Справа № 320/16323/23
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2025-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2025 року справа №320/16323/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С. О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «БАНК СІЧ» Стрюкової Ірини Олександрівни про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Суть спору: ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк Січ» Стрюкової Ірини Олександрівни, у якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «БАНК СІЧ» про нікчемність правочину, а саме: зарахування коштів на рахунок ОСОБА_1 в АТ «БАНК СІЧ» від ТОВ «КРІСТАЛ ПАРК» в розмірі 304 055,54 грн з призначенням: «перерахування поворотної фінансової допомоги зг. Дог. №27-07/2022-2 від 27.07.2022 р. без ПДВ»;

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «БАНК СІЧ» надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про вкладника ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 ), якому необхідно здійснити виплату відшкодування за вкладом в АТ «БАНК СІЧ» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в розмірі 209 641,41 (двісті дев`ять тисяч шістсот сорок одна гривня 41 копійка).

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що ані на момент укладення договору про надання поворотної фінансової допомоги, ані на момент зарахування відповідної фінансової допомоги на його особовий рахунок в АТ «БАНК СІЧ», ані на момент зняття частини коштів через відділення банку позивачу не було відомо про існування будь-яких обмежень у здійсненні банком банківських операцій аж до моменту прийняття Національним банком України рішення про його ліквідацію. Більше того, йому не було повідомлено про наявність обмежень працівниками банку. Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «БАНК СІЧ» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» було прийнято 10.08.2022, а банківська операція, стосовно якої прийнято рішення про її нікчемність, проведена за день до цього - 09.08.2022, тобто за відсутності будь-яких обмежень. Позивач стверджує, що кошти, які надійшли на його рахунок, є наслідком належного виконання цивільно-правових зобов`язань між ним та ТОВ «КРІСТАЛ ПАРК», і є його приватною власністю.

На думку позивача, відмова відповідача від надання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткової інформації про нього як вкладника АТ «БАНК СІЧ» є протиправною. Наведені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з цією позовною заявою.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.06.2023 відкрито провадження в цій адміністративній справі та вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався, про відкриття провадження у справі був проінформований належним чином шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі в електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд», про що свідчить довідка про доставку електронного листа, сформована програмним забезпеченням «Діловодство спеціалізованого суду».

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною другою статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.02.2025 провадження у справі №320/16323/23 закрито в частині вимог про визнання протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «БАНК СІЧ» про нікчемність правочину, а саме: зарахування коштів на рахунок ОСОБА_1 в АТ «БАНК СІЧ» від ТОВ «КРІСТАЛ ПАРК» в розмірі 304 055,54 грн з призначенням: «перерахування поворотної фінансової допомоги зг. Дог. №27-07/2022-2 від 27.07.2022 р. без ПДВ» на підставі частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки сторони з клопотаннями про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались, розгляд справи судом здійснено в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

у с т а н о в и в:

27.07.2022 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «КРІСТАЛ ПАРК» укладено Договір №27-07/2022-2 про надання поворотної фінансової допомоги, за умовами якого сторони домовились, що Позикодавець (ТОВ «КРІСТАЛ ПАРК») зобов`язується надати Позичальнику ( ОСОБА_1 ) поворотну фінансову допомогу у розмірі 350 000 грн, що передається у користування Позичальнику на визначений Договором строк.

Відповідно до пункту 2.3 цього Договору фінансова допомога надається Позичальнику на безоплатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не стягується.

Фінансова допомога надається шляхом перерахування Позикодавцем грошових коштів на поточний рахунок Позичальника з розрахункового рахунку Позикодавця (пункт 3.2 Договору №27-07/2022).

Згідно з пунктом 3.3 Договору №27-07/2022-2 сторонами погоджено, що фінансова допомога надається Позикодавцем Позичальнику на строку 1 (один) рік, який обраховується з поточного банківського дня отримання Позичальником фінансової допомоги, зазначеної в пункті 2.1 Договору, або її першої частини.

На виконання умов Договору 09.08.2022 ТОВ «КРІСТАЛ ПАРК» перерахувало ОСОБА_1 на його особовий рахунок частину фінансової допомоги в розмірі 304 055,54 грн. Частину вказаних коштів (100 000,00 грн) було отримано позивачем через відділення АТ «БАНК СІЧ» у м. Львові. Залишок коштів у сумі 209 641,41 грн залишився на особовому рахунку ОСОБА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, Правлінням Національного банку України 09.08.2022 прийнято рішення №405-рш/БТ «Про віднесення Акціонерного товариства АТ «БАНК СІЧ» до категорії неплатоспроможних», яке зареєстровано в системі документообігу СЕД НБУ АСКОД о 17 годині 29 хв. На підставі цього рішення Правління Національного банку України та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2022 №579 «Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ «БАНК СІЧ» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» розпочато процедуру виведення АТ «БАНК СІЧ» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 10.08.2022 до 09.09.2022 (включно).

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з делегуванням усіх повноважень тимчасового адміністратора АТ «БАНК СІЧ», визначених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема, статтями 37-39 Закону, строком на один місяць з 10.08.2022 до 09.09.2022 (включно) призначено начальника управління раннього реагування департаменту дистанційного та інспекційного моніторингу діяльності банків Степанець Вікторію Сергіївну.

Згодом рішенням виконавчої дирекції Фонду від 29.08.2022 №654 продовжено тимчасову адміністрацію в неплатоспроможному АТ «БАНК СІЧ» на один місяць з 10.09.2022 по 09.10.2022 (включно). Цим же рішення продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію неплатоспроможного банку АТ «БАНК СІЧ», що визначені статтями 37-39 Закону, начальнику управління раннього реагування департаменту дистанційного та інспекційного моніторингу діяльності банків Степанець Вікторії Сергіївни строком на один місяць з 10.09.2022 по 09.10.2022 (включно).

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 06.10.2022 №495-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «БАНК СІЧ» і рішення виконавчої дирекції Фонду від 07.10.2022 №803 «Про початок процедури ліквідації АТ «БАНК СІЧ» та делегування повноважень ліквідатора банку» розпочато процедуру ліквідації АТ «БАНК СІЧ», яка триватиме три роки - до 09.10.2025 включно.

Уповноваженою особою Фонду з делегуванням усіх повноважень ліквідатора АТ «БАНК СІЧ», визначених статтями 37, 38, 47-52, 52,53 Закону, в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, та звернення з вимогами та позовами про відшкодування шкоди (збитків), зазначеними у частинах п`ятій та десятій статті 52 Закону, призначено провідного професіонала з управління активами та ліквідації відділу організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків Стрюкову Ірину Олександрівну строком на три роки з 10.10.2022 до 09.10.2025 включно.

Рішенням Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «БАНК СІЧ» від 07.09.2022 №98-ТА операція по перерахуванню поворотної фінансової допомоги позивачу 09.08.2022 згідно з Договором від 27.07.2022 №27-07/2022-2 віднесена до операцій, що мають ознаки нікчемності у відповідності до пункту 9 частини третьої статті 38 Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі також Закон №4452-VI).

25.01.2023 ОСОБА_1. звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «БАНК СІЧ» Стрюкової І.О. із заявою про надання інформації про причини невнесення його у реєстр відшкодування вкладникам АТ «БАНК СІЧ» для здійснення виплат, просив повідомити порядок та строки отримання коштів, що знаходяться на його поточному рахунку у АТ «БАНК СІЧ» у розмірі 209 641,41 грн.

21.02.2023 позивач отримав повідомлення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «БАНК СІЧ» за № 322/03-2/3Л про прийняття рішення про нікчемність проведеної 09.08.2022 операції з перерахування ТОВ «КРІСТАЛ ПАРК» на користь ОСОБА_1 304 055,54 грн поворотної фінансової допомоги згідно з Договором від 27.07.2022 № 27-07/2022-2 без ПДВ.

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Закон №4452-VI установлює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати цим Фондом відшкодування за вкладами, а також цим Законом регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Згідно з частиною другою статті 1 Закону №4452-VI метою Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Пунктом 17 частини першої статті 2 Закону №4452-VI установлено поняття уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Пунктами 3 та 4 вказаної частини визначені поняття:

вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського рахунку, банківського вкладу (депозиту) (крім коштів, залучених від видачі ощадного сертифіката банку), включаючи нараховані відсотки на такі кошти. Кошти, залучені банком від видачі (випуску) ощадного сертифіката банку або депозитного сертифіката банку, не є вкладом;

вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського рахунку, банківського вкладу (депозиту), крім фізичної особи (у тому числі фізичної особи - підприємця), яка є власником лише ощадного сертифіката банку.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 26 Закону №4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення стабільності системи гарантування вкладів фізичних осіб» №2180-ІХ від 01.04.2022, який набрав чинності 13.04.2022, протягом дії воєнного стану в Україні та трьох місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану в Україні Фонд гарантування вкладів фізичних осіб відшкодовує кожному вкладнику банку кошти в повному розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані станом на кінець дня, що передує дню початку процедури виведення банку з ринку, крім випадків, передбачених частиною четвертою статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Дія цього пункту поширюється на банки, рішення про віднесення яких до категорії неплатоспроможних або про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію яких з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», прийняті після набрання чинності цим Законом протягом дії воєнного стану в Україні та трьох місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану в Україні.

Статтею 27 Закону № 4452-VI передбачено, що Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом кінець дня, що передує дню початку процедури виведення Фондом неплатоспроможного банку з ринку, або на кінець дня, що передує дню початку процедури ліквідації банку, щодо якого прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

Частиною другою цієї статті передбачено, що Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 цього Закону; 3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що не виконане; 4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; 4-1) перелік рахунків вкладників, фінансові операції за якими зупинено відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення»; 5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

Відповідно до частини третьої цієї статті виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду.

Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті «Урядовий кур`єр» або «Голос України».

Згідно з частиною третьою статті 36 Закону № 4452-VI правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними.

Відповідно до частини другої статті 37 Закону № 4452-VI Уповноважена особа Фонду має право, зокрема, повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Частиною другою статті 38 Закону № 4452-VI передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації та/або процедури ліквідації Фонд здійснює перевірку правочинів, вчинених (укладених) банком протягом одного року, а правочинів, вчинених (укладених) банком з пов`язаними особами та/або в інтересах пов`язаних осіб, та/або на їх користь, - протягом трьох років до дня запровадження тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку або процедури ліквідації банку, щодо якого було прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Згідно з частиною третьою статті 38 Закону № 4452-VI правочини банку, у тому числі укладені з пов`язаними з банком особами, в якому Фондом здійснюється тимчасова адміністрація та/або процедура ліквідації, є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, узяв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним узяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк уклав угоди щодо відчуження чи передачі у користування або придбання чи отримання у користування майна, оплати результатів робіт та/або надання послуг на умовах, які не є поточними ринковими умовами, або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов угоди.

4) банк здійснив оплату кредитору або виконав вимоги кредитора, строк яких на дату виконання правочину не настав, що спричиняє або може спричинити надання переваг одному кредитору перед іншими в частині задоволення вимог, або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк узяв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо), умови якого передбачають платіж чи передачу майна банку як забезпечення виконання грошових вимог до банку та/або зобов`язань третіх осіб, у порядку, іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»;

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини, умови яких передбачають платіж чи передачу майна банку з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), кошти для оплати яких надійшли з рахунків, відкритих у цьому самому банку, у тому числі за правочинами про відступлення права вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення;

8) банк уклав правочин з пов`язаною з банком особою або в інтересах пов`язаної з банком особи, або на користь пов`язаної з банком особи з порушенням вимог законодавства, у тому числі недійсність якого встановлена частиною шостою статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність»;

9) банк уклав (переоформив) правочини, що призвели до збільшення витрат, понесених Фондом у зв`язку із здійсненням тимчасової адміністрації та/або процедури ліквідації банку, з порушенням норм законодавства, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України.

З аналізу наведених норм слідує висновок, що до переліку рахунків вкладників АТ «БАНК СІЧ», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, Уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації АТ «БАНК СІЧ» включається інформація про вкладників за вкладами станом на кінець дня, що передує дню початку процедури виведення Фондом неплатоспроможного банку з ринку, тобто станом на кінець дня 09.08.2022.

Крім того, Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто мають право здійснити перевірку таких правочинів стосовно їх нікчемності, прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторін правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

Підстави визнання правочину нікчемним наведені у статті 38 Закону № 4452-VI. При цьому при виявленні нікчемних правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними.

Єдиною та необхідною умовою для невключення осіб (вкладників) до переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, у зв`язку з нікчемністю відповідного правочину є наявність підстав, виключний перелік яких передбачено частиною третьою статті 38 Закону № 4452-VI.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №826/1476/15.

Відповідач дійшов висновку, що умови укладеного з позивачем договору є нікчемними з підстав, визначених пунктом 9 частини 3 статті 38 Закону №4452-VI: укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Судом установлено, що кошти на рахунку позивача, які не були включені до переліку рахунків вкладників банку, які мають право на відшкодування вкладів за рахунок Фонду, надійшли від юридичної особи і на умовах укладеного між позивачем і банком договору повністю були зараховані на рахунок позивача.

При цьому суд зазначає, що у пунктах 50 та 51 статті 1 Закону України «Про платіжні послуги» визначено поняття операційний день та операційний час:

операційний день - день, протягом якого надавач платіжних послуг платника або надавач платіжних послуг отримувача, залучений до виконання платіжної операції, здійснює свою діяльність, необхідну для виконання платіжних операцій;

операційний час - частина операційного дня надавача платіжних послуг, протягом якої приймаються платіжні інструкції та інструкції на відкликання. Тривалість операційного часу встановлюється надавачем платіжних послуг самостійно та закріплюється його внутрішніми документами.

Частиною першою статті 43 цього Закону передбачено, що надавач платіжних послуг зобов`язаний прийняти до виконання надану ініціатором платіжну інструкцію, за умови що платіжна інструкція оформлена належним чином та немає законних підстав для відмови в її прийнятті.

Такі ж умови визначені у пункті 13 Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженої постановою Правління Національного Банку України від 29.07.2022 №163, згідно з якими надавач платіжних послуг платника приймає до виконання платіжну інструкцію, що надійшла до нього протягом операційного часу, у той самий операційний день.

Згідно з частиною третьою статті 47 Закону України «Про платіжні послуги» надавач платіжних послуг отримувача зобов`язаний забезпечити зарахування суми коштів за платіжною операцією на рахунок отримувача або виплату отримувачу суми платіжної операції в готівковій формі протягом операційного дня надходження коштів на рахунок надавача платіжних послуг отримувача.

Частиною першою статті 1068 Цивільного кодексу Україні передбачено, що банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. При цьому у частині другій цієї ж статті закріплено, що банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідної платіжної інструкції, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунку або законом.

Відповідно до 3.1.8 Правил обслуговування суб`єктів господарювання в АТ «БАНК СІЧ» розрахункові документи, отримані від клієнта по закінченню операційного часу, можуть бути виконані Банком у той же день відповідно до діючих тарифів Банку згідно з умовами цих Правил.

Таким чином, власник рахунку (вкладник) має право розпоряджатися коштами, розміщеними на його рахунку, незалежно від операційного часу банку.

Крім того, суд зазначає, що банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Законодавство не передбачає обмежень для визнання особи вкладником банку у випадках перерахування коштів на її користь іншим клієнтом за договором банківського рахунку. При цьому і положення статті 2 Закону визначає, що вкладом вважаються кошти, які надійшли до банку як безпосередньо від вкладника, так і для нього. За таких обставин, операція з перерахування коштів на рахунок позивача не належить до правочинів, передбачених частиною третьою статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», які можуть бути перевірені уповноваженою особою на предмет їх нікчемності та як наслідок визнані нікчемними.

Крім того, суд зазначає, що накази основної діяльності банку є внутрішніми документами банку, які поширюють свою дію на працівників банку. Жодного відношення до клієнтів банку, а тим більше регулювання відносин або поширення своєї дії на останніх такі накази не здійснюють.

Таким чином, відповідачем не доведено наявності будь-якої з правових підстав, чітко визначених частиною третьою статті 38 Закону № 4452-VI, для віднесення до нікчемних правочинів, укладених між позивачем і банком, та/або правочинів із зарахування коштів на його банківський рахунок.

Якщо внаслідок проведених операцій Фонду, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державною виплат), то стаття 38 Закону 4452-VI не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі Цивільного кодексу України. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею.

Аналогічний висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 у справі №826/1476/15.

Крім того, суд зазначає, що статтею 1062 Цивільного кодексу України передбачено, що на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім`я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом.

Отже, законодавство не передбачає обмежень для визнання особи вкладником банку у випадках перерахування коштів на її користь іншим клієнтом.

Тобто навіть у випадку надходження коштів на рахунок позивача від іншої особи, такі кошти надійшли для позивача та були залучені Банком на його рахунок на умовах відповідного договору, укладеного безпосередньо між позивачем і Банком, що відповідно до вимог Закону № 4452-VI надає достатні та необхідні правові підстави для визнання таких коштів вкладом, а позивача - вкладником.

Таким чином, підставою для поширення на особу гарантій, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» щодо відшкодування вкладу, є наявність у такої особи залишку коштів на банківському рахунку, що відкритий на її ім`я, тобто наявність вкладу та статусу вкладника у особи. При цьому вкладниками є особи, які уклали або на користь яких укладено або договір банківського вкладу (депозиту), або банківського рахунку, або які є власниками іменного депозитного сертифіката. Слід зазначити, що положення чинного законодавства не пов`язують визначення статусу вкладника банку та виникнення у нього права на отримання гарантованої суми відшкодування вкладу із походженням на відповідному вкладному (депозитному, поточному) рахунку коштів.

Отже, під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» підпадають особи, які є вкладниками у розумінні приписів статті 2 наведеного Закону, вклади яких розміщено на рахунку у відповідному банку до запровадження у ньому тимчасової адміністрації.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №802/351/16-а та постанові Верховного Суду від 17.05.2019 у справі №826/3682/16, який в силу вимог частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України має бути врахований судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Суд зазначає, що кошти у розмірі 304 055,54 грн, які надійшли на банківський рахунок позивача за Договором від 27.07.2022 №27-07/2022-2, є вкладом.

Будь-яких доказів на спростування вказаної обставини відповідачем суду не надано.

Відповідно до статей 192, 193, 316 Цивільного кодексу України гроші та валютні цінності віднесені до речей, які можуть становити об`єкти права власності особи.

Згідно з частиною першою статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Таким чином, дії відповідача становили протиправне втручання у мирне володіння майном позивача, адже держава в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та його Уповноважених осіб не мала права втручатись у договірні відносини між ОСОБА_1 та ТОВ «КРІСТАЛ ПАРК».

Ураховуючи наведене, а також те, що операція по перерахуванню коштів з рахунку ТОВ «КРІСТАЛ ПАРК» на рахунок позивача не є нікчемною, оскільки належних доказів на підтвердження вказаного відповідачем не надано, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Щодо ефективного способу захисту порушеного права, суд зазначає, що відповідно до пункту 6 розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14, Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку такі переліки, зокрема, перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 4 до цього Положення.

Протягом дії тимчасової адміністрації та/або ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та/або доповнення до переліків.

Таким чином, зобов`язання Уповноваженої особи надати зміни та доповнення до переліку рахунків до виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб для затвердження у реєстрі відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого Уповноваженою особою Фонду переліку рахунків у межах спірних правовідносин є належним та допустимим способом захисту порушених прав останнього.

Аналогічну позицію щодо належного способу захисту у спорах цієї категорії неодноразово висловлював Верховний Суд у постановах, зокрема, від 02.08.2019 у справі №818/1747/17, від 24.10.2019 у справі №826/25/16.

Щодо покликання відповідача на пропуск позивачем строку звернення до суду, суд зазначає таке.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, законодавством регламентовано шестимісячний строк звернення особи до суду за захистом її прав, свобод та законних інтересів, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на суд.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість, незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28.03.2018 у справі №809/1087/17 та від 22.11.2018 у справі №815/91/18.

Відповідач обґрунтовує пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до суду обставинами оприлюднення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб 06.09.2022 на офіційному вебсайті оголошення про початок виплат відшкодування вкладникам АТ «БАНК СІЧ» та направленням позивачу листа від 07.09.2022 № 1409/1-ТА з повідомленням про нікчемність проведених операцій за участю ОСОБА_1 та ТОВ «КРІСТАЛ ПАРК». З урахуванням наведеного, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «БАНК СІЧ» стверджує, що шестимісячний строк звернення до суду для позивача має обчислюватися з 06.09.2022.

Суд зауважує, що відповідач зазначає про направлення листа від 07.09.2022 № 1409/1-ТА на адресу місця реєстрації позивача, однак доказів отримання або відмови в отриманні позивачем такого поштового відправлення Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «БАНК СІЧ» суду не надано. Щодо доводу відповідача, що позивач повинен був дізнатися про порушення його прав з оголошення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за змістом якого Фонд розпочинає виплату гарантованого відшкодування вкладникам АТ «БАНК СІЧ», то суд зазначає, що з такого оголошення не слідує, що позивачу відмовлено у включенні до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду.

Разом з тим у матеріалах справи містяться лист ОСОБА_1 від 25.01.2023, адресований Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «БАНК СІЧ», у якому позивач зазначає, що звернувся в телефонному режимі до ПАТ «Кредобанк» і дізнався, що його не включено до реєстру фізичних осіб для проведення виплат, відтак просив повідомити його про причини невключення до такого реєстру. Також у матеріалах справи є відповідь Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «БАНК СІЧ» на цей лист від 21.02.2023 за №322/03-2/3Л, у якій відповідач повідомляє позивача про віднесення платіжної операції за його участю по перерахуванню поворотної фінансової допомоги згідно з Договором від 27.07.2022 №27-07/2022-2 до операцій, що містять ознаки нікчемності.

Позивач у позовній заяві зазначає, що 21.02.2023 він отримав лист Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «БАНК СІЧ» від 21.02.2023 за №322/03-2/3Л, тобто з цього дня для позивача розпочався перебіг шестимісячного строку звернення до суду з позовною заявою. ОСОБА_1 направив на адресу суду засобами поштового зв`язку цей адміністративний позов у березні 2023 року (згідно з поштовим штемпелем на конверті), тобто з дотриманням шестимісячного строку.

Щодо стягнення судового збору, то суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки відповідачем у цій справі є уповноважена особа, яка в силу приписів Закону № 4452-VI є працівником Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку, то понесені витрати на сплату судового збору належить стягнути саме з Фонду як суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України (далі - БК України) бюджетне асигнування - повноваження розпорядника бюджетних коштів, надане відповідно до бюджетного призначення, на взяття бюджетного зобов`язання та здійснення платежів, яке має кількісні, часові та цільові обмеження.

Згідно з частиною першою статті 47 БК України відповідно до затвердженого розпису бюджету розпорядники бюджетних коштів одержують бюджетні асигнування, що є підставою для затвердження кошторисів.

Проте Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не зареєстровано в Єдиному реєстрі розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, який формується відповідно до Порядку формування Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 22.12.2011 №1691 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України12.01.2012 за №33/20346), тобто цей орган не отримує бюджетні асигнування.

Згідно з приписами пункту 6.8 глави 6 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 05.07.2012 №2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.09.2012 за №1581/12/21893), оплата витрат, пов`язаних зі здійсненням ліквідації, здійснюється позачергово протягом усієї процедури ліквідації банку в межах кошторису витрат банку, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду. До цих витрат, зокрема, належать витрати на сплату судового збору.

Аналогічна позиція була висловлена Великою Палатою Верховного Суду у додатковій постанові від 29.05.2019 у справі №826/9960/15, постанові Верховного Суду від 09.10.2019 у справі №826/19226/16.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що понесені позивачем документально підтверджені витрати на сплату судового збору в розмірі 1073,60 грн за одну вимогу немайнового характеру підлягають відшкодуванню Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Акціонерного товариства «БАНК СІЧ» Стрюкову Ірину Олександрівну (місцезнаходження: 04053, м. Київ, пров. Несторівський, буд. 6, ідентифікаційний код банку 37716841) подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни та доповнення до переліку рахунків про ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в АТ «БАНК СІЧ», який був розміщений на рахунку № НОМЕР_3 у розмірі 209 641,41 (двісті дев`ять тисяч шістсот сорок одна) гривня 41 коп., за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 коп. за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (місцезнаходження 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 17, ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 21708016).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Дудін С.О.