Справа № 492/1685/24
Суддя: Гусєва Н. Д.
Дата ухвалення: 2025-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 492/1685/24
провадження № 2-аз/492/1/25
УХВАЛА

про забезпечення позову

06 лютого 2025 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді - Гусєвої Н.Д.,

за участю секретаря судового засідання Рябчук О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача адвоката Кочурова Андрія Олександровича про забезпечення позову у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову, на стороні відповідача: начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_2 , про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

встановив:

В провадженні Арцизького районного суду Одеської області знаходиться адміністративна справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову, на стороні відповідача: начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_2 , про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

05 лютого 2025 року до суду від представника позивача адвоката Кочурова А.О. надійшла заява про забезпечення позову, відповідно до якої просив суд зупинити стягнення у виконавчому провадженні № 76820135 з примусового виконання постанови по справі про адміністративне правопорушення № 1364 від 21 листопада 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 17000,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП, посилаючись на те, що 20 січня 2025 року позивач не зміг отримати пенсію по інвалідності через арешт його рахунків органом держаної виконавчої служби. Невжиття вказаного заходу забезпечення позову може завдати значної шкоди позивачу, а також суттєво ускладнити виконання рішення у разі його ухвалення судом після примусового виконання акта суб`єкта владних повноважень, тому представник позивача звернувся до суду з вказаною заявою про забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим, судом, відповідно до частини 4 статті 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, оцінивши доводи заявника про необхідність забезпечення позову, не вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог по суті, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з вимогами частини 1 статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до частин 1, 2 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

За своєю юридичною природою інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту.

Головною метою його застосування є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за наявності хоча б однієї з умов, передбачених статтею 150 КАС України, зокрема, встановлених судом ще до розгляду відповідного позову по суті заявлених позовних вимог на підставі обґрунтованої заяви та доданих до неї матеріалів.

При цьому, частиною 2 статті 150 КАС України законодавчо регламентовані чіткі підстави для вжиття заходів забезпечення позову і правова конструкція цієї норми вимагає встановлення судом на цій стадії лише ймовірності (може) ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту чи поновлення порушених або оспорюваних прав чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Такі ознаки не мають окреслених законодавчих меж та кваліфікуючих критеріїв і в кожній конкретній справі ці поняття є оціночними.

Згідно з Рекомендаціями № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи від 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами.

Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» (Заява № 11901/02) зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Суд також враховує висновки Європейського Суду з прав людини, викладені в рішенні від 31 липня 2003 роки у справі «Дорани проти Ірландії» (Doran v. Ireland), відповідно до яких поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відповідно до статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд також враховує, що заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з предметом позову.

Таким чином, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Також, суд вважає за необхідне покликатись на статтю 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо необхідності вжиття ефективного та своєчасного судового захисту порушеного права заявника, за захистом яких він звернувся.

Отже, невжиття заходів забезпечення позову ускладнить та унеможливить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, адже основна діяльність заявника є фактично припиненою і наслідком припинення такої основної діяльності є завдання позивачу збитків та призводить до наявності правових підстав для застосування до заявника контролюючими органами відповідних негативних наслідків.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 826/8556/17 від 26 квітня 2019 року у справі № 826/16334/18.

Як вбачається з матеріалів справи, 05 грудня 2024 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, предметом якої є постанова по справі про адміністративне правопорушення № 1364 від 21 листопада 2024 року, винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_2 , якою на ОСОБА_1 накладено штрафу у розмірі 17000,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Згідно з постановою начальника Арцизького районного відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Райнової В.Л. від 20 січня 2025 року, відкрито виконавче провадження № 76820135 з примусового виконання постанови по справі про адміністративне правопорушення № 1364 від 21 листопада 2024 року, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_2 , про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 34000,00 грн. В межах вказаного виконавчого провадження 20 січня 2025 року начальником Арцизького районного відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Райновою В.Л. винесено постанову арешт коштів боржника ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову є співмірним, відповідає критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, забезпечення збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин, запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних інтересів учасників процесу та відповідає інституту забезпечення позову в адміністративному судочинстві.

Суд бере до уваги, що звернення постанови до виконання у примусовому порядку на позивача буде покладено обов`язок сплатити додаткові витрати у вигляді виконавчого збору, чим буде заподіяно шкоду правам, свободам та інтересам позивача.

Враховуючи викладене, беручи до уваги зміст позовних вимог, їх підставу та предмет спору, суд дійшов висновку, що підлягає задоволенню заява представника позивача про забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови по справі про адміністративне правопорушення № 1364 від 21 листопада 2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_2 , про накладення на ОСОБА_1 , позивача у справі, стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн. до набрання судовим рішенням у даній справі законної сили.

Суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи, що суд, відповідно до частини 1 статті 155, частини 1 статті 157 КАС України, може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим; скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Керуючись статтями 150-154, 155, 157, 229, 248, 294 КАС України, суд, -

постановив:

Заяву представника позивача адвоката Кочурова Андрія Олександровича про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови по справі про адміністративне правопорушення № 1364 від 21 листопада 2024 року, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_2 , про накладення на позивача штрафу у розмірі 17000,00 грн. у виконавчому провадженні № 76820135, що перебуває на примусовому виконанні у начальника Арцизького районного відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Райнової Вероніки Леонідівни до розгляду справи по суті.

Копії ухвали направити учасникам справи для відома.

Виконання ухвали з питань забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Роз`яснити, що суд може за вмотивованим клопотанням учасника справи скасувати заходи забезпечення позову; допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому наявної ухвали суду.

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області Гусєва Н.Д.