Справа № 754/15374/24
Суддя: Зотько Т. А.
Дата ухвалення: 2025-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/31/25
РІШЕННЯ

Іменем України

06 лютого 2025 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Зотько Т.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження. Вимоги обґрунтовані тим, що 22.10.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (не мав при собі військово - облікового документу та не пред`явив його на вимогу службової особи, начальнику групи документального забезпечення - майору ОСОБА_3 ), якою накладено на гр. ОСОБА_1 , штраф у сумі 25 500,00 гривень. Так, 22.10.2024 року приблизно о 06:40 год., переміщуючись недалеко біля метро «Лісова», у свої справах, до позивача підійшли четверо осіб у військовій та поліцейській формі. Дані особи оточили його, що він фізично не міг зробити жодного кроку ані вперед, ані назад. Останні повідомили про те, що являються співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_3 та поліції. На прохання позивача надати підтверджуючі документи, було відмовлено у грубій формі. Далі, у грубій формі мені повідомили про те, що позивач повинен показати свій військово - обліковий документ. На дану не пропозицію, а вимогу від осіб у військовій формі, які не пред`явили навіть свої документи, ОСОБА_4 повідомив про те, що на даний час не має при собі таких документів. Однак, почувши це, останні силоміць, не даючи змоги вільно пересуватись, посадили до бусу та після цього доставили до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позивач зазначає, що жодного протоколу про адміністративне затримання відносно нього співробітниками поліції, не складено, хоча будь-якому затриманню мають передувати відповідні дії. По приїзду до ІНФОРМАЦІЯ_3 позивачу повідомили про те, що відносно нього будуть складені адміністративні матеріали з приводу відсутності військово - облікового документу та не пред`явлення його на вимогу службової особи. Таким чином, затримання позивача відбулося поза його волею та без його згоди. Відповідно до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення за ч.З ст. 210-1 КУпАП, «22» жовтня 2024 року о 09 год. 40 хв. громадянин ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , не мав при собі військово-облікового документу та не пред 'явив його на вимогу службової особи начальнику групи документального забезпечення - майору ОСОБА_5 , що підтверджується його рапортом від 22.10.2024, чим порушив законодавство про мобілізаційну підготовку і мобілізацію, а саме ч. б ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", чим вчинив (ла) правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП. Крім того, позивач зазначає, що жодної фото- і відеофіксації процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації не проводилось. Також, не надали можливість скористатися правничою допомогою адвоката, хоча позивач наполягав на цьому і відмовлявся їхати до приїзду адвоката. Про порушення його прав, зокрема свідчить складання протоколу та винесення постанови про притягнення мене до адміністративної відповідальності в один день. Адвокат позивача, шляхом направлення адвокатського запиту намагався витребувати матеріали справи про адміністративне правопорушення у відповідача, але станом на день подання позовної заяви, вони не надані. За таких обставин, позивач вважає, що підстав для притягнення його адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП немає, оскільки у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений вказаною нормою, а викладені по тексту факти, не відповідають дійсності, а ухвалена постанова відповідача підлягає скасуванню. У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 04.11.2024 року було відкрито провадження у вказаній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Одночасно судом було витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_1 належним чином засвідчені копії матеріалів справи на підставі яких було складено протокол та постанову від 22.10.2024 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Відповідач повідомлений судом про розгляд даного провадження належним чином, на електронну пошту суду від представника надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечує проти позовних вимог, посилаючись на те, що позивач здійснив порушення вимог законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку і мобілізацію, порушення позивачем вчинене в особливий період. Разом з тим, відповідачем при притягненні позивача до відповідальності дотримані усі вимоги законодавства. На підставі викладеного, просили відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Окрім того, надали витберувані ухвалою документи.

Відповідно до ч. 5, 8 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 22.10.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (не мав при собі військово - облікового документу та не пред`явив його на вимогу службової особи, начальнику групи документального забезпечення - майору ОСОБА_3 ), якою накладено на гр. ОСОБА_1 , штраф у сумі 25 500,00 гривень.

Відповідно до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення за ч.З ст. 210-1 КУпАП, «22» жовтня 2024 року о 09 год. 40 хв. громадянин ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , не мав при собі військово-облікового документу та не пред 'явив його на вимогу службової особи начальнику групи документального забезпечення - майору ОСОБА_5 , що підтверджується його рапортом від 22.10.2024, чим порушив законодавство про мобілізаційну підготовку і мобілізацію, а саме ч. б ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", чим вчинив (ла) правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

У поданому до суду позові, позивач вказує на те, що постанова є необґрунтованою, оскільки у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений вказаною нормою, а викладені по тексту факти, не відповідають дійсності, а ухвалена постанова відповідача підлягає скасуванню.

У силу вимог передбачених ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із вимогами ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Так, частиною 3 ст. 210-1 КУпАП встановлена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, відповідно до частини третьої якої вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян..

Згідно із абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на час ухвалення рішення судом.

Згідно зі статтею 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

У частині 1 статті 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» закріплено, що громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Частиною шостою ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Під час перевірки документів уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський здійснює фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото - та відеофіксації, а також може використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Встановлено, що вимоги, зазначені у частині шостій статті 22, щодо здійснення уповноваженими представниками територіального центру комплектування та соціальної підтримки фото- і відеофіксації процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото - та відеофіксації, застосовуються з 17.07.2024 згідно із Законом № 3633-IX від 11.04.2024.

Доказів проведення фото - і відеофіксації процесу пред`явлення та перевірки документів позивача із застосуванням технічних приладів в матеріалах справи не міститься.

Відповідно до положень п. 2 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 559, військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється): в електронній формі - засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного веб-порталу електронних послуг (далі - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації); у паперовій формі - на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 559.

Згідно із п. 9 та 11 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 559, військово-обліковий документ в електронній формі (у тому числі роздрукований) та військово-обліковий документ у паперовій формі мають однакову юридичну силу. Відомості про сформований військово-обліковий документ в електронній формі відображаються у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до примітки статті 210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Згідно зі ч. 1 ст. 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», держателем реєстру є Міністерство оборони України, розпорядником реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України, а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення реєстру. Адміністратором реєстру є держатель реєстру.

Відповідно до п. 54 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, під час перевірки військово-облікового документа: уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки зобов`язаний назвати своє прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), посаду, а також пред`явити службове посвідчення особи, уповноваженої вручати повістки, разом з паспортом громадянина (посвідченням офіцера, військовим квитком); поліцейські та представники органів охорони державного кордону або їх структурних підрозділів Держприкордонслужби відрекомендовуються у порядку, визначеному наказами керівників Національної поліції та Держприкордонслужби відповідно.

У ході перевірки документів перевіряється приналежність громадян щодо військового обов`язку, звіряються їх персональні дані, дані військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки). Із зазначеною метою представники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів охорони державного кордону або їх структурних підрозділів Держприкордонслужби та поліцейські можуть використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

У разі встановлення, що громадянин порушує правила військового обліку, визначені Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487, або Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», виявлення розбіжностей військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів старший групи оповіщення пропонує резервісту або військовозобов`язаному (крім резервістів та військовозобов`язаних СБУ та розвідувальних органів) прослідувати до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік, проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів. Із зазначеною метою громадянину оформляється та вручається повістка.

У разі відмови резервіста або військовозобов`язаного від отримання повістки представником, який уповноважений вручати повістки, складається акт відмови від отримання повістки, який підписується не менш як двома членами групи оповіщення. Акт відмови від отримання повістки оголошується громадянину.

Акт відмови від отримання повістки подається керівнику районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для вжиття заходів до притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.

Акт відмови від отримання повістки реєструється в районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

У разі відмови прослідувати до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки поліцейський, який входить до складу групи оповіщення, проводить адміністративне затримання та доставлення громадянина до такого центру на підставі статей 261 і 262 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином територіальні центри комплектування та соціальної підтримки мають доступ до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та мають можливості отримувати необхідні дані з реєстру.

Згідно зі ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (ст.ст. 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

А відтак притягнення до відповідальності за ст. 210-1 КУпАП відбувається саме територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Згідно зі ч. 3 ст.73 КАС України, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх дій чи бездіяльності, а позивач зобов`язаний довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Частиною першою ст. 55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У відповідності до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Матеріали справи не містять доказів того, що позивач своєчасно у встановленому порядку оновив дані в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відтак, суду не надано доказів, що на момент складення протоколу від 22.10.2024 та ухвалення постанови від 22.10.2024 року, позивач оновив дані в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів та у нього був наявним електронний військово-обліковий документ, який має таку саме юридичну силу як і паперовий, який міг бути перевірений співробітниками відповідача.

В позовній заяві, позивачем особисто зазначено, що він не мав при собі військово-обліковий документ.

Таким чином, у діях ОСОБА_4 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зазначений у постанові від 22.10.2024 року.

Отже, ухвалення постанови про адміністративне правопорушення від 22.10.2022 передбаченого ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення відбувалось відповідно до вимог діючого законодавства, а тому у позові ОСОБА_4 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст. 9, 21, 72-78, 90, 121,123, 139, 205, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, ст.210-1, 245, 251, 268, 280 КУпАП, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови №117 від 22 жовтня 2024 року та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дані позивача: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Дані відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_5 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , Код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 .

Повний текст рішення суду виготовлено 06.02.2025.

Суддя: Т.А.Зотько