Справа № 240/16351/24
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2025-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року м. Житомир справа № 240/16351/24

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом про:

- визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 29.04.2024 року про відмову у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 6 років відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити пенсію за віком із зниженням пенсійного віку на 6 років відповідно до ст.55 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 22.04.2024 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Позивач є потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи 3-ї категорії та з 13.09.1990 року по даний час проживала і проживає в с.Гладковичі Коростенського (Овруцького) району Житомирської області, тобто на території, яка відноситься до зони добровільного (гарантованого) відселення.

Позивач 22.04.2024 року з досягненням 54 річного віку та за наявності відповідного страхового стажу звернулася до Відповідача із заявою про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 6 років відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Позивач вважає, що статус особи потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи 3-ї категорії та загальний страховий стаж 35 років 02 місяці 25 днів надає їй право на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 6 років, а тому відмову у її призначенні вважає протиправною.

Ухвалою суду від 02.09.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник Відповідача - 1, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, у відзиві на позов проти позову заперечила і зазначила, що за принципом екстериторіальності заява Позивача про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку була передана для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області. За результатами розгляду заяви Позивача рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Позивачу було відмовлено у призначенні такої пенсії по причині відсутності відповідного періоду проживання чи праці на території, яка відноситься до зони добровільного (гарантованого) відселення.

Представник Відповідача - 2, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, у відзиві на позов проти позову заперечила і зазначила, що загальний страховий стаж Позивача становить лише 18 років 3 місяці 12 днів, а період період проживання Позивача на території, яка відноситься до зони добровільного (гарантованого) відселення, становить лише 2 роки 3 місяці 19 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 6 років відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 22.04.2024 року. По цій причині Позивачу правомірно було відмовлено у призначенні такої пенсії.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та підстав призначення пенсії, в тому числі зі зниженням пенсійного віку, регулюються правовими нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV (надалі-Закон №1058-IV), що були чинні на день виникнення таких відносин.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Іноземні громадяни та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію на рівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міжнародними угодами.

За приписами статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Частиною першою статті 26 Закону№1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу в період з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 рік.

Одночасно суд враховує, що відповідно до частини другої статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII (надалі - Закон № 796-XII) особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні добровільного (гарантованого) відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, на 3 роки та додатково 1 рік за кожні два роки проживання, роботи, але не більше 6 років.

Саме у відповідності до вказаних правових норм було зумовлено звернення Позивача від 22.04.2024 року до Відповідача щодо призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до Закону № 796-XII.

За результатами розгляду вказаного звернення Позивача Відповідачем-2, було прийнято оскаржуване рішення від 29.04.2024 року про відмову у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 6 років.

Таке рішення Відповідача-2 відповідає обставинам справи та частково ґрунтується на вимогах чинного законодавства та не підлягає скасуванню з огляду на таке.

Як зазначено в оскаржуваному рішенні та у відзиві Відповідачів, суть спору між сторонами по даній справі зведена виключно до наявності чи відсутності права Позивача на призначення (переведення) пенсії зі зниженням пенсійного віку на 6 років, так як станом на 01.01.1993 року Позивач в зоні добровільного (гарантованого) відселення проживала лише 2 роки 3 місяці 19 днів, що є недостатнім для зниження пенсійного віку на 6 роки.

Одночасно зазначається про відсутність у Позивача необхідного загального страхового стажу (не менше 25 років) для призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 6 років. Відповідачами визнається страховий стаж Позивача 18 років 3 місяці 12 днів.

При вирішенні даного спору судом встановлено та визнається сторонами, що відповідно до паспорта громадянина України Позивач, ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто станом на день звернення (22.04.2024 року) була особою, якій виповнилося повні 54 роки.

Судом встановлено та визнається представниками Відповідачів, що Позивачем на підтвердження права на таке призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 6 років були надані, окрім інших, наступні документи:

- копія посвідчення громадянина, який потерпів внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 3) серії НОМЕР_1 , виданого 08.02.2001 року Житомирською обласною державною адміністрацією;

- копія довідки Виконавчого комітету Гладковицької сільської ради Коростенського району Житомирської області від 24.01.2024 року №92 про те, що Позивач в період з 13.09.1990 року по даний час проживає в с.Гладковичі Коростенського (Овруцького) району Житомирської області;

- копія трудової книжки НОМЕР_2 .

Судом встановлено та зазначається самим Позивачем, що Позивач в с.Гладковичі Коростенського (Овруцького) району Житомирської області проживає лише з 13.09.1990 року.

Суд погоджується, що згідно до постанови КМ Української РСР від 23 липня 1991 р. №106 "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи" ( в редакції постанови КМ України № 914 (914-2008-п ) від 16.10.2008 ) с.Гладковичі Коростенського (Овруцького) району Житомирської області відносяться до зони добровільного (гарантованого) відселення.

Таким чином Позивач на території, що відноситься до зони добровільного (гарантованого) відселення в період з 13.09.1990 року по 01.01.1993 року сумарно прожила 2 роки 3 місяці 19 днів, що узгоджується із висновками Відповідачів.

Як вже зазначалося судом, в розумінні вимог частини другої статті 55 Закону № 796-XII особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні добровільного (гарантованого) відселення за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років мають право на пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону №1058-IV, на 3 роки.

Відповідно до примітки до вказаної правової норми законодавець зазначив, що така початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначеній зоні з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Судом встановлено та зазначається самим Позивачем, що з моменту аварії по 31 липня 1986 року Позивач не проживала, не працювала та не навчалася на території радіоактивного забруднення, що відноситься до зони добровільного (гарантованого) відселення, а тому відповідно до примітки до частини другої статті 55 Закону № 796-XII не має права на початкову величину в три роки зниження пенсійного віку для призначення пенсії за віком.

Одночасно, суд враховує, що в розумінні вимог статті 14 Закону № 796-XII до осіб, які потерпіли внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 3) відносяться особи, які постійно прожили або відпрацювали чи постійно навчалися на територіях зони гарантованого добровільного відселення на день аварії або які за станом на 1 січня 1993 року прожили у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше трьох років.

Тобто, наявне у Позивача посвідчення "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" (категорія 3) в розумінні вимог статті 14 Закону № 796-XII може лише підтверджувати постійне проживання або роботу або навчання в зоні гарантованого добровільного відселення з моменту аварії станом на 1 січня 1993 року не менше трьох років.

Зазначене свідчить, що наявне у Позивача посвідчення "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" (категорія 3) надає підстави для віднесення Позивача до категорії осіб, які на день аварії та з моменту аварії по 31 липня 1986 року постійно проживали у зоні добровільного (гарантованого) відселення, що відповідно до частини другої статті 55 Закону № 796-XII надає їй право на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку лише на три роки, а не на 6 років, як помилково вважає Позивач.

Суд звертає увагу Позивача, що той чи інший період проживання на радіоактивно забрудненій території після 01.01.1993 року не впливає на зниження пенсійного віку для призначення пенсії за віком.

Суд зазначає про помилковість доводів Позивача, що наявне у Позивача посвідчення "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" (категорія 3) в розумінні вимог статті 14 Закону № 796-XII надає право на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 6 років. Такі доводи не ґрунтуються на вимогах Закону № 796-XII.

Разом з тим, такий статус Позивачем помилково сприймається як автоматичне додаткове, окрім зазначеного періоду, підтвердження умовного проживання чи умовно праці (навчання) Позивача в зоні гарантованого добровільного відселення ще не менше трьох років.

Враховуючи те, що для призначення пенсії Позивачу із зниженням пенсійного віку, як громадянину, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, не були наявні підстави для призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання пенсії, на 6 років, а лише на 3 роки, суд робить висновок про правомірність оскаржуваного рішення Відповідача -2 про відмову в такому призначенні пенсії та відсутність правових підстав для задоволення позову.

Одночасно суд погоджується із доводами Позивача та зазначає про помилковість висновку Відповідача-2 щодо неврахування до загального страхового стажу Позивача періодів її роботи з 20.08.1987 року по 01.08.2000 року.

Так, відповідно до записів ( з 1-го по 12-й) в трудовій книжці Позивача, копія якої долучена до позову та досліджена судом, Позивач з 20.08.1987 року по 23.08.2003 року перебувала в трудових відносинах з відповідними роботодавцями. Такі записи зрозумілі та не місять виправлень чи підчисток.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

За приписами ст.62 цього ж Закону основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Більш того, згідно записів в трудовій книжці Позивача Позивач з 29.08.1991 року по 23.08.2003 року перебувала в трудових відносинах з Овруцьким АТП 11847 (ВАТ "Овруцьке АТП 11847"). Разом з тим, Відповідачем-2 до страхового стажу Позивача зараховано лише частину такого періоду роботи, а саме з 01.08.2000 року. Жодних пояснень такої алогічності дій в оскаржуваному рішенні та у відзиві Відповідача-2 не наведено.

На підставі викладеного суд робить висновок, що вказані періоди роботи Позивача, записи про які містяться в трудовій книжці Позивача з 20.08.1987 року по 23.08.2003 року підлягають зарахуванню до страхового стажу Позивача в повному обсязі.

Разом з тим, таке зарахування спірних періодів трудової діяльності Позивача до її загального страхового стажу не надає право Позивачу на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 6 років, так як у Позивача наявне права на призначення такої пенсії зі зниженням пенсійного віку лише на три роки.

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України підстави для стягнення або відшкодування судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись вимогами ст.ст.2,90,139-143,242-246,250,255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк

05.02.25