Справа № 160/22148/24
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2025-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 лютого 2025 року м. Дніпросправа № 160/22148/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.11.2024 року в адміністративній справі №160/22148/24 (суддя Голобутовський Р.З.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області викладені у листі від 01.08.2024 №43435-28932/Б-01/8-0400/24 щодо обмеження максимальним розміром та невиплати ОСОБА_1 з 01.07.2021 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб, починаючи з дати виникнення права;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01.07.2021 виплату ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб, та здійснити доплату до пенсії, з урахуванням вже виплачених сум;

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо обмеження максимальним розміром та невиплати ОСОБА_1 з 01.03.2024 індексації до пенсії у розмірі 1500,00 грн, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №185 від 23.02.2024 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році, починаючи з дати виникнення права на отримання індексації;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01.03.2024 виплату ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром індексації до пенсії у розмірі 1500,00 грн, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №185 від 23.02.2024 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році, та здійснити доплату до пенсії, з урахуванням вже виплачених сум.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що він перебуває на обліку

у відповідача як отримувач пенсії відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.03.2024 у справі №160/34023/24, яке набрало законної сили, позивачеві проведено перерахунок пенсії. Водночас пенсію позивача безпідставно обмежено максимальним розміром, у зв`язку з чим протиправно не виплачується щомісячна доплата до пенсії в сумі 2000,00 грн та індексація передбачена постановою Кабінету Міністрів України №185 від 23.02.2024 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.11.2024 позов задоволено частково, а саме:

визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01.07.2021 нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром та з урахуванням щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб, з урахуванням виплачених сум;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01.03.2024 нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром та з урахуванням індексації до пенсії у розмірі 1500,00 грн відповідно до постанови постановою Кабінету Міністрів України №185 від 23.02.2024 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році, з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Частково задовольняючи позов, суд виходив з того, що відповідачем нараховується позивачу щомісячна доплата до пенсії, передбачена Постановою №713, у розмірі 2000,00 грн, а також індексація пенсії з 01.03.2022, з 01.03.2023, з 01.03.2024 у розмірах передбачених відповідними постановами КМУ, щодо розмірів указаних доплат спір відсутній, проте пенсія позивача під час її перерахунку обмежена максимальним розміром.

Обмеження пенсії позивача максимальним розміром (десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність), суд першої інстанції, з посиланням на правові позиції Верховного Суду, визнав неправомірним, що і стало підставою для часткового задоволення позову.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач посилається на те, що на виконання рішень суду позивачу було здійснено перерахунок пенсії, при цьому, рішеннями судів не було зобов`язано відповідача нарахувати доплати до пенсії понад встановлений максимальний розмір пенсії.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, зазначаючи, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію, призначену за Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон №2262-XII).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.07.2022 у справі №160/7489/22 (ЄДРСР №105155115) позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо непроведення з 01 квітня 2019 року перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону №21/2 від 13.01.2022 року про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону №21/2 від 13.01.2022 року про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.03.2024 у справі №160/34023/23 (ЄДРСР №117948732) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 встановити та виплачувати з 01.07.2021 щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн до призначеної пенсії у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області встановити та виплачувати ОСОБА_1 з 01.07.2021 щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн до призначеної пенсії у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб, з урахуванням виплачених сум.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо обмеження з 01.03.2022 перерахованої ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022 з урахуванням індексації пенсії, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році, без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо обмеження з 01.03.2023 перерахованої ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2023 з урахуванням індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році, без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат.

24.06.2024 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.03.2024 у справі №160/34023/23 з урахуванням щомісячної доплати в сумі 2000,00 грн та індексації пенсії з 01.03.2022 та з 01.03.2023 без обмеження максимальним розміром.

На заяву позивача від 24.06.2024 з питання пенсійного забезпечення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надано відповідь за вих. №43435-28932/Б-01/8-0400/24 від 01.08.2024, якою повідомлено, що рішенням суду від 25.03.2024 у справі №160/34023/23 не зобов`язано Головне управління нарахувати щомісячну доплату до пенсії понад максимальний розмір пенсії, визначений статтею 43 Закону №2262, тому перерахунок пенсії не призвів до збільшення розміру пенсії, доплата пенсії на виконання рішення суду не нараховувалась. Також, на виконання рішення проведено нарахування індексації пенсії. Таким чином, покладені судом зобов`язання вчинити певні дії щодо перерахунку пенсії виконані Головним управлінням в порядку, встановленому судовим рішенням, та в межах повноважень, покладених на органи Пенсійного фонду України.

Відповідно до розрахунку пенсії за вислугу років для ОСОБА_1 від 01.03.2022:

- основний розмір пенсії: 61% грошового забезпечення (вислуга років 22) у розмірі: 22899,27. З урахуванням індексації: 26105,17. З урахуванням доплати:

- індексація базового ОСНП 2022 (22899,27*0,140): 3205,90;

- щомісячна доплата до 2000 відповідно до ПКМУ №713 від 14.07.2021 (згідно рішення суду): 2000,00;

- підсумок пенсії (з надбавками): 28105,17;

- з урахуванням максимального розміру пенсії: 26105,17.

Відповідно до розрахунку пенсії за вислугу років для ОСОБА_1 від 01.03.2023:

- основний розмір пенсії: 61% грошового забезпечення (вислуга років 22) у розмірі: 22899,27. З урахуванням індексації: 27605,17. З урахуванням доплати:

- індексація базового ОСНП 2022 (22899,27*0,140): 3205,90;

- індексація базового ОСНП 2023 (26105,17*0,1970): 1500,00;

- щомісячна доплата до 2000 відповідно до ПКМУ №713 від 14.07.2021 (згідно рішення суду): 2000,00;

- підсумок пенсії (з надбавками): 29605,17;

- з урахуванням максимального розміру пенсії: 27605,17.

Відповідно до розрахунку пенсії за вислугу років для ОСОБА_1 від 01.03.2024:

- основний розмір пенсії: 61% грошового забезпечення (вислуга років 22) у розмірі: 22899,27. З урахуванням індексації: 29105,17. З урахуванням доплати:

- індексація базового ОСНП 2022 (22899,27*0,140): 3205,90;

- індексація базового ОСНП 2023 (26105,17*0,1970): 1500,00;

- індексація базового ОСНП 2024 (27605,17*0,1970): 1500,00;

- щомісячна доплата до 2000 відповідно до ПКМУ №713 від 14.07.2021 (згідно рішення суду): 2000,00;

- підсумок пенсії (з надбавками): 31105,17;

- з урахуванням максимального розміру пенсії: 27605,17.

Позивач, не погоджуючись із проведеним перерахунком на виконання рішень судів пенсії, звернувся з позовом до суду.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Так, визначаючи межі апеляційного перегляду справи, суд апеляційної інстанції виходить з того, що рішення суду першої інстанції оскаржено відповідачем, оскаржено в частині задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим судом апеляційної інстанції надається оцінка рішенню суду першої інстанції, на предмет його законності та обгрунтованості, в частині задоволених позовних вимог.

Фактично спірні відносини, в частині яких судом першої інстанції ухвалено рішення про задоволення позовних вимог, стосується права позивача на отримання пенсії, призначеної відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, без обмеження її граничним розміром - десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом № 3668-VI, який набрав законної сили 01.10.2011.

Відповідно до положень статті 2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Водночас Законом №3668-VI внесено зміни у статтю 43 Закону №2262-XII, яку викладено в редакції Закону №3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною)не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016.

Конституційний Суд України у Рішенні від 20.12.2016 №7-рп/2016, яким визнав таким, якими, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262, виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону №2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом №3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону №2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону №3668-VI.

Суд першої інстанції вірно врахував, що положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

При цьому положення статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Таким чином, на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 та Законом №3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Разом з тим, питання розв`язання наявної колізії в частині застосування до спірних правовідносин (предметом яких є правомірність обмеження максимального розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII), норм матеріального права, а саме Закону № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 та Закону № 3668-VI, було предметом дослідження Верховним Судом, висновки якого викладені в постанові №400/2085/19 від 16 грудня 2021 року.

В даному судовому рішенні Суд зазначив таке.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі Щокін проти України зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу якості закону, передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Водночас положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13.02.2019, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових прогалин щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що у цій справі застосуванню підлягають норми Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, а обмеження відповідачем максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом №2262-ХІІ, є протиправним.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.11.2024 року в адміністративній справі №160/22148/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 06.02.2025

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк