня 2023 року: підсумок пенсії (з надбавками) 37776,88 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії 36229,18 грн;

- з 01 квітня 2024 року: підсумок пенсії (з надбавками) 39357,28 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії 36229,18 грн.

Крім того, на підставі Постанови № 1381 позивачу з 01 жовтня 2024 року проведено перерахунок пенсії. Підвищення згідно з Постановою № 1381 становить 7469,80 грн (25 процентів від суми 29879,18 грн (основний розмір пенсії з індексацією за 2022-2023 роки)). Підсумок пенсії (з надбавками) становить 40107,28 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії 36229,18 грн.

Листом від 12 вересня 2024 року, копія якого міститься у матеріалах справи, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило позивача у відповідь на його заяву від 29 серпня 2024 року, зокрема, про те, що підстави для виплати його пенсії без обмеження її максимальним розміром, а також індексацій відповідно до Постанов №№ 168, 185 та підвищення відповідно до Закону № 3551 у зв`язку із збільшенням розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відсутні.

Позивач, уважаючи протиправною поведінку відповідача щодо обмеження його пенсійної виплати максимальним розміром, звернувся з цим позовом до суду.

Оцінюючи правовідносини, які виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до частини п`ятої статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі визначає Закон № 2262.

Щодо вимог, які стосуються обмеження перерахованої з 01 квітня 2023 року та з 01 квітня 2024 року пенсії з урахуванням індексацій відповідно до Постанов №№ 168, 185 максимальним розміром, суд зазначає таке.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом України від 08 липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі Закон № 3668), який набрав чинності 01 жовтня 2011 року.

Відповідно до положень статті 2 Закону № 3668 максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Водночас Законом № 3668 внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262, яку викладено в редакції Закону № 3668, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного рішення положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення, тобто 20 грудня 2016 року.

Конституційний Суд України у рішенні від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016, яким визнав таким, якими, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262, виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто, заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом № 3668, яким внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262 шляхом викладення її в редакції Закону № 3668.

Тобто положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262 та положення частини першої статті 2 Закону № 3668 (у частині поширення її дії на Закон № 2262) прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262.

Водночас положення статті 2 Закону № 3668 (у частині поширення її дії на Закон № 2262), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону № 2262, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин, змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Тобто на момент перерахунку пенсії позивача з 01 квітня 2023 року була наявна колізія між Законом № 2262 з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 та Законом № 3668 у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром суд доходить висновку, що вони явно суперечать один одному.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у пунктах 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду.

На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Отже, у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Водночас положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 листопада 2018 року у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13 лютого 2019 року, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Тому у цій справі до правовідносин щодо перерахунку пенсії позивача з 01 квітня 2023 року застосуванню підлягають норми Закону № 2262 з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16 грудня 2021 року у справі № 400/2085/19 та від 11 липня 2022 року у справі № 620/613/21, які суд ураховує на підставі вимог частини п`ятої статті 242 КАС України.

Водночас суд ураховує, що Конституційний Суд України у рішенні від 12 жовтня 2022 року № 7-р(II)/2022 у справі № 3-102/2021 визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону № 3668 зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року. Вказав, що приписи статті 2 Закону № 3668, зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже, норма Закону № 3668, якою встановлений максимальний розмір пенсії, та який поширював свою дію на Закон № 2262, втратила чинність з 12 квітня 2023 року (через шість місяців з дня ухвалення вказаного вище рішення Конституційного суду України).

З огляду на наведене суд доходить висновку, що станом на момент перерахунку пенсії позивача, який відбувся 01 квітня 2024 року, у законодавстві України взагалі відсутня норма, яка обмежувала б пенсію позивача максимальним розміром.

Своєю чергою, 24 лютого 2023 року Кабінет Міністрів України видав постанову № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», пунктом 2 якої установлено, що з 1 березня 2023 р. розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 р. № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2022 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

23 лютого 2024 року Кабінет Міністрів України видав постанову № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», абзацом першим підпункту 1 пункту 2 якої установлено, що з 01 березня 2024 року розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» та пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2023 року включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 3 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Стосовно наявності у пункті 2 Постанови № 168 та в абзаці першому підпункту 1 пункту 2 Постанови № 185 положення про підвищення пенсій з 01 березня 2023 року та з 01 березня 2024 року «у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом» суд звертає увагу на те, що за загальним правилом вирішення колізій, передбаченим частиною третьою статті 7 КАС України, у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України. У спірних правовідносинах наведене положення Постанови № 168 та Постанови № 185 суперечить приписам Закону № 2262 з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016, які є спеціальними, та підлягають застосуванню відповідачем.

Крім того, суд повторює, що з урахуванням рішень Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 та від 12 жовтня 2022 року № 7-р(II)/2022 на момент перерахунку пенсії позивача з 01 квітня 2024 року у законодавстві України взагалі відсутня норма, яка обмежувала б пенсію військовослужбовців максимальним розміром.

До того ж обмеження максимального розміру пенсії, призначеної згідно із Законом № 2262, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України.

Суд також зауважує, що питання обмеження пенсії позивача максимальним розміром вже було предметом судового розгляду у справі № 380/26366/23.

Так, у рішенні від 12 грудня 2023 року у справі № 380/26366/23, яке набрало законної сили, Львівський окружний адміністративний суд, зокрема, зобов`язав відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2022 року, проіндексованої на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», без обмеження її максимальним розміром.

Згідно з частиною четвертою статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

А відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Отже, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року у справі № 380/26366/23, яке набрало законної сили, є остаточним, обов`язковим для виконання та врахування пенсійним органом під час обчислення розміру пенсійних виплат позивача з 01 квітня 2022 року.

Суд наголошує, що правова визначеність, як спеціальна складова більш загального принципу верховенства права, передбачає правило остаточності рішень суду та гарантованість їх виконання.

Цей принцип був сформульований ще у римському праві: «res judicata pro veritate habeture» «судове рішення має прийматися за істину» (у більш вільному трактуванні формулюється так: «що вирішено вирішено і не має переглядатися до безмежності»).

Отож, остаточне рішення суду є обов`язковим до виконання до моменту зміни умов, за яких його ухвалено.

За цих обставин суд дійшов висновку про протиправність поведінки Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо обмеження пенсії позивача з 01 квітня 2023 року та з 01 квітня 2024 року з урахуванням індексації, установленої згідно з Постановами №№ 168 та 185, максимальним розміром.

Тож з метою ефективного захисту порушеного права позивача, за захистом якого він звернувся до суду, розглядувані позовні вимоги належить задовольнити повністю у такий належний спосіб:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2023 року з урахуванням індексації, установленої згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», та з 01 квітня 2024 року з урахуванням індексації, установленої згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 року № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», максимальним розміром;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з 01 квітня 2023 року з урахуванням індексації, установленої згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», та з 01 квітня 2024 року з урахуванням індексації, установленої згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 року № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат.

Щодо вимог, які стосуються обмеження з 01 квітня 2022 року та з 01 квітня 2024 року підвищення до пенсії як особі з інвалідністю внаслідок війни третьої групи відповідно до частини третьої статті 13 Закону № 3551 максимальним розміром, суд зазначає таке.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 від 26 вересня 2011 року позивач є особою з інвалідністю третьої групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни осіб з інвалідністю внаслідок війни.

Правовий статус ветеранів війни, створення належних умов для їх життєзабезпечення та формування в суспільстві шанобливого ставлення до них визначає, забезпечує та сприяє Закон № 3551.

Пільги особам з інвалідністю внаслідок війни передбачає стаття 13 Закону № 3551.

Частиною третьою статті 13 Закону № 3551 встановлено, що особам з інвалідністю внаслідок війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються: особам з інвалідністю третьої групи - 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Отже, позивач як особа з інвалідністю третьої групи внаслідок війни має право на підвищення до призначеної пенсії в розмірі 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Суд зазначає, що розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлюється на кожний рік відповідним законом про Державний бюджет України.

Відповідно до статті 7 Закону України від 02 грудня 2021 року № 1928-IX «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 01 січня 2022 року - 1934 гривні.

Отже, розмір підвищення до пенсії, передбачений частиною третьою статті 13 Закону № 3551, станом на 01 квітня 2022 року повинен становити 508,20 грн (1934,00 грн х 30%).

Зі змісту наявного у матеріалах справи перерахунку пенсії позивача суд встановив, що розмір підвищення до пенсії як особі з інвалідністю внаслідок війни третьої групи відповідно до частини третьої статті 13 Закону № 3551 з 01 квітня 2022 року становить 580,20 грн.

Отже, розмір спірного підвищення до пенсії станом на 01 квітня 2022 року визначений відповідачем правильно та максимальним розміром такий не обмежений.

Також і пенсійна виплата позивача з 01 квітня 2022 року максимальним розміром не обмежена.

Відповідно до статті 7 Закону України від 09 листопада 2023 року № 3460-IX «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 01 січня 2024 року - 2361 гривня.

Водночас пунктом 8 Прикінцевих положень вказаного Закону № 3460-IX установлено, що перерахунок пенсій, надбавок, підвищень та інших доплат до пенсії, який здійснюється з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2024 року, проводиться з 01 березня 2024 року разом із здійсненням щорічної індексації пенсій, передбаченої частиною другою статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Отже, розмір підвищення до пенсії, передбачений частиною третьою статті 13 Закону № 3551, станом на 01 квітня 2024 року повинен становити 708,30 грн (2361,00 грн х 30%).

Зі змісту наявного у матеріалах справи перерахунку пенсії позивача суд встановив, що розмір підвищення до пенсії як особі з інвалідністю внаслідок війни третьої групи відповідно до частини третьої статті 13 Закону № 3551 з 01 квітня 2024 року становить 708,30 грн.

Отже, розмір спірного підвищення до пенсії станом на 01 квітня 2024 року визначений відповідачем правильно та максимальним розміром такий не обмежений.

Водночас суд зауважує, що пенсійна виплата позивача (яка охоплює також і суму спірного підвищення) з 01 квітня 2024 року обмежена максимальним розміром. Проте вище суд уже визнав таку поведінку відповідача протиправною та зобов`язав його усунути допущені порушення. Тож фактично повторний захист порушених прав позивача з 01 квітня 2024 року не є необхідним.

Беручи до уваги викладене, оскільки розміри спірного підвищення до пенсії станом на 01 квітня 2022 року та на 01 квітня 2024 року відповідач визначив правильно та максимальним розміром їх не обмежив, то підстави для задоволення розглядуваних позовних вимог відсутні.

Щодо вимог, які стосуються обмеження перерахованої з 01 жовтня 2024 року на підставі Постанови № 1381 пенсії максимальним розміром, суд зазначає таке.

28 грудня 2011 року Кабінет Міністрів України видав постанову № 1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення».

Пунктом 1 Постанови № 1381 (у редакції, чинній до 16 лютого 2022 року) було передбачено, що розміри пенсій особам з інвалідністю внаслідок війни, обчислені відповідно до статті 27 та частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», статей 13 і 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», збільшуються на 25 відсотків.

Збільшення розмірів пенсій здійснюється без урахування передбачених законодавством надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, сум індексації та інших доплат до пенсії.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» (далі Постанова № 118), серед іншого, внесено зміни до Постанови № 1381, а саме абзац перший викладено в такій редакції: « 1. Установити, що розміри пенсій особам з інвалідністю внаслідок війни, обчислені відповідно до статті 27 та частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», статей 13 і 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням індексації пенсії на визначений щороку Кабінетом Міністрів України коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, збільшуються на 25 відсотків»; в абзаці другому слова сум індексації виключено.

Тож чинна редакція пункту 1 Постанови № 1381 передбачає, що розміри пенсій особам з інвалідністю внаслідок війни, обчислені відповідно до статті 27 та частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», статей 13 і 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням індексації пенсії на визначений щороку Кабінетом Міністрів України коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, збільшуються на 25 відсотків.

Збільшення розмірів пенсій здійснюється без урахування передбачених законодавством надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, та інших доплат до пенсії.

Отже, основний розмір пенсії з урахуванням індексації пенсії на визначений щороку Кабінетом Міністрів України коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії, збільшується на 25 відсотків.

Зважаючи на викладений вище висновок, суд вказує, що підвищення пенсії позивачу на 25 відсотків відповідно до пункту 1 Постанови № 1381 має обчислюватись із основного розміру пенсії позивача з урахуванням індексації пенсії, визначеної на виконання Постанови № 118, Постанови № 168 та Постанови № 185.

Суд встановив, що з 01 березня 2022-2024 років пенсію позивача проіндексовано відповідно до Постанови № 118, Постанови № 168 та Постанови № 185.

Розмір індексації на підставі Постанови № 118 становить 3300,95 грн; розмір індексації на підставі Постанови № 168 становить 1500,00 грн; розмір індексації на підставі Постанови № 185 становить 1500,00 грн.

На підставі Постанови № 1381 позивачу з 01 жовтня 2024 року проведено перерахунок пенсії.

Підвищення згідно з Постановою № 1381 становить 7469,80 грн, тобто 25 відсотків від основного розміру пенсії (23578,23 грн) + 3300,95 грн (сума індексації згідно з Постановою № 118) + 1500,00 грн (сума індексації згідно з Постановою № 168) + 1500,00 грн (сума індексації згідно з Постановою № 185), що відповідає приписам пункту 1 Постанови № 1381 в чинній редакції.

Водночас після проведеного з 01 жовтня 2024 року перерахунку пенсії позивача її підсумок (з надбавками) становить 40107,28 грн, а з урахуванням максимального розміру 36229,18 грн.

Наведене свідчить, що після проведеного на підставі Постанови № 1381 перерахунку пенсії пенсія позивача з 01 жовтня 2024 року обмежена максимальним розміром.

Беручи до уваги наведені вище мотиви щодо протиправності обмеження пенсії позивача максимальним розміром з 01 квітня 2023 року та з 01 квітня 2024 року, суд уважає, що така поведінка відповідача з 01 жовтня 2024 року також є протиправною.

Тож з метою ефективного захисту порушеного права позивача, за захистом якого він звернувся до суду, розглядувані позовні вимоги належить задовольнити повністю у такий належний спосіб:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо обмеження з 01 жовтня 2024 року ОСОБА_1 пенсії, перерахованої відповідно до положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року № 1381 «Про підвищення соціального захисту найбільш вразливих верств населення», максимальним розміром;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 з 01 жовтня 2024 року перерахунок та виплату пенсії, перерахованої відповідно до положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року № 1381 «Про підвищення соціального захисту найбільш вразливих верств населення», без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позову частково.

За змістом пункту 5 частини першої статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до частин першої, третьої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 8 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», за подання цього позову до суду судовий збір не сплачував, а тому його розподіл на підставі статті 139 КАС України не здійснюється.

Докази понесення сторонами витрат, пов`язаних з розглядом справи, у матеріалах справи відсутні, тому їх розподіл також не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2023 року з урахуванням індексації, установленої згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», та з 01 квітня 2024 року з урахуванням індексації, установленої згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 року № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», максимальним розміром.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з 01 квітня 2023 року з урахуванням індексації, установленої згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», та з 01 квітня 2024 року з урахуванням індексації, установленої згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 року № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо обмеження з 01 жовтня 2024 року ОСОБА_1 пенсії, перерахованої відповідно до положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року № 1381 «Про підвищення соціального захисту найбільш вразливих верств населення», максимальним розміром.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 з 01 жовтня 2024 року перерахунок та виплату пенсії, перерахованої відповідно до положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року № 1381 «Про підвищення соціального захисту найбільш вразливих верств населення», без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат.

В решті позовних вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 06 лютого 2025 року.

СуддяКлименко Оксана Миколаївна