Справа № 420/37030/24
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2025-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Завальнюка І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області до Державного підприємства «Дослідне господарство «Южний» Інституту кліматично орієнтованого сільського господарства Національної академії аграрних наук України» про накладення арешту на кошти та інші цінності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд накласти арешт на кошти та інші цінності ДП «ДГ «Южний» ІКОСГ НААН», що знаходяться у банках, обслуговуючих підприємство.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що станом на дату подачі позову, відповідно до розрахунку заборгованості до бюджету та інтегрованої картки платника (ІКП), податкова заборгованість перед бюджетом ДП «ДГ «Южний» ІКОСГ НААН» становить 7 962 813 грн. 11 коп., а саме: заборгованість по єдиному податку з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків, виникла в результаті: - нарахування по податковій декларації № від 15.02.2023 року на суму 1798095,23 грн.; - нарахування по податковій декларації № від 24.02.2023 року на суму 954998,00 грн.; - нарахування по податковій декларації № від 20.02.2024 року на суму 5094715,60 грн.; - нарахування пені відповідно до ст. 129 Податкового кодексу України на загальну суму 115004,28 грн. У зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості, податковим органом було винесено податкову вимогу форми «Ю» №0-1532 від 04.04.2023 року, яку було направлено платнику податків рекомендованим листом. Підпунктом 20.1.33 ст. 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, іншій фінансовій установі, небанківському надавачу платіжних послуг, емітенті електронних грошей, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу. Крім того, Головне управління ДПС в Одеській області повідомляє, що у ДП «ДГ «Южний» ІКОСГ НААН» наявне майно, проте його балансова вартість менша суми податкового боргу. Оскільки, у підприємства відсутнє майно платника податків, яке може бути джерелом погашення податкового боргу (повністю), то, таким чином, у контролюючого органу наявні всі підстави для накладення арешту на кошти та інші цінності.

Податковим органом вчинялися заходи щодо стягнення податкового боргу у вигляді винесення та направлення на адресу боржника податкової вимоги, проте заборгованість у встановлені строки до бюджету сплачена (погашена) не була, у зв`язку із чим податковий орган звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою судді від 06.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

21.01.2025 (а також неодноразово в подальшому) до суду від представника Державного підприємства «Дослідне господарство «Южний» Інституту кліматично орієнтованого сільського господарства Національної академії аграрних наук України» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що станом на 03.12.2024 рік на ДП «ДГ «ЮЖНИЙ» ІКОСГ НААН працює 33 громадян, які своєю працею створюють національне благополуччя та працюючи щодо громадянської злагоди на землі України. 31.05.2023 року податковим керуючим Слівінській В.В. складено акт опису майна, на яке поширюється податкова застава номер : 94/15-32-13-02-35. 20.06.2023 року накладено обтяження індексний номер: 68095778, де обтяжувачем виступає Державна податкова служба України, , яким встановлено обмеження в відчуженні майна: за погодженням з обтяжувачем. Загальна площа складає 8295,4 кв.м за адресою: 67668, Одеська обл., Одеський р-н., с. Великий Дальник, вул. Соборності, 63-Д, будівля складу № 4, А, будівля складу № 3, Б, будівля складу №2,В, будівля складу №1, Г. Згідно звіту про оціночну вартість об`єкта нерухомості оціночна вартість складає 100 904 286,25 грн. Відповідно до листа від 22.11.2024 року вих. №101 надіслано повідомлення, яким надано майно для опису в податкову заставу за адресою: 1.Одеська обл., Біляївський р-н, с. Великий Дальник, вулиця Покровська, будинок 29; 2.Одеська обл., Біляївський р., с. Великий Дальник, вулиця Маяцька, будинок 26А. Відповідно до Акту опису майна, який підписаний керівником підприємства, вищезазначене майно передано в податкову заставу. Відповідно до форми 2б (д) за підприємством перебуває на обліку 69 об`єктів нерухомого, що складають цілісний майновий комплекс підприємства. Тобто станом на 03.12.2024 року право ДПС захищено майном підприємства, а право працівників та родин цих працівників як частини Громадянського суспільства, що перебуває в стані війни, не захищенні при накладанні арешту на кошти та інші цінності та порушує баланс суспільного інтересу в його благополуччі. Згідно балансу (Звіту про фінансовий стан) на 30 вересня 2024 рік ДП «ДГ «Южний» ІКОСГ НААН», основні засоби підприємства складають 11 291 000 грн. з яких техніка та споруди на суму 7 536 000 грн , а довгострокові біологічні активи складають 3 755 000,00 грн. До довгострокових біологічних активів віднесено основне стадо поголів`я корів, свиноматки (основні), хряки свиней. Дебіторська заборгованість складає 3 434 000 грн. Готової продукції на сумму 8 494 000 грн . Станом на листопад 2024 рік силами та засобами ДП «ДГ «Южний» ІКОСГ НААН» без залучення сторонніх організацій здійснено посів 1024 га озимої пшениці , 500 га озимого ячменю та 315 га озимого рапсу під урожай 2025 року орієнтовний дохід з продажу вирощеної продукції запланований у сумі 40 000 000 грн. Накладання арешту на кошти та інші цінностей є правом, а не обов`язком суду. Обґрунтування у позовній заяві та у доданих до позову документах не відповідають дійсності оскільки: - балансова вартість майна підприємства більша ніж податкова заборгованість до бюджету та інтегрованої картки платника (ІКП), що підтверджується звітом про фінансовий стан підприємства; - балансовою довідкою підприємства підтверджується наявність майна, вартість якого вище суми податкового боргу. Крім того, частина майна знаходиться у податковій заставі, що підтверджується доданими до відзиву документами. Також фактичне накладення арешту на кошти підприємства призведуть до повної зупинки його діяльності, що заборонено законодавством. Позивач навмисно, зловживаючи своїм становищем, вводить суд в оману, надаючи розрахунки, що ніяк не відносяться до обставин справи, які зазначаються у позові. Так, згідно звіту про фінансовий стан підприємства, який Відповідачем було долучено до позову, балансова вартість майна підприємства складає більше ніж 11 000000 гривень, а тому обставина, щодо того що сума податкового боргу перевищує балансову вартість майна підприємства, яка зазначається у позові не відповідає дійсності.

Ухвалою суду від 04.02.2025 в задоволенні клопотання представника Державного підприємства «Дослідне господарство «Южний» Інституту кліматично орієнтованого сільського господарства Національної академії аграрних наук України» про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін відмовлено.

Розгляд справи здійснюється без проведення судового засідання та по суті розпочатий через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі відповідно до ч.2 ст. 262 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Судом встановлено, що Державне підприємство «Дослідне господарство «Южний» Інституту кліматично орієнтованого сільського господарства Національної академії аграрних наук України» (05528906)) зареєстровано 22.08.1991. Підприємство перебуває на обліку як платник податків у Головному управлінні ДПС в Одеській області, що підтверджується даними, наявними в ідентифікаційній картці платника податків.

Станом на 29.11.2024 відповідно до розрахунку заборгованості до бюджету та інтегрованої картки платника (ІКП), податкова заборгованість перед бюджетом ДП «ДГ «Южний» ІКОСГ НААН» становить 7 962 813 грн. 11 коп., а саме:

- заборгованість по єдиному податку з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків, виникла в результаті:

- нарахування по податковій декларації № від 15.02.2023 року на суму 1798095,23 грн;

- нарахування по податковій декларації № від 24.02.2023 року на суму 954998,00 грн;

- нарахування по податковій декларації № від 20.02.2024 року на суму 5094715,60 грн;

- нарахування пені відповідно до ст. 129 Податкового кодексу України на загальну суму 115004,28 грн.

У зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості у встановлені законодавством строки, податковим органом винесено податкову вимогу форми «Ю» №0-1532 від 04.04.2023, яку направлено за адресою відповідача (вручено 03.05.2023).

Головне управління ДПС в Одеській області у позові зазначає, що у ДП «ДГ «Южний» ІКОСГ НААН» наявне майно, проте його балансова вартість менша суми податкового боргу. Позивач наголошує на тому, що оскільки у підприємства відсутнє майно платника податків, яке може бути джерелом погашення податкового боргу (повністю), то таким чином, у контролюючого органу наявні всі підстави для накладення арешту на кошти та інші цінності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги не підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

Визначення адміністративного арешту як виняткового способу забезпечення виконання обов`язків платника податків, наведене в п.94.1 ст.94 ПК України, за своїм змістом однаково охоплює як арешт коштів, так і арешт іншого майна.

Підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, є універсальними та визначені п.94.2 ст.94 ПК України. Обидва види арешту, за загальним правилом, застосовуються з однакових підстав і розрізняються лише процедурою застосування - або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів).

Відтак, арешт на кошти платника податків накладається за наявності підстав, визначених п.94.2 ст.94 ПК України.

Так, відповідно до п.94.2 ст.94 ПК України, арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин: платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі; фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон; платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу; відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством; відсутня реєстрація особи як платника податків у контролюючому органі, якщо така реєстрація є обов`язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам; платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі; платник податків не допускає податкового керуючого до складення акту опису майна, яке передається в податкову заставу; платник податків (його посадові особи або особи, які здійснюють готівкові розрахунки та/або провадять діяльність, що підлягає ліцензуванню) відмовляється від проведення відповідно до вимог цього Кодексу інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів (зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки).

За правилами абз.2 пп.94.6.2 п.94.6 ст.94 ПК України, арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Водночас, Податковим кодексом України передбачені також й інші, додаткові випадки накладення арешту на кошти платника податків, крім тих, що визначені ст.94 цього Кодексу.

Так, приписами пп.20.1.33 п.20.1 ст.20 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Аналізуючи вказане, суд зазначає, що наведена законодавча норма встановлює одночасно як право контролюючого органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження.

Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

У свою чергу, відсутність умов для застосування арешту коштів платника податків, передбачених п.94.2 ст.94 ПК України, за наявності умов, встановлених пп.20.1.33 п.20.1 ст.20 ПК України, не може бути підставою для відмови у застосуванні арешту коштів на рахунках платника податків, оскільки норма пп.20.1.33 п.20.1 ст.20 ПК України є імперативною і обов`язковою до виконання.

Приписи пп.20.1.33 п.20.1 ст.20 та п.94.2 ст.94 ПК України не заперечують за змістом одна одну, оскільки регулюють різні правовідносини. Положення п.94.2 ПК України визначають загальні підстави для застосування арешту як майна, так і коштів платника податків. Натомість, пп.20.1.33 п.20.1 ст.20 ПК України регулює інше коло суспільних відносин, а саме питання накладення арешту виключно на кошти платника податків та інші цінності, що знаходяться у банках, причому в специфічній ситуації - за відсутності достатнього для погашення податкового боргу майна.

Отже, суд звертає увагу на те, що законодавець передбачив два види арешту майна в залежності від підстав та порядку його застосування: адміністративний арешт майна, в тому числі грошових коштів на банківському рахунку, як спосіб забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом, який в залежності від виду майна застосовується за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу або судовим рішенням; арешт коштів та інших цінностей платника податків, що знаходяться у банку, який застосовується за рішенням суду як спосіб забезпечення погашення податкового боргу, підставою для застосування якого є відсутність або недостатність у платника податків майна для погашення податкового боргу.

Разом з тим, сума коштів, на яку накладається арешт, не повинна перевищувати суму податкового боргу, право на стягнення якої наявне в органу державної податкової служби на момент прийняття судом рішення про застосування адміністративного арешту. Тобто, арешт може стосуватися лише тих коштів, які є необхідними для виконання певних зобов`язань платника податків, зокрема, щодо погашення податкового боргу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 6.02.2020р. у справі за №826/8691/16, від 6.06.2023р. у справі за №360/4856/20, від 18.10.2022р. у справі №380/9147/21.

Предметом доказування у справі щодо накладення арешту на кошти і інші цінності, серед іншого, є наявність податкового боргу у платника податку, його розмір, структура, період, за який виникла заборгованість тощо, та відсутність / недостатність у платника податків майна для погашення такого податкового боргу.

Як вбачається з матеріалів справи, та не заперечується її учасниками, станом на 29.11.2024 відповідно до розрахунку заборгованості до бюджету та інтегрованої картки платника (ІКП), податкова заборгованість перед бюджетом ДП «ДГ «Южний» ІКОСГ НААН» становить 7 962 813 грн. 11 коп.

При вирішенні питання щодо відсутності або недостатності у платника податків майна для погашення такого податкового боргу суд враховує, що відповідачем до відзиву додано Довідку про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 02.12.2024, відповідно до якої ДП «ДГ «Южний» ІКОСГ НААН» має у власності нежитлову нерухомість (промислова (складська) будівля або приміщення; Виробничі будівлі (БЛБНПД961943)) за адресою: 67668, Одеська область, Біляївський район, Великодальницька, вул. Соборна, буд. 63-Д, за оціночною вартістю 100 904 286,45 грн, що суттєво перевищує суму податкового боргу.

Отже в даному випадку податковим органом не доведено відсутності у підприємства нерухомого майна, рухомого майна та/або що його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Зокрема, податковим органом надано акт опису майна від 31.04.2023 № 94/15-32-13-02-35, відповідно до якого податковий керуючий Слівінська Валентина, призначена наказом ГУ ДПС в Одеській області від 20.01.2023 № 32, на підставі рішення уповноваженої особи ГУ ДПС в Одеській області від 14.04.2023 № 280/15-32-13-07 про опис майна у податкову заставу платника податків ДП «ДГ «Южний» ІКОСГ НААН», у податкову заставу віднесено об`єкт: нежитлова будівля, об`єкт житлової нерухомості; загальна площа 8295,4 м2 за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Великий Дальник, вул. Соборна, 63-Д; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210. В зазначеному акті не вказано вартості майна.

Водночас, контролюючим органом не доведено належними та допустимими доказами відсутності у відповідача будь-якого іншого майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг/яке може бути джерелом погашення податкового боргу, відмінного від нерухомого майна та транспортних засобів, зокрема, різного роду устаткування, обладнання тощо.

Таким чином, враховуючи недоведеність наявності обставин/підстав, за яких судом може бути прийнято рішення про накладення арешту на кошти платника ДП «ДГ «Южний» ІКОСГ НААН», суд дійшов висновку про відсутність законодавчих підстав для задоволення позовних вимог про накладення арешту на кошти та інші цінності відповідача.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, Верховний Суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) і «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що решта аргументів (доводів) сторін, які мають значення для правильного вирішення спору, на вирішення спірних правовідносин не впливають та не змінюють судовий розсуд цього спору за результатами судового процесу.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Суд зазначає, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, однак позивач в ході судового розгляду справи не доведено ґрунтовності пред`явлених вимог.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Таким чином, проаналізувавши обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС в Одеській області (65044, Одеська обл., місто Одеса, вул. Семінарська, будинок 5; ) до Державного підприємства «Дослідне господарство «Южний» Інституту кліматично орієнтованого сільського господарства Національної академії аграрних наук України» (67668, Одеська область, Одеський р-н, с. Великий Дальник, вул. Маяцька, буд. 26; ) про накладення арешту на кошти та інші цінності відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк

.