Справа № 160/24638/23
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2025-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),
суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,
ознайомившись з матеріалами адміністративної справи та апеляційною скаргою Дніпровської митниці
ВСТАНОВИВ:
14 січня 2025 року до Третього апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга Дніпровської митниці, направлена через підсистему Електронний суд.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2025 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: сплати судового збору та надання документу про сплату судового збору.
В межах встановленого строку Дніпровська митниця через підсистему Електронний суд подала до суду апеляційної інстанції клопотання, в якому просила відстрочити їй сплату судового збору за подання апеляційної скарги.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2025 року у задоволенні клопотання Дніпровської митниці про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги відмовлено та встановлено скаржнику строк у п`ять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.
Згідно довідки про доставку електронного листа, сформованої в автоматизованій системі діловодства спеціалізованого суду, копію ухвали від 27 січня 2025 року доставлено до електронного кабінету Дніпровської митниці 27.01.2025 о 13:27 год.
Таким чином, останнім днем усунення недоліків апеляційної скарги, з урахуванням вихідних днів, є 03.02.2025.
У встановлений судом строк, а також станом на день постановлення цієї ухвали, недоліки апеляційної скарги не усунуто, до суду не надано документ про сплату судового збору.
Тоді як, 03.02.2025 до Третього апеляційного адміністративного суду від Дніпровської митниці надійшло клопотання, в якому скаржник знов просить відстрочити йому сплату судового збору за подання апеляційної скарги у цій справі. В обгрунтування поданого клопотання Митниця вказує про те, що у зв`язку з запровадженням в Україні воєнного стану та відсутністю фінансування за КЕКВ 2800 оплата судового збору в межах встановленого строку не можлива.
Під час вирішення поданого скаржником клопотання суд знов наголошує на
Статтею 296 КАС України передбачено обов`язок особи, яка подає апеляційну скаргу, додати до апеляційної скарги документ про сплату судового збору.
При цьому, зміни до законодавства в частині необхідності сплати судового збору, на період дії воєнного стану, внесені не були.
Таким чином, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку, дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.
За змістом частини 1 статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Отже, як слідує з наведеної норми права відстрочення сплати судових витрат є правом, а не обов`язком суду.
Суд виходить з того, саме на заявника покладається обов`язок щодо доведення фактів відповідно до його прохання про відстрочення сплати судового збору; обов`язок сплатити судовий збір, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.
При прийнятті таких висновків суд враховує положення пункту 1 частини 2 статті 129 Конституції України, згідно з яким однією із основних засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. У зв`язку із цим обставини, пов`язані з фінансуванням суб`єкта владних повноважень з Державного бюджету України та відсутністю у нього коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для відстрочення такої сплати.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18 зроблено висновок, що суд може відстрочити (розстрочити) сплату судового збору, враховуючи майновий стан особи, що звертається до суду. Цей висновок Великої Палати Верховного Суду стосується і суб`єкта владних повноважень.
Отже, для вирішення питання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору необхідним є доведення особою, яка звертається із відповідним клопотанням, фінансової неможливості сплатити судовий збір. При цьому, оцінці також підлягають дії, вчинені скаржником задля сплати судового збору та причини, з яких такі дії не призвели до позитивного вирішення питання його сплати.
Подаючи відповідне клопотання, заявник не зазначає та не надає доказів про вжиті ним заходи задля сплати у цій справі суми судового збору у встановлений в ухвалі суду строк.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.
Відповідач, діючи як суб`єкт владних повноважень, має однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи й, до того ж, є бюджетною установою, що фінансується з Державного бюджету України, а тому наведені ним обставини щодо відсутності бюджетного фінансування не повинні впливати на можливість неухильного виконання суб`єктом владних повноважень покладених на нього нормами КАС України процесуальних обов`язків щодо оформлення апеляційної скарги, в тому числі щодо своєчасної оплати судового збору.
Згідно з положеннями Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI "Про судовий збір" органам митної служби не надано пільг щодо сплати судового збору.
При цьому, суд враховує те, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, зокрема, з метою забезпечення сплати судового збору. Скаржником не надано суду доказів щодо неможливості, з урахуванням введеного воєнного стану, здійснити перерозподіл коштів задля виконання вимог закону при зверненні з апеляційною скаргою.
З огляду на зазначене вище, підстави для відстрочення сплати судового збору відсутні.
Отже, станом на цей день встановлений строк для усунення недоліків апеляційної скарги закінчився, проте виявлені судом недоліки скаржником не усунуто.
За приписами ч.2 ст.298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Згідно п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Оскільки строк на усунення недоліків апеляційної скарги сплинув, а скаржником вимоги ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху не виконано та не усунуто недоліки апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу повернути скаржнику.
Керуючись ст.ст.169, 298 КАС України, суд, -
У задоволенні клопотання Дніпровської митниці про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з 07.02.2025 відповідно до ч.2 ст.325 КАС України та може бути оскаржена у касаційному порядку в строк, визначений ст.329 КАС України.
Головуючий - суддя Я.В. Семененко
суддя Н.А. Бишевська
суддя І.Ю. Добродняк