Справа № 520/31994/24
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2025-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2025 р. Справа № 520/31994/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитра Волошина, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Комунального підприємства "ЛОЗОВАВОДОСЕРВІС" Лозівської міської ради Харківської області до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

У С Т А Н О В И В :

Комунальне підприємство "ЛОЗОВАВОДОСЕРВІС" Лозівської міської ради Харківської області звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправним і скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 23 лютого 2024 року № 00/9668/0411, яким встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств та фінустанов комунальної власності, визначеної у податковій декларації, від 23.02.2024 № 00/9602/0411, яким встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств та фінустанов комунальної власності, визначеної у податковій декларації, від 23 лютого 2024 року № 00/9621/0411, яким встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з частини чистого прибутку (доходу) комунальних унітарних підприємств, що вилучається до місцевого бюджету визначеної у податковій декларації, від 23 лютого 2024 року №00/9670/0411, яким встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з частини чистого прибутку (доходу) унітарних підприємств, що вилучається до місцевого бюджету визначеної у податковій декларації.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ГУ ДПС у Харківській області проведено камеральну перевірку Дочірнього підприємства «Лозоваводосервіс» комунального підприємства «Теплоенерго» Лозівської міської ради Харківської області (ДП «Лозоваводосервіс» КП «Теплоенерго») з питань дотримання податкового законодавства. На підставі висновків актів перевірки були прийняті податкові повідомлення-рішення, а саме: від 23 лютого 2024 року № 00/9668/0411 яким встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств та фінустанов комунальної власності визначеної у податковій декларації, чим порушено пункт 57.1 статті 57 розділу ІІ, пункт 69.1 пункту 69 підрозділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу від 02.12.2010 № 2755-VІ зі змінами та доповненнями, та нарахована штрафна санкція у сумі 39922,70 грн (5%), від 23.02.2024 року № 00/9602/0411 яким встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств та фінустанов комунальної власності визначеної у податковій декларації, чим порушено пункт 57.1 статті 57 розділу ІІ, пункт 69.1 пункту 69 підрозділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу від 02.12.2010 № 2755- VІ зі змінами та доповненнями, та нарахована штрафна санкція у сумі 165802,90 грн (10%), від 23 лютого 2024 року № 00/9621/0411 яким встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з частини чистого прибутку (доходу) комунальних унітарних підприємств, що вилучається до місцевого бюджету визначеної у податковій декларації, чим порушено пункт 57.1 статті 57 розділу ІІ, пункт 69.1 пункту 69 підрозділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу від 02.12.2010 № 2755- VІ зі змінами та доповненнями, та нарахована штрафна санкція у сумі 248065,20 грн (10%); від 23 лютого 2024 року № 00/9670/0411 яким встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з частини чистого прибутку (доходу) унітарних підприємств, що вилучається до місцевого бюджету визначеної у податковій декларації, чим порушено пункт 57.1 статті 57 розділу ІІ, пункт 69.1 пункту 69 підрозділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу від 02.12.2010 № 2755- VІ зі змінами та доповненнями, та нарахована штрафна санкція у сумі 11516,00 грн (5%). Позивач вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення протиправними, тому звернувся до суду з даним позовом. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 02.12.2024 відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження доставлена відповідачу до електронного кабінету через систему "Електронний суд", що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому виклав свої заперечення проти позовних вимог. Зазначив, що позивачем у позовній заяві жодним чином не спростовується протиправність дій щодо несвоєчасної сплати узгоджених податкових зобов`язань. Відповідач вважає, що спірні податкове повідомлення-рішення є правомірними та винесені відповідно до вимог чинного законодавства. Просить відмовити в задоволенні позову.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, у якій підтримав позицію, викладену в позовній заяві, та заперечив проти доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначив, що Торгово-промислова палата України на підставі Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 № 671/97- ВР, Статуту ТПП України, засвідчує форсмажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). За доводами позивача, військова агресія Російської Федерації проти України суттєво вплинула на можливість сплати зазначеної заборгованості по податку на прибуток та частини чистого прибутку.

Відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив, згідно яких зазначив, що правомірність нарахування штрафних санкцій та позиція ГУ ДПС щодо форс-мажорних обставин узгоджується з практикою Верховного Суду від 11.04.2024 у справі № 380/14133/23,

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Оскільки в період з 30.12.2024 по 12.01.2025 включно та з 14.01.2025 по 21.01.2025 включно суддя перебував у щорічній відпустці, розгляд справи здійснюється з урахуванням днів відпустки.

Дослідивши матеріали справи та вказані заяви, суд встановив наступне.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Комунальне підприємство "ЛОЗОВАВОДОСЕРВІС" Лозівської міської ради Харківської області зареєстроване за кодом 41451855.

ГУ ДПС проведено камеральні перевірки щодо порушення термінів сплати узгоджених сум податкових зобов`язань з податку на прибуток підприємств та фінустанов комунальної власності за 2021 рік, півріччя 2022, три квартали 2022, 2022 рік, 1 квартал 2023 року та з питання порушення термінів сплати узгоджених сум податкових зобов`язань з частини чистого прибутку комунальних унітарних підприємств, що вилучається до місцевого бюджету за 2021 рік, півріччя 2022, три квартали 2022, рік 2022, 1 квартал 2023 року КП «Лозоваводосервіс», якими встановлено порушення вимог п. 57.1 ст. 57, з урахуванням вимог підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.

За результатами перевірок складено акти щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на прибуток підприємств та фінустанов комунальної власності від 29.01.2024 № 3122/20-40-04-11-04/41451855 та від 29.01.2024 № 3123/20-40-04-11-04/41451855 які було направлено рекомендованим листом з повідомлення про вручення засобами поштового зв`язку на податкову адресу позивача та вручені платнику 05.02.2024.

Перевіркою встановлено порушення пункту 57.1 статті 57, з урахуванням вимог підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, у результаті чого КП «Лозоваводосервіс»:

1. несвоєчасно сплатило узгоджені податкові зобов`язання з податку на прибуток по податковій декларації:

за 2021 рік граничний термін сплати 01.08.2022, а фактично сплачено позивачем 12.08.2022 та 19.08.2022 із затримкою на 10 та 17 календарних днів;

за півріччя 2022 граничний термін сплати 19.08.2022, а фактично сплачено позивачем 31.08.2022, 02.09.2022, 08.09.2022 2022 із затримкою на 11-19 календарних днів;

за три квартали 2022 року граничний термін сплати 21.11.2022, а фактично сплачено позивачем 29.11.2022, 02.12.2022, 12.04.2023 із затримкою на 7-29 календарних днів у сумі боргу 798454,00 грн,

та винесено податкове повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій за формою «Ш» від 23.02.2023 № 00/9668/0411 на суму 39 922,70 грн (798454,00 грн х 5%);

2. несвоєчасно сплатило узгоджені податкові зобов`язання з частини чистого прибутку (доходу) комунальних унітарних підприємств, що вилучається до місцевого бюджету визначеної у податковій декларації:

за 2021 рік - граничний термін сплати 01.08.2022, а фактично сплачено позивачем 02.09.2022, 08.09.2022, 30.09.2022 із затримкою на 31,37,59 календарних днів ;

за півріччя 2022 граничний термін сплати 19.08.2022, а фактично сплачено позивачем 31.08.2022, 02.09.2022, 08.09.2022 2022 із затримкою на 11-19 календарних днів;

за три квартали 2022 року граничний термін сплати 21.11.2022, а фактично сплачено позивачем 29.12.2022, 20.03.2023, 07.04.2023,10.04.2023 із затримкою на від 7 до 139 календарних днів;

за 2022 рік граничний термін сплати 13.03.2023, а фактично сплачено позивачем 14.04.2023,17.04.2023, 05.05.2023, 08.05.2023,15.05.2023 із затримкою на від 31 до 62 календарних днів;

за 1 квартал 2023 рік граничний термін сплати 22.05.2023, а фактично сплачено позивачем 14.12.2023, 10.01.2024 із затримкою на від 205, 232 календарних днів у сумі боргу 2 480 652,00 грн,

та винесено податкове повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій за формою «Ш» від 23.02.2023 № 00/9621/0411 на суму 248065,20 грн (2480652,00 грн х 10%);

3. несвоєчасно сплатило узгоджені податкові зобов`язання з частини чистого прибутку (доходу) комунальних унітарних підприємств, що вилучається до місцевого бюджету визначеної у податковій декларації:

за 2021 рік - граничний термін сплати 01.08.2022, а фактично сплачено позивачем 12.08.2022, 19.08.2022, 31.08.2022 із затримкою на 10, 17, 29 календарних днів;

за три квартали 2022 року граничний термін сплати 21.11.2022, а фактично сплачено позивачем 29.11.2022 із затримкою на 7 календарних днів у сумі боргу 2 30320,00 грн,

та винесено податкове повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій за формою «Ш» від 23.02.2023 № 00/9670/0411 на суму 11 516,00 грн (230320,00 грн х 5%);

4. несвоєчасно сплатило узгоджені податкові зобов`язання з податку на прибуток підприємства:

за три квартали 2022 року - граничний термін сплати 21.11.2022, а фактично сплачено позивачем 28.12.2022, 29.12.2022 із затримкою на 36, 37 календарних днів ;

за 2022 рік - граничний термін сплати 13.03.2022, а фактично сплачено позивачем 17.04.2023, 05.05.2023, 08.05.2023, 20.06.2023, 26.07.2023 із затримкою на 34, 52,55, 98, 134 календарних днів;

за 1 квартал 2023 рік граничний термін сплати 22.05.2023, а фактично сплачено позивачем 26.07.2023, 16.08.2023,22.08.2023, 23.08.2023, 18.10.2023, 10.01.2024 із затримкою на від 64, 85, 91, 92, 148, 232 календарних днів у сумі боргу 1 658 029,00 грн,

та винесено податкове повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій за формою «Ш» від 23.02.2023 № 00/9602/0411 на суму 165802,90 грн (1658029,00 грн х 10%).

Так, перевіркою встановлено порушення пункту 57.1 статті 57 ПК України, з урахуванням вимог підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового Кодексу України протягом граничних строків несвоєчасно сплачено узгоджені суми податкових зобов`язань з податку на прибуток. Строки сплати податків та зборів за звітні (податкові) періоди - 2021 рік (для річного звітного (податкового) періоду) не пізніше 1 серпня 2022 року).

Загальна сума застосованих штрафних по вищевказаних податкових повідомленнях- рішеннях складає 465 306,80 гривень.

Не погоджуючись із винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Податковий кодексу України (далі за текстом - ПК України) регулює правовідносини зі справляння податків.

Згідно з п. п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 36.1 ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Як визначено п. п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктом 31.1 ст. 31 ПК України передбачено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Згідно з п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

У відповідності до п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (пункт 56.11 статті 56 ПКУ) Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З аналізу викладених положень виходить, що факт узгодження грошового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання у встановлений законом строк. Невиконання обов`язку зі сплати узгодженого податкового зобов`язання призводить до набуття таким зобов`язанням статусу податкового боргу, процедура стягнення якого визначається законом.

Відповідно до п. 124.1 ст. 124 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Пунктом 52.1 підрозділу 10 розділу XX ПК України (із змінами, внесеними згідно із Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 591-IX від 13.05.2020 року, який набрав чинності 29.05.2020), за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за: порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії; відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу; порушення вимог законодавства в частині: обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спиртуетилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального, спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку; порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у п. 69 підрозд. 10 розд. ХХ Кодексу.

Абзацом 18 пп. 69.2 п. 69 підрозд. 10 розд. ХХ Кодексу, з урахуванням змін, внесених Законом України від 12 травня 2022 року № 2260-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану», який набрав чинності 27.05.2022, визначено, що у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених пп. 112.8.9 п. 112.8 ст. 112 Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності.

При цьому вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються.

Отже, тимчасово, на період дії воєнного стану, починаючи з 27.05.2022, переважають норми в частині звільнення від відповідальності за несвоєчасне виконання платником податків податкових обов`язків у випадках та за умов, передбачених п. 69 підрозд. 10 розд. ХХ Кодексу.

Законом № 2260-ІХ підпункт 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України викладено в такій редакції: платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності Законом № 2260-ІХ за умови подання податкової звітності до 20 липня 2022 року та сплати податків та зборів у строк не пізніше 31 липня 2022 року.

Так, перевіркою ГУ ДПС у Харківській області встановлено порушення позивачем пункту 57.1 статті 57, з урахуванням вимог підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, у результаті чого КП «Лозоваводосервіс»:

1. несвоєчасно сплатило узгоджені податкові зобов`язання з податку на прибуток по податковій декларації:

за 2021 рік граничний термін сплати 01.08.2022, а фактично сплачено позивачем 12.08.2022 та 19.08.2022 із затримкою на 10 та 17 календарних днів;

за півріччя 2022 граничний термін сплати 19.08.2022, а фактично сплачено позивачем 31.08.2022, 02.09.2022, 08.09.2022 2022 із затримкою на 11-19 календарних днів;

за три квартали 2022 року граничний термін сплати 21.11.2022, а фактично сплачено позивачем 29.11.2022, 02.12.2022, 12.04.2023 із затримкою на 7-29 календарних днів у сумі боргу 798454,00 грн,

та винесено податкове повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій за формою «Ш» від 23.02.2023 № 00/9668/0411 на суму 39 922,70 грн (798454,00 грн х 5%);

2. несвоєчасно сплатило узгоджені податкові зобов`язання з частини чистого прибутку (доходу) комунальних унітарних підприємств, що вилучається до місцевого бюджету визначеної у податковій декларації:

за 2021 рік - граничний термін сплати 01.08.2022, а фактично сплачено позивачем 02.09.2022, 08.09.2022, 30.09.2022 із затримкою на 31,37,59 календарних днів ;

за півріччя 2022 граничний термін сплати 19.08.2022, а фактично сплачено позивачем 31.08.2022, 02.09.2022, 08.09.2022 2022 із затримкою на 11-19 календарних днів;

за три квартали 2022 року граничний термін сплати 21.11.2022, а фактично сплачено позивачем 29.12.2022, 20.03.2023, 07.04.2023,10.04.2023 із затримкою на від 7 до 139 календарних днів;

за 2022 рік граничний термін сплати 13.03.2023, а фактично сплачено позивачем 14.04.2023,17.04.2023, 05.05.2023, 08.05.2023,15.05.2023 із затримкою на від 31 до 62 календарних днів;

за 1 квартал 2023 рік граничний термін сплати 22.05.2023, а фактично сплачено позивачем 14.12.2023, 10.01.2024 із затримкою на від 205, 232 календарних днів у сумі боргу 2 480 652,00 грн,

та винесено податкове повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій за формою «Ш» від 23.02.2023 № 00/9621/0411 на суму 248065,20 грн (2480652,00 грн х 10%);

3. несвоєчасно сплатило узгоджені податкові зобов`язання з частини чистого прибутку (доходу) комунальних унітарних підприємств, що вилучається до місцевого бюджету визначеної у податковій декларації:

за 2021 рік - граничний термін сплати 01.08.2022, а фактично сплачено позивачем 12.08.2022, 19.08.2022, 31.08.2022 із затримкою на 10, 17, 29 календарних днів;

за три квартали 2022 року граничний термін сплати 21.11.2022, а фактично сплачено позивачем 29.11.2022 із затримкою на 7 календарних днів у сумі боргу 2 30320,00 грн,

та винесено податкове повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій за формою «Ш» від 23.02.2023 № 00/9670/0411 на суму 11 516,00 грн (230320,00 грн х 5%);

4. несвоєчасно сплатило узгоджені податкові зобов`язання з податку на прибуток підприємства:

за три квартали 2022 року - граничний термін сплати 21.11.2022, а фактично сплачено позивачем 28.12.2022, 29.12.2022 із затримкою на 36, 37 календарних днів;

за 2022 рік - граничний термін сплати 13.03.2022, а фактично сплачено позивачем 17.04.2023, 05.05.2023, 08.05.2023, 20.06.2023, 26.07.2023 із затримкою на 34, 52,55, 98, 134 календарних днів;

за 1 квартал 2023 рік граничний термін сплати 22.05.2023, а фактично сплачено позивачем 26.07.2023, 16.08.2023,22.08.2023, 23.08.2023, 18.10.2023, 10.01.2024 із затримкою на від 64, 85, 91, 92, 148, 232 календарних днів у сумі боргу 1 658 029,00 грн,

та винесено податкове повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій за формою «Ш» від 23.02.2023 № 00/9602/0411 на суму 165802,90 грн (1658029,00 грн х 10%).

Зазначені обставини, що викладені в акті перевірки щодо термінів сплати узгоджених податкових зобов`язань та порушення відповідних строків позивачем визнаються сторонами та судом окремо не досліджуються.

Так, суд зазначає, Законом №2260-ІХ, який набрав чинності 27.05.2022, поновлено відповідальність платників податків у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок, у тому числі щодо порушення граничних строків сплати узгоджених податкових зобов`язань.

При цьому, суд наголошує, що підпунктом 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, в редакції внесених змін Законом № 2260-ІХ імперативно визначено, що мораторій (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) не застосовується.

Таким чином, з 27.05.2022 позивач був проінформований про те, що у випадку виявлення порушень вимог податкового законодавства під час проведення камеральної перевірки контролюючий орган вправі застосовувати штрафні санкції відносно платників податків, незважаючи на дію мораторію (зупинення) застосування штрафних санкцій, передбаченого пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, що в свою чергу, фактично і спростовує твердження позивача стосовно правової невизначеності та необхідності застосування норми пункту 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України до спірних правовідносин.

Тобто, судом встановлено, що Комунальне підприємство "ЛОЗОВАВОДОСЕРВІС" Лозівської міської ради Харківської області порушило терміни сплати узгоджених податкових зобов`язань, за що підлягало притягненню до фінансової відповідальності.

Жодних доводів щодо своєчасності сплати визначених податкових зобов`язань позовна заява не містить.

Також, суд зазначає, що 29.07.2022 наказом Міністерства фінансів України № 225 затверджено Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (далі - Порядок № 225).

Згідно із пунктом 3 розділу ІІ Порядку № 225, у разі неможливості виконання платником податків податкового обов`язку, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, платник податків подає не пізніше 30.09.2022 р., заяву про відсутність такої можливості (крім виконання обов`язку щодо реєстрації акцизних накладних та/або подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, та/або подання заявки на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними тощо) разом з вичерпним переліком документів (копій документів), інформації, які передбачені Переліком документів, що підтверджують неможливість платника податків - юридичної особи, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 р. № 225 або Переліком документів, що підтверджують неможливість платника податків - фізичної особи, зокрема самозайнятої особи, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 № 225 (в подальшому Переліки документів) до контролюючого органу в порядку, передбаченому пунктом 8 цього розділу.

Відповідно до п. 7 розділу ІІ Порядку № 225, платники податків, які не подали у строки, встановлені пунктами 3 та 4 цього розділу, заяви у довільній формі та відповідних документів (копії документів), що підтверджують неможливість виконання податкового обов`язку, передбаченого Кодексом або іншим законодавством, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи або щодо яких контролюючий орган прийняв вмотивоване рішення щодо можливості своєчасного виконання таким платником податків свого податкового обов`язку, вважаються такими, що мають можливість своєчасно виконати податкові обов`язки у терміни, визначені Кодексом або іншим законодавством, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п. 1 Порядку № 225 цей Порядок розроблено відповідно до підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України (далі - Кодекс) з метою тимчасового, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, підтвердження платниками податків можливості чи неможливості своєчасного виконання податкового обов`язку щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 глави 2 розділу II Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо.

Вказані норми Порядку № 225 набрали чинності з 06.09.2022 та фактично надали можливість платникам податків підтвердити неможливість виконання податкового обов`язку на період воєнного стану до його припинення, в тому числі за попередні періоди та застосування після 27.05.2022 положень п. 69.1 п. 69 Підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України з метою подальшого уникнення нарахування штрафних санкцій за невиконання таких обов`язків у випадках, коли неможливість їх виконання підтверджена платником податків у встановленому законодавством порядку.

У той же час, матеріали справи не містять відомостей щодо того, що після набрання чинності Порядком № 225 позивач скористався правом подання заяви про неможливість виконання податкових обов`язків, з огляду на що, станом на день винесення спірних податкових повідомлень-рішень відповідно до норм чинного законодавства позивач вважався таким, що має можливість своєчасно виконати податкові обов`язки в терміни, визначені Кодексом або іншим законодавством, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи.

Також, позивач у позовній заяві посилається на наявність форс-мажорних обставин, які унеможливили виконання податкового обов`язку, а саме воєнні дії через агресію Російської Федерації на території України. Також, позивач зазначає про лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, яким визначено що введення військового стану в Україні з 24.02.2022 до його офіційного закінчення є обставиною непереборної сили (форс-мажорною обставиною), наявність якої додатково свідчить про відсутність підстав для притягнення позивача до відповідальності.

Суд зазначає, що, зокрема, п.п. 6,7 абз. 3 пункту 1 розділу ІІ Порядку № 225, серед обставин, які можуть бути покладені в основу заяви платника податків про неможливість виконання податкових обов`язків зазначені такі: перебування (податкова адреса платника податків та/або фактичне знаходження/знаходження виробничих потужностей тощо) на території населеного пункту, у якому ведуться воєнні (бойові) дії, який (які) знаходиться в оточенні (блокуванні) або тимчасово окупований збройними формуваннями Російської Федерації; інші обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини), підтверджені документально.

Так, з урахуванням наведеного вище аналізу норм податкового законодавства, вказані позивачем обставини могли бути предметом оцінки саме в процедурі розгляду заяви про неможливість виконання податкових обов`язків згідно з Порядком № 225, яка позивачем подана не була. Саме вказана процедура є спеціальною для платників податків відповідно до норм ПК України, в межах якої має бути підтверджено наявність форс-мажорних обставин щодо конкретної особи.

Щодо посилань позивача на лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, яким визначено, що введення військового стану в Україні з 24.02.2022 до його офіційного закінчення є обставиною непереборної сили (форс-мажорною обставиною), суд зазначає наступне.

Форс-мажорні обставини повинні бути встановлені щодо конкретного платника податків з урахуванням обставин, що безпосередньо позбавили можливості саме даного платника податків виконати відповідний обов`язок.

З приводу належності підтвердження факту настання форс-мажорних обставин листом ТПП України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 Верховний Суд у постанові від 06.09.2023 у справі №910/6234/22 зазначив, що вказаний лист ТПП України адресований "Всім, кого це стосується", тобто необмеженому колу суб`єктів, його зміст носить загальний інформаційний характер та констатує абстрактний факт наявності форс-мажорних обставин без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні.

Також, Верховний Суд у постанові від 07.06.2023 у справі № 906/540/22 зазначив, що лист ТПП від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 не є безумовною підставою вважати, що форс-мажорні обставини настали для всіх без виключення суб`єктів. Кожен суб`єкт, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання за окремо визначеним договором, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, посилання позивача на вказаний лист ТПП України не є обґрунтованими та позивачем не доведено належними фактами та доказами наявність в нього форс-мажорних обставин та неможливість саме у зв`язку з форс-мажорними обставинами своєчасно подати податкову звітність.

Так, позивачем у позовній заяві жодним чином не спростовується протиправність дій щодо несвоєчасної сплати узгоджених податкових зобов`язань. Позивачем не наведено жодних доводів щодо порушення процедури прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень чи протиправність дій контролюючого органу щодо нарахування штрафу відносно позивача.

Позивач фактично посилається лише на наявність форс-мажорних обставин, що завадили йому в строк сплатити узгоджені податкові зобов`язання, однак такі доводи суд не приймає до уваги на підставі вищевикладених висновків.

Інших доводів щодо протиправності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень позивач не зазначив.

Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів позивача), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду щодо правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень не спростовують.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1,2 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, позивачем не надано до суду належних доказів щодо неправомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень або порушення відповідачем процедури прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. Судом таких обставин також не встановлено.

Дослідивши обставини справи та подані сторонами документи, суд дійшов висновку про залишення позовних вимог позивача без задоволення.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Комунального підприємства "ЛОЗОВАВОДОСЕРВІС" Лозівської міської ради Харківської області (вул. Степова, буд. 3, с. Українське (Лозова), Лозівський р-н, Харківська обл., 64608, ) до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Дмитро ВОЛОШИН