Справа № 620/16948/24
Суддя: Марія ДУБІНА
Дата ухвалення: 2025-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2025 року м. Чернігів справа № 620/16948/24

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі судді Дубіної М.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи за наявними у ній матеріалами справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Державне підприємство «Інфоресурс», про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

23.12.2024 ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом (зареєстрований у суді 25.12.2024), у якому просить:

визнати протиправним рішення Міністерства освіти і науки України щодо відображення в довідці Єдиної державної електронної бази з питань освіти (далі ЄДЕБО) від 04.11.2024 №480758 інформації про порушення послідовності здобуття ним освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України від 05.09.2017 №2145-VIIІ «Про освіту» (далі Закон №2145-VIIІ);

зобов`язати Міністерство освіти і науки України вжити заходів щодо внесення змін до ЄДЕБО, а саме інформації про відсутність порушення послідовності здобуття ним освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону №2145-VIIІ.

ОСОБА_1 , обґрунтовуючи позовні вимоги вказує на протиправність рішення Міністерства освіти і науки України щодо відображення в довідці ЄДЕБО від 04.11.2024 №480758 інформації про порушення послідовності здобуття ним освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону №2145-VIIІ, оскільки здобуття рівня освіти має підтверджуватись відповідним документом про освіту. Натомість позивач не завершував навчання за освітньо-професійним ступенем бакалавра, не проходив відповідну атестацію та не отримував диплом бакалавра за відповідною спеціалізацією як особа, яка успішно виконала освітню програму, зважаючи на те, що був відрахований наказом ректора від 26.12.2018 №942-с у зв`язку із невиконанням умов контракту. У зв`язку з чим позивач вважає, що повторне зарахування на навчання за цим же освітньо-кваліфікаційним рівнем не може вважатися порушенням послідовності здобуття освіти, а відображення у довідці, на підставі даних, що містяться в ЄДЕБО про непослідовність здобуття ним освіти на рівні, нижчому ніж рівень попереднього навчання є протиправним та таким, що порушує його права.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Дубіної М.М. від 30.12.2024 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі. Ухвалено здійснювати розгляд справи суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи за наявними в ній матеріалами.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача заперечує проти позовних вимог та просить відмовити в їх задоволенні. На обґрунтування заперечень проти позовних вимог вказує, що після першого зарахування на навчання для здобуття відповідного рівня освіти, особі, яка приступила до навчання, впродовж періоду навчання надавалися необхідні освітні послуги, які забезпечували, зокрема, формування знань, умінь, навичок та загальних компетентностей на тому самому рівні вищої освіти. Відповідач вважає, що повторне зарахування означає, що особа знову формуватиме такі знання, уміння, навички та загальні компетентності. У термінах визначення послідовності здобуття освіти це свідчить про здобуття освіти в непослідовному порядку. Згідно з інформацією, яка міститься в ЄДЕБО ОСОБА_1 у 2014 році був зарахований до Київського електромеханічного фахового коледжу за освітнім-кваліфікаційним ступенем молодший спеціаліст за спеціальністю 5.07010501 «Технічне обслуговування, ремонт та експлуатація тягового рухомого складу» та завершив навчання 27.02.2018. У 2018 році був зарахований до Національного університету «Чернігівська політехніка» за освітнім ступенем бакалавр за спеціальністю 123 «Комп`ютерна інженерія» та відрахований 26.12.2018. У 2023 році позивач був зарахований до Національного університету «Чернігівський колегіум» ім. Т. Г. Шевченка за освітнім ступенем бакалавр за спеціальністю 201 «Агрономія». Тож, здобуття освіти на рівні, нижчому ніж рівень попереднього навчання, не вважається послідовним. Саме тому у довідці, на підставі даних, що містяться в ЄДЕБО у відповідному полі стосовно позивача буде зазначено «Ні, порушує». Водночас, відповідач зазначає про те, що присудженням певного ступеня вищої освіти завершується здобуття вищої освіти за цим ступенем. При цьому, виходячи із системного тлумачення Закону України від 01.07.2014 №1556-VII «Про вищу освіту» (далі Закон №1556-VII) факт присудження особі ступеня вищої освіти не в повній мірі відповідає вимогам пункту 1 частини третьої статті 23 Закону України від 21.10.93 №3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі Закон №3543-XII), в яких законодавець визначив здобуття освіти на рівні, що є вищим ніж раніше здобутий рівень (не ступінь) освіти. Також відповідач вказав, що не вважається порушенням послідовності здобуття освіти у разі, якщо здобувача освіти було поновлено на навчання або переведено з іншого закладу освіти, а попереднє навчання було за таким же рівнем, що й поточне навчання.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Державне підприємство «Інфоресурс» правом щодо подання пояснень не скористалась.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як видно із тимчасового посвідчення військовозобов`язаного від 19.07.2023 №3/13/4695, ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та 09.12.2022 призовною комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 зарахований у запас.

Відповідно до довідки про здобувача освіти за даними ЄДЕБО від 04.11.2024 №480758 ОСОБА_1 має таку освіту:

1) 27.02.2018 отримав диплом молодшого спеціаліста серії НОМЕР_1 Державного вищого навчального закладу «Київський електромеханічний коледж»;

2) 16.06.2014 отримав диплом кваліфікованого робітника серії НОМЕР_2 «Чернігівського професійного ліцею залізничного транспорту»;

3) 28.05.2014 отримав атестат про повну загальну середню освіту серії НОМЕР_3 «Чернігівського професійного ліцею залізничного транспорту»;

4) 18.06.2011 отримав свідоцтво про базову загальну середню освіту серії НОМЕР_4 Чернігівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №34 Чернігівської міської ради Чернігівської області.

У вказаній довідці зазначено, що інформацію про документи про освіту сформовано на підставі даних, що містяться в Реєстрі документів про освіту та картках фізичних осіб.

Згідно з архівною довідкою Національного університету «Чернігівська політехніка» від 13.11.2024 №504/08-302 позивач з 01.09.2018 був зарахований студентом 1-го курсу заочної форми навчання за спеціальністю 123 «Комп`ютерна інженерія» факультету електронних та інформаційних технологій Чернігівського національного технологічного університету, навчання за кошти фізичних (юридичних) осіб (наказ ректора від 15.08.2018 №488-с). Відрахований з 1-го курсу університету 26.12.2018 за невиконання умов угоди (наказ ректора від 26.12.2018 №942-с). Наказом Міністерства освіти і науки України від 10.12.2019 №1532 Чернігівський національний технологічний університет перейменовано у Національний університет «Чернігівська політехніка».

Відповідно до довідки про здобувача освіти за даними ЄДЕБО від 04.11.2024 №480758 позивач з 01.09.2023 є студентом Національного університету «Чернігівський колегіум» імені Т.Г. Шевченка по спеціальності 201 Агрономія згідно з наказом про зарахування від 16.08.2023 №227-ст (рівень освіти: бакалавр, форма здобуття освіти: денна), але поточне здобуття ним освіти порушує послідовність, визначену частиною другою статті 10 Закону №2145-VIIІ.

ОСОБА_1 звернувся до Державного підприємства «Інфоресурс» та Міністерства освіти і науки України із заявами, в яких повідомив про те, що з 26.12.2018 він відрахований з числа здобувачів вищої освіти Чернігівського національного технологічного університету за невиконання умов угоди та просив надати відповідь чи враховувався цей факт при видачі йому довідки з ЄДЕБО від 04.11.2024 №480758, на що Міністерство освіти і науки України листом від 02.12.2024 №3/9567-24 повідомило йому, що згідно з інформацією, яка міститься ЄДЕБО ОСОБА_1 у 2014 році був зарахований до Київського електромеханічного фахового коледжу за освітнім-кваліфікаційним ступенем молодший спеціаліст за спеціальністю 5.07010501 «Технічне обслуговування, ремонт та експлуатація тягового рухомого складу» та завершив навчання 27.02.2018. У 2018 році був зарахований до Національного університету «Чернігівська політехніка» за освітнім ступенем бакалавр за спеціальністю 123 «Комп`ютерна інженерія» та відрахований 26.12.2018. У 2023 році був зарахований до Національного університету «Чернігівський колегіум» ім. Т.Г. Шевченка за освітнім ступенем бакалавр за спеціальністю 201 «Агрономія». Здобуття освіти на рівні, нижчому ніж рівень попереднього навчання, не вважається послідовним. Саме тому у довідці, на підставі даних, що містяться в ЄДЕБО у відповідному полі буде зазначено «Ні, порушує».

ОСОБА_1 , вважаючи рішення відповідача щодо відображення в довідці ЄДЕБО від 04.11.2024 №480758 інформації про порушення послідовності здобуття ним освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону №2145-VIIІ, протиправним та таким, що містить недостовірну інформацію, звернувся до суду з цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, наведеними учасниками справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення чи вчиняє певні дії.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 53 Конституції України кожен має право на освіту.

Згідно з частинами першою, другою та третьою статті 3 Закону №2145-VIIІ кожен має право на якісну та доступну освіту. Право на освіту включає право здобувати освіту впродовж усього життя, право на доступність освіти, право на безоплатну освіту у випадках і порядку, визначених Конституцією та законами України.

В Україні створюються рівні умови доступу до освіти. Ніхто не може бути обмежений у праві на здобуття освіти. Право на освіту гарантується незалежно від віку, статі, раси, стану здоров`я, інвалідності, громадянства, національності, політичних, релігійних чи інших переконань, кольору шкіри, місця проживання, мови спілкування, походження, соціального і майнового стану, наявності судимості, а також інших обставин та ознак.

Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих.

Пунктом 23 частини першої статті 1 Закону №2145-VIIІ визначено, що рівень освіти завершений етап освіти, що характеризується рівнем складності освітньої програми, сукупністю компетентностей, які визначені, як правило, стандартом освіти та відповідають певному рівню Національної рамки кваліфікацій.

У відповідності до частини другої статті 10 Закону №2145-VIIІ рівнями освіти є: дошкільна освіта; початкова освіта; базова середня освіта; профільна середня освіта; перший (початковий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; другий (базовий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; третій (вищий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; фахова передвища освіта; початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень вищої освіти; другий (магістерський) рівень вищої освіти; третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень вищої освіти.

Частиною другою статті 17 Закону №2145-VIII встановлено, що рівні, ступені вищої освіти, порядок, умови, форми та особливості її здобуття визначаються спеціальним законом.

Згідно з частинами першою, другою та третьою статті 40 Закону №2145-VIII після успішного завершення навчання за освітньою програмою здобувачі освіти (крім вихованців дошкільних закладів освіти) отримують відповідний документ про освіту.

Документи про освіту видаються закладами освіти та іншими суб`єктами освітньої діяльності.

Інформація про видані документи про середню, професійну (професійно-технічну), фахову передвищу та вищу освіту вноситься до Єдиного державного реєстру документів про освіту в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Основні правові, організаційні, фінансові засади функціонування системи вищої освіти, створює умови для посилення співпраці державних органів і бізнесу з закладами вищої освіти на принципах автономії закладів вищої освіти, поєднання освіти з наукою та виробництвом з метою підготовки конкурентоспроможного людського капіталу для високотехнологічного та інноваційного розвитку країни, самореалізації особистості, забезпечення потреб суспільства, ринку праці та держави у кваліфікованих фахівцях встановлює Закон №1556-VII.

Згідно з частинами першою, другою, четвертою та п`ятою статті 5 Закону №1556-VII підготовка фахівців з вищою освітою здійснюється за відповідними освітніми програмами на таких рівнях вищої освіти: початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень; другий (магістерський) рівень; третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень.

Початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти передбачає набуття здобувачами вищої освіти здатності до розв`язування типових спеціалізованих задач у певній галузі професійної діяльності.

Перший (бакалаврський) рівень вищої освіти передбачає набуття здобувачами вищої освіти здатності до розв`язування складних спеціалізованих задач у певній галузі професійної діяльності.

Другий (магістерський) рівень вищої освіти передбачає набуття здобувачами вищої освіти здатності до розв`язування задач дослідницького та/або інноваційного характеру у певній галузі професійної діяльності.

Третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень передбачає набуття здобувачами вищої освіти здатності розв`язувати комплексні проблеми в галузі професійної та/або дослідницько-інноваційної діяльності.

Здобуття вищої освіти на кожному рівні вищої освіти передбачає успішне виконання особою освітньої програми, що є підставою для присудження відповідного ступеня вищої освіти: 1) молодший бакалавр; 2) бакалавр; 3) магістр; 4) доктор філософії/доктор мистецтва.

Молодший бакалавр - це освітній або освітньо-професійний ступінь, що здобувається на початковому рівні (короткому циклі) вищої освіти і присуджується закладом вищої освіти у результаті успішного виконання здобувачем вищої освіти освітньої програми, обсяг якої становить 120 кредитів ЄКТС. Для здобуття освітнього ступеня молодшого бакалавра на основі фахової передвищої освіти заклад вищої освіти має право визнати та перезарахувати кредити ЄКТС, максимальний обсяг яких визначається стандартом вищої освіти.

Особа має право здобувати ступінь молодшого бакалавра за умови наявності в неї повної загальної середньої освіти.

Бакалавр - це освітній ступінь, що здобувається на першому рівні вищої освіти та присуджується закладом вищої освіти у результаті успішного виконання здобувачем вищої освіти освітньо-професійної програми, обсяг якої становить 180-240 кредитів ЄКТС. Для здобуття освітнього ступеня бакалавра на основі освітнього ступеня молодшого бакалавра або на основі фахової передвищої освіти заклад вищої освіти має право визнати та перезарахувати кредити ЄКТС, максимальний обсяг яких визначається стандартом вищої освіти.

Особа має право здобувати ступінь бакалавра за умови наявності в неї повної загальної середньої освіти.

Відповідно до частини другої статті 6 Закону №1556-VII атестація осіб, які здобувають ступінь молодшого бакалавра, бакалавра чи магістра, здійснюється екзаменаційною комісією, до складу якої можуть включатися представники роботодавців та їх об`єднань, відповідно до положення про екзаменаційну комісію, затвердженого вченою радою закладу вищої освіти (наукової установи).

Заклад вищої освіти на підставі рішення екзаменаційної комісії присуджує особі, яка успішно виконала освітню програму на певному рівні вищої освіти, відповідний ступінь вищої освіти та присвоює відповідну кваліфікацію.

Статтею 7 Закону №1556-VII встановлено, що документ про вищу освіту видається особі, яка успішно виконала відповідну освітню програму та пройшла атестацію.

Встановлюються такі види документів про вищу освіту за відповідними ступенями: диплом молодшого бакалавра; диплом бакалавра; диплом магістра; диплом доктора філософії/доктора мистецтва.

Невід`ємною частиною диплома молодшого бакалавра, бакалавра, магістра, доктора філософії/доктора мистецтва є додаток до диплома європейського зразка, що містить структуровану інформацію про завершене навчання. У додатку до диплома наводиться інформація про результати навчання особи, освітні компоненти, отримані оцінки і здобуту кількість кредитів ЄКТС, а також відомості про національну систему вищої освіти України.

Інформація про видані дипломи вноситься закладами вищої освіти, крім вищих військових навчальних закладів, до ЄДЕБО.

Згідно із статтею 8 Закону №1556-VII засади функціонування ЄДЕБО визначаються законодавством.

Інформація про здобувачів освіти та працівників закладів вищої освіти, що міститься у ЄДЕБО, надається безоплатно центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, для використання у статистичних цілях.

Аналізуючи вищевказані норми матеріального права суд вважає, що ці норми чітко передбачають умову здобуття рівня освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону №2145-VIIІ. Обов`язковою характеристикою є завершеність етапу освіти.

Приписами пункту 1 частини третьої статті 23 Закону №3543-XII встановлено, що призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.

Цією нормою Закону №3543-XII визначено, що особа має право на відстрочку, якщо здобуває рівень освіти вищий за раніше здобутий. Тобто раніше здобутий рівень освіти повинен підтверджуватись відповідним освітнім документом.

Суд зауважує, що законодавцем граматична конструкція норм Закону №3543-XII викладена як така, що вказує на факт завершеності процесу здобуття освіти.

Ключовим є розуміння терміну «здобутий», що означає «вже завершений», у свою чергу термін «здобуває» вказує на процес, який триває. Законодавство України про освіту, зокрема Закон №2145-VIIІ чітко визначає, що здобуття рівня освіти підтверджується отриманням диплома. На переконання суду, законодавець однозначно використовує термін «здобутий» для позначення завершеного і офіційно підтвердженого рівня освіти.

Так, незавершена освіта не є показником досягнення певного рівня освіти, оскільки особа не пройшла весь необхідний навчальний курс і не підтвердила свої знання, вміння та навички. Це положення закріплене в статті 23 Закону №3543-XII, яка чітко визначає, що відстрочка надається особам, які здобувають новий рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий. Отже, вказаний Закон вимагає порівнювати поточний рівень освіти із рівнем, який особа вже завершила. Тому враховується тільки та освіта, яка була дійсно здобута.

Водночас суд наголошує на тому, що в жодному із зазначених вище нормативних актів не встановлено будь-яких особливостей для осіб, які були раніше відраховані із навчального закладу.

Досліджуючи спірні правовідносини судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01.09.2023 навчається за денною формою здобуття освіти за освітнім рівнем бакалавра у Національному університеті «Чернігівський колегіум» імені Т.Г. Шевченка, а раніше здобував освіту за освітнім рівнем молодшого спеціаліста у Державному вищому навчальному закладі «Київський електромеханічний коледж» та 27.02.2018 отримав диплом молодшого спеціаліста серії НОМЕР_1 .

При цьому, з системного аналізу норм чинного законодавства суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 , навчаючись з 01.09.2018 у Національному університеті «Чернігівська політехніка» не зміг здобути обсяг освітньо-професійної програми підготовки бакалавра, що становить 180-240 кредитів ЄКТС, оскільки 26.12.2018 згідно з наказом ректора від 26.12.2018 №942-с він був відрахований з університету за невиконання умов угоди.

Позивач не проходив атестацію на здобуття бакалавра чи магістра екзаменаційною комісією навчального закладу, а також не отримував відповідний диплом як особа, яка успішно виконала певну освітню програму та пройшла атестацію та додаток до диплома, в якому наводиться інформація про результати навчання особи, освітні компоненти, отримані оцінки і здобуту кількість кредитів ЄКТС, а також відомості про національну систему вищої освіти України, що свідчить про незавершеність рівня освіти у позивача.

Проте, як було зазначено вище, пунктом 23 частини першої статті 1 Закону №2145-VIII визначено, що рівень освіти це завершений етап освіти, що характеризується рівнем складності освітньої програми, сукупністю компетентностей, які визначені, як правило, стандартом освіти та відповідають певному рівню Національної рамки кваліфікацій.

Крім того, суд критично ставиться до посилання Міністерства освіти і науки України про те, що здобуття освіти на рівні, нижчому ніж рівень попереднього навчання, не вважається послідовним, адже попередній рівень освіти у позивача молодший спеціаліст (диплом Державного вищого навчального закладу «Київський електромеханічний коледж» від 27.02.2018 серії Е18 №011007), а диплом бакалавра він не отримав у зв`язку із відрахуванням його із Національного університету «Чернігівська політехніка» 26.12.2018.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо відображення в довідці про здобувача освіти за даними ЄДЕБО від 04.11.2024 №480758 інформації про порушення послідовності здобуття позивачем освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону №2145-VIIІ, є протиправними.

Водночас, суд зазначає, що відображення відповідачем в довідці про здобувача освіти за даними ЄДЕБО від 04.11.2024 №480758 інформації про порушення послідовності здобуття позивачем освіти не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні пункту 19 частини першої статті 4 КАС України.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Міністерства освіти і науки України вжити заходів щодо внесення змін до ЄДЕБО, а саме інформації про відсутність порушення послідовності здобуття ним освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону №2145-VIIІ, суд зазначає таке.

Так, статтею 74 Закону №2145-VIII встановлено, що у системі освіти функціонує інтегрована інформаційна система - Єдина державна електронна база з питань освіти (ЄДЕБО).

ЄДЕБО містить такі складові: Реєстр суб`єктів освітньої діяльності, Реєстр здобувачів освіти, Реєстр документів про освіту, Реєстр сертифікатів зовнішнього незалежного оцінювання, Реєстр студентських (учнівських) квитків, Реєстр педагогічних, науково-педагогічних працівників, Реєстр сертифікатів педагогічних працівників (далі - публічні електронні реєстри у сфері освіти).

Положення про ЄДЕБО та порядок її ведення затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Інформація, що міститься в ЄДЕБО, крім інформації з обмеженим доступом, є відкритою, у тому числі у форматі відкритих даних, та з урахуванням потреб осіб з порушенням зору. Особа має повний безоплатний доступ до всіх відомостей про себе, що містяться в ЄДЕБО.

Доступ осіб до інформації, що міститься в ЄДЕБО, здійснюється через: офіційні веб-сайти держателя ЄДЕБО та адміністратора ЄДЕБО; Єдиний державний веб-портал електронних послуг.

Держателем ЄДЕБО та публічних електронних реєстрів у сфері освіти (далі - держатель ЄДЕБО) є центральний орган виконавчої влади у сфері освіти і науки, що здійснює організаційні заходи, пов`язані із забезпеченням функціонування ЄДЕБО та її складових.

Власником ЄДЕБО є держава в особі центрального органу виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Адміністратором ЄДЕБО та публічних електронних реєстрів у сфері освіти (далі - адміністратор ЄДЕБО) є визначена Кабінетом Міністрів України юридична особа, що належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Адміністратор ЄДЕБО:

здійснює заходи із створення та супроводження програмного забезпечення ЄДЕБО;

відповідає за технічне і технологічне забезпечення ЄДЕБО, збереження та захист інформації (даних), що містяться в ЄДЕБО;

забезпечує надання та анулювання доступу до ЄДЕБО;

проводить навчання для роботи з ЄДЕБО;

здійснює інші заходи, передбачені законом.

Створення, ведення та адміністрування ЄДЕБО та публічних електронних реєстрів у сфері освіти здійснюються відповідно до цього Закону та Законів України «Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах», «Про захист персональних даних», «Про авторське право і суміжні права» та «Про публічні електронні реєстри».

Суб`єктами ведення ЄДЕБО є, зокрема, держатель та адміністратор ЄДЕБО.

Адміністратором ЄДЕБО та публічних електронних реєстрів у сфері освіти (далі - адміністратор ЄДЕБО) є визначена Кабінетом Міністрів України юридична особа, що належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади у сфері освіти і науки. Адміністратор ЄДЕБО: здійснює заходи із створення та супроводження програмного забезпечення ЄДЕБО; відповідає за технічне і технологічне забезпечення ЄДЕБО, збереження та захист інформації (даних), що містяться в ЄДЕБО; забезпечує надання та анулювання доступу до ЄДЕБО; проводить навчання для роботи з ЄДЕБО; здійснює інші заходи, передбачені законом.

Відповідно до пункту 1 розділу І Положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 08.06.2018 №620, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.10.2018 за №1132/32584 (далі Положення) це Положення розроблено відповідно до статті 74 Закону №2145-VIIІ з метою визначення порядку функціонування Єдиної державної електронної бази з питань освіти в галузі освіти як автоматизованої системи збирання, оброблення, зберігання та захисту інформації щодо здобувачів освіти, суб`єктів освітньої діяльності, що формується (створюється) та використовується для забезпечення потреб фізичних та юридичних осіб.

Пунктом 5 розділу І Положення передбачено, що власником ЄДЕБО та виключних майнових прав на її програмне забезпечення є держава. Розпорядником ЄДЕБО є Міністерство освіти і науки України, технічним адміністратором - Державне підприємство «Інфоресурс», що належить до сфери управління розпорядника ЄДЕБО.

Основні функції уповноважених суб`єктів у ЄДЕБО визначені розділом ІV Положення, зокрема, розпорядник ЄДЕБО, зокрема, вживає організаційних заходів, пов`язаних із забезпеченням функціонування ЄДЕБО; використовує інформацію, що міститься в ЄДЕБО, у тому числі персональні дані, з метою прийняття управлінських рішень та виконання повноважень, визначених законодавством; вносить до ЄДЕБО іншу інформацію, визначену законодавством; забезпечує верифікацію в ЄДЕБО інформації, визначеної підпунктами 1, 2 пункту 8, абзацами п`ятим - сьомим підпункту 1 та підпунктом 4 пункту 9 розділу III цього Положення, що підтверджується накладенням кваліфікованого електронного підпису.

Технічний адміністратор ЄДЕБО забезпечує: функціонування ЄДЕБО у порядку, визначеному розпорядником ЄДЕБО; здійснення заходів із технічного і технологічного забезпечення ЄДЕБО, створення, модернізації і супроводження її програмного забезпечення та веб-сайту з інформаційно-пошуковою системою доступу до відкритих даних, що містяться в ЄДЕБО; структурну систематизацію даних, що містяться в ЄДЕБО, відповідно до державних та/або галузевих класифікаторів; взаємодію ЄДЕБО з іншими автоматизованими системами, інформаційними ресурсами та державними реєстрами у випадках та у порядку, визначених законодавством; оброблення, ведення обліку та зберігання в ЄДЕБО замовлень, поданих суб`єктами освітньої діяльності в електронній формі, на формування інформації, що відтворюється в документах про освіту, студентських (учнівських) квитках державного зразка, в порядку, визначеному розпорядником ЄДЕБО; оброблення в ЄДЕБО інформації про прийом, відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення здобувачів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої та освіти дорослих, в тому числі післядипломної освіти; внесення та верифікацію в ЄДЕБО інформації, визначена відповідно до законодавства розпорядником ЄДЕБО; виконання інших заходів із забезпечення функціонування ЄДЕБО у порядку та обсягах, передбачених відповідно до законодавства розпорядником ЄДЕБО.

Отже, саме Міністерство освіти і науки України та Технічний адміністратор Єдиної державної електронної бази з питань освіти Державне підприємство «Інфоресурс» мають повноваження щодо внесення змін до ЄДЕБО про відсутність порушення послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону №2145-VIII щодо позивача.

Суд наголошує, що процес здобуття освіти позивачем є послідовним у розумінні пункту 1 частини третьої статті 23 Закону №3543-XII та частини другої статті 10 Закону №2145-VIII, проте Міністерство освіти і науки України в порушення чинного законодавства України не забезпечило належного функціонування системи ЄДЕБО, що призвело до неможливості позивача отримати відстрочку від призову на військову службу на період навчання та порушення у зв`язку з цим його прав.

Також відповідач у відзиві на позов посилаєтеся на те, що з метою реалізації пункту 62 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560, згідно з дорученням Міністра освіти і науки України від 31.05.2024 №1/34-Д-24 встановлено алгоритм визначення послідовності здобуття освіти, здійснено розроблення технічного опису та забезпечено доопрацювання відповідно до нього програмного забезпечення ЄДЕБО.

Зазначеним дорученням визначено наступний алгоритм визначення послідовності здобуття освіти згідно частини другої статті 10 Закону №2145-VIII:

якщо в даних здобувача освіти, що містяться в ЄДЕБО, зокрема у Реєстрі документів про освіту, є діючий документ про освіту з рівнем, не нижчим ніж рівень поточного навчання, за яким формується Довідка (за таблицею послідовності рівнів, наведеною в додатку 2 до цього доручення), в полі «На підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону №2145-VIII зазначається «Ні, порушує»;

в іншому випадку здійснюється автоматична перевірка даних усіх записів про здобуття особою освіти, що містяться в ЄДЕБО, - якщо наявна інформація про навчання, рівень якого не нижче рівня поточного навчання, за яким формується Довідка, у згаданому вище полі зазначається «Ні, порушує», а якщо відсутня - «Так, не порушує».

Одночасно суд вважає за необхідне наголосити на наступному.

Як вказав Верховний Суд у постанові від 09.02.2019 у справі №855/21/19, Європейська Комісія за демократію через право (Венеціанська Комісія) у Доповіді щодо верховенства права від 04.04.2011 №512/2009 зазначила, що однією з складових верховенства права є правова визначеність; вона вимагає, щоб правові норми були чіткими й точними, спрямованими на те, щоб забезпечити постійну прогнозованість (передбачуваність) ситуацій та правовідносин, що виникають.

Принцип правової визначеності передбачає, що органи державної влади повинні бути обмежені у своїх діях заздалегідь встановленими та оголошеними правилами, які дають можливість передбачити з великою точністю примусові заходи, що будуть застосовані представниками влади в тій чи іншій ситуації. Беручи це до уваги, особа може впевнено планувати свої дії.

З наведеного вбачається, що принцип правової визначеності фактично означає, що кожна особа повинна мати чітке розуміння щодо настання конкретних юридичних наслідків у відповідних правовідносинах. Це вимагає щоб правила або нормативні акти суб`єктів владних повноважень були чітко визначені та оголошені.

На думку суду, одностороння зміна підходу до тлумачення норм закону Міністерством освіти і науки України є порушенням цього принципу, оскільки створює нестабільність і непередбачуваність правового регулювання.

Отже, будь-які зміни в процедурних питаннях, особливо в контексті мобілізаційних вимог, повинні базуватися на законодавчих актах, а не на адміністративних рішеннях, які можуть суперечити закону і призводити до негативних наслідків для студентів.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні.

Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява №58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

Таким чином, суд вважає, що для повного та ефективного захисту прав позивача необхідно зобов`язати Міністерство освіти і науки України вжити заходів щодо внесення змін до ЄДЕБО, а саме інформації про відсутність порушення послідовності здобуття позивачем освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону №2145-VIII.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На переконання суду, відповідачем не доведено правомірності вчинених дій, з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 КАС України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, враховуючи задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1 211, 20 грн відповідно до квитанції від 23.12.2024 №162 підлягає його відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Міністерства освіти і науки України.

Керуючись статтями 139, 243 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Державне підприємство «Інфоресурс», про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправними дії Міністерства освіти і науки України щодо відображення в довідці про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти від 04.11.2024 №480758 інформації про порушення послідовності здобуття ОСОБА_1 освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України від 05.09.2017 №2145-VIIІ «Про освіту».

Зобов`язати Міністерство освіти і науки України вжити заходів щодо внесення змін до Єдиної державної електронної бази з питань освіти, а саме інформації про відсутність порушення послідовності здобуття ОСОБА_1 освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України від 05.09.2017 №2145-VIIІ «Про освіту».

Стягнути з Міністерства освіти і науки України за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 211, 20 грн, сплаченого згідно з квитанцією від 23.12.2024 №162.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 ; адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач Міністерство освіти та науки України (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 38621185; місцезнаходження юридичної особи: просп. Перемоги, 10, м. Київ, 01135).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державне підприємство «Інфоресурс» (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 37533381; місцезнаходження юридичної особи: вул. Олександра Довженка, 3, м. Київ, 03057).

Суддя Марія ДУБІНА