Справа № 140/12145/24
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2025-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року ЛуцькСправа № 140/12145/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі у складі Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ековіст» до Житомирської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ековіст» (далі ТзОВ «Ековіст») звернулося з позовом до Житомирської митниці про визнання протиправним та скасування рішення від 21 травня 2024 року №UA101090/2024/000083/1 про коригування митної вартості товару.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з метою митного оформлення в режимі імпорту товару (натуральний кукурудзяний крохмаль OmniBond 150) позивач подав до Житомирської митниці 20 травня 2024 року електронну митну декларацію (далі - МД) №24UA09U4, в якій митну вартість товару визначено за основним методом - за ціною договору (контракту). Однак відповідач відмовив у митному оформленні товару за заявленою вартістю і прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 21 травня 2024 року №UA101090/2024/000083/1. При цьому митний орган дійшов висновку, що вартість товару, що ввозиться на митну територію України, не може бути визнана за вибраним декларантом методом з тих підстав, що подані документи не містять усіх даних для підтвердження митної вартості та містять розбіжності.

Позивач не погоджується із таким рішенням та зазначив, що висновки відповідача є надуманими й не давали підстав для витребування додаткових документів. Так відсутні підстави ставити під сумнів визначену декларантом митну вартість товару, яка підтверджується поданими відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України (далі - МК України) документами та яка не є нижчою за вартість ввезених на митну територію України схожих товарів: ціна товару (355,00 євро за 1 т) зафіксована в специфікації до зовнішньоекономічного контракту; повна вартість товару оплачена товариством. Компанія-продавець Omnia Europe S.A. своїм листом підтвердила про те, що ТзОВ «Ековіст» є її ексклюзивним дистриб`ютором в Україні, про що обумовлено й у додатковій угоді до зовнішньоекономічного контракту.

Неаргументованим, на думку позивача, є висновок митного органу у повідомленні декларанту та спірному рішення про непідтвердження транспортних витрат, які у сумі 28000,00 грн враховані при розрахунку митної вартості на підставі довідки про транспортно-експедиційні витрати від 20 травня 2024 року №346-CT, виданої ТзОВ «Ареал-Плюс» - виконавця за договором про організацію перевезень автомобільним транспортом, який зобов`язувався за заявками позивача організувати перевезення вантажів автомобільним транспортом.

На переконання позивача, спірне рішення є необґрунтованим та не відповідає вимогам пунктів 2, 4 частини другої статті 55, статті 64 МК України для коригування митної вартості за резервним методом.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) (а.с.69).

У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити (а.с.112-118). В обґрунтування цієї позиції вказав, що при проведенні відповідно до положень статті 54 МК України митного контролю правильності визначення декларантом митної вартості товару за МД №24UA09U4 від 20 травня 2024 року, поданою з метою імпорту товару, що ввозився на адресу ТзОВ «Ековіст», було встановлено неточності та розбіжності у поданих документах, а також виявлено, що заявлена митна вартість товарів є нижчою за вартість ввезених на митну територію України схожих товарів, в тому числі тих, виробником яких є компанія Omnia Europe S.A. Попередні митні оформлення ТзОВ «Ековіст» схожого товару здійснювались із застосуванням резервного методу. З цих підстав декларанту направлена письмова вимога щодо надання додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість товару. Так митницею проаналізовано дані щодо міжнародних перевезень Румунія-Україна: середня вартість перевезення становить орієнтовно 70 грн/км, а за поданими декларантом документами - 49,82 грн/км. Крім того, декларантом надано калькуляцію транспортних витрат складену експедитором ТзОВ «Ареал-Плюс», тоді як перевізником був фізична особа-підприємець ОСОБА_1 . Також відповідач вважає, що не може бути доказом оплати платіжний документ на суму 20350,00 євро, яка відрізняється від вартості товару в інвойсі та специфікації до договору. За результатом опрацювання додатково поданих документів та проведеної письмової консультації щодо вибору методу визначення митної вартості товару, у зв`язку із неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості (у митного органу та декларанта відсутня інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари та відсутня вартісна основа для розрахунку) митну вартість визначено за резервним методом відповідно до статті 64 МК України на підставі цінової інформації Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби (далі ЄАІС Держмитслужби). Джерелом інформації слугувала МД №23UA07U0 від 30 жовтня 2023 року, де вартість подібного товару становить 0,543 євро/кг.

Відповідач вважає, що рішення про коригування митної вартості товару від 21 травня 2024 року №UA101090/2024/000083/1 відповідає вимогам митного законодавства, а тому є законним.

У відповіді на відзив позивач не погодився з відзивом на позов (а.с.143-151). Додатково наголосив, що подані для митного оформлення імпортованого товару документи чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, підтверджували ціну товару, яка підлягала сплаті підприємством на користь продавця, а також транспортні витрати. Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Відповідач заперечення на відповідь на відзив не подав.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

14 серпня 2023 року між ТзОВ «Ековіст» (покупець) та фірмою Omnia Europe S.A. (продавець) було укладено контракт №11/08/2023 KROH, за умовами якого продавець приймає на себе зобов`язання поставити і передати у власність покупця, а покупець прийняти і оплатити, на умовах цього контракту кукурудзяний крохмаль (OmniBond 100, OmniBond 150, OmniCat 135A) (код товару УКТ ЗЕД 1108).

21 травня 2024 року для митного оформлення в режимі імпорту ввезеного на територію України товару «Натуральний кукурудзяний крохмаль OmniBond 150, у вигляді дрібного порошку білого кольору, чистий, без стороннього запаху, не містить у своєму складі генетично модифікованих організмів, не для харчової промисловості, використовується як клей у виробництві гофрокартону; розфасовано у мішки по 1000 кг, не в первинній упаковці; вага нетто 20000 кг; торгівельна марка: Omnia; виробник: Omnia Europe S.A.» декларант в інтересах позивача подав в порядку електронного декларування МД №24UA09U4 (а.с.121). Фактурна вартість товару становить 7100,00 євро (еквівалентно 303559,7910 грн). Митну вартість визначено на рівні 331559,79 грн (з урахуванням транспортних витрат у сумі 28000,00 грн). До митної декларації додано: договір (контракт) купівлі-продажу від 14 серпня 2023 року №11/08/2023 KROH (а.с.29-31), доповнення до договору від 31 серпня 2023 року №1, від 06 грудня 2023 року №2, від 06 грудня 2023 року №3 (а.с.21-23); специфікацію виробника товару від 25 квітня 2024 року №20 (а.с.38); рахунок-фактуру (iнвойс) №OI-007733 від 10 травня 2024 року (а.с.33); платіжний документ від 15 травня 2024 року (а.с.131 зворот); прайс-лист від 01 березня 2024 року (а.с.36); лист про дитриб`ютора від 15 серпня 2023 року (а.с.34); товаротранспортну накладну (CMR) від 10 травня 2024 року №095700 (а.с.28); договір про організацію перевезень автомобільним транспортом від 22 лютого 2024 року №13/24/ЛВ (а.с.44-45); заявку на перевезення від 15 травня 2024 року до договору від 22 лютого 2024 року №13/24/ЛВ (а.с.48); договір про перевезення від 01 березня 2024 року №КМ2113/24 (а.с.41-43); договір про транспортно-експедиційні послуги від 09 травня 2024 року №BG/Т1072/24 (а.с.46-47); довідку про транспортно-експедиційні витрати від 20 травня 2024 року №346-СТ (а.с.40); калькуляцію від 20 травня 2024 року №345-СТ (а.с.56); пакувальний лист від 10 травня 2024 року (а.с.37); сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 Y №0035729 (а.с.25); сертифікат про аналізи, склад (а.с.26-27); експортну декларацію країни відправлення №24ROCT1970FV3502BO (а.с.32).

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митним органом в електронному повідомленні декларанту вказано, що подані документи не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та містять розбіжності:

1) заявлена митна вартість товарів є нижчою за вартість ввезених на митну територію України схожих товарів, в тому числі тих, виробником яких є Omnia Europe S.A., торговельної марки Omnia. Попередні митні оформлення імпортера подібного/аналогічного товару здійснювались із застосуванням резервного методу; 2) відповідно до пункту 5.1 контракту від 14 серпня 2023 року №11/08/2023 KROH, пункту 2 специфікації від 25 квітня 2024 року №20 до контракту умови оплати за товар - 100% передоплата. Декларантом до митного оформлення додатково надано документ про оплату оцінюваного товару від 15 травня 2024 року на суму 20350,00 євро. Цей документ не може бути використаний для підтвердження заявленої митної вартості, є розбіжності у вартості: в інвойсі від 15 травня 2024 року №OI-007820 7100,00 євро, в специфікації від 25 квітня 2024 року №20 - 128090,00 євро, в документі про оплату від 15 травня 2024 року 20350,00 євро; 3) відповідно до відомостей, що містяться у автотранспортній накладній CMR №095700 від 15 травня 2024 року, фактичним перевізником оцінюваного товару є ФОП ОСОБА_1 . Разом з тим, для підтвердження витрат на транспортування товарів до митного оформлення надано довідку ТзОВ «Ареал-Плюс» від 20 травня 2024 року №346-СТ. Митницею проаналізовано дані щодо міжнародних перевезень Румунія-Україна (враховані данні сайту della.ua) за поточний рік; середня вартість перевезення складає орієнтовно 70 грн/км. Якщо брати до уваги довідку від 13 травня 2024 року, то вартість за кілометр значно менше (49,82 грн/км). Декларанту запропоновано подати такі документи: виписку з бухгалтерської документації; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни-відправлення (а.с.50).

20 травня 2024 року на електронне повідомлення митниці декларант позивача надав додатково копії електронних документів: платіжний документ (Swift-переказ) (а.с.131 зворот); прайс-лист (а.с.123); договір про перевезення від 01 березня 2024 року №КМ2113/24 (а.с.132-135); договір про транспортно-експедиційні послуги від 09 травня 2024 року №BG/Т1072/24 (а.с.46-47); калькуляцію транспортних витрат (а.с.135 зворот); заявку на автоперевезення №143 (а.с.136 зворот); список рахунків (а.с.136), що не є спірним та підтверджено у відзиві на позов.

21 травня 2024 року Житомирською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA101090/2024/000083/1 (а.с.57) та сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101090/2024/000192 (а.с.49).

Як зазначено у графі 33 рішення від 21 травня 2024 року №UA101090/2024/000083/1, зважаючи на неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 МК України, у зв`язку із неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості (методу 2а та методу 2б з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в та методу 2г з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта), митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації в ЄАІС щодо схожих товарів згідно з МД №23UА07U0 від 30 жовтня 2023 року - «Натуральний кукурудзяний крохмаль OmniBond-150, у вигляді дрібного порошку білого кольору, чистий, без стороннього запаху, не містить у своєму складі генетично модифікованих організмів, не для харчової промисловості, використовується як клей у виробництві гофрокартону. Розфасовано у мішки по 1000 кг, не в первинній упаковці. Вага нетто 22000 кг. Торгівельна марка: Omnia. Виробник: Omnia Europe S.A. Країна виробництва: RO»), за ціною 0,543 євро за кілограм.

Товар було випущено у вільний обіг за МД №24UA60U0 від 21 травня 2024 року із застосуванням положень частини сьомої статті 55 МК України (а.с.127).

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України та іншими законами України.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.

У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).

Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Такий висновок щодо застосування норм статей 53, 54 МК України Верховний Суд зробив в ряді постанов, зокрема в постановах від 27 березня 2020 року у справі №540/2605/18, від 21 жовтня 2021 року у справі №420/4820/19.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за основним методом (за ціною договору (контракту).

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.

Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У розглядуваному випадку спірне рішення прийняте відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України: декларант не надав усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.

Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, установлений частиною десятою статті 58 МК України.

Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, суд зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) позивач подав разом із митною декларацією документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України: контракт купівлі-продажу від 14 серпня 2023 року №11/08/2023 KROH (а.с.29-31), доповнення до договору від 31 серпня 2023 року №1, від 06 грудня 2023 року №2, від 06 грудня 2023 року №3 (а.с.21-23); специфікацію виробника товару від 25 квітня 2024 року №20 (а.с.38); рахунок-фактуру (iнвойс) №OI-007733 від 10 травня 2024 року (а.с.33); платіжний документ від 15 травня 2024 року (а.с.131 зворот); договір про організацію перевезень автомобільним транспортом від 22 лютого 2024 року №13/24/ЛВ (а.с.44-45); заявку на перевезення від 15 травня 2024 року до договору від 22 лютого 2024 року №13/24/ЛВ (а.с.48); договір про перевезення від 01 березня 2024 року №КМ2113/24 (а.с.41-43); договір про транспортно-експедиційні послуги від 09 травня 2024 року №BG/Т1072/24 (а.с.46-47); довідку про транспортно-експедиційні витрати від 20 травня 2024 року №346-СТ (а.с.40); калькуляцію від 20 травня 2024 року №345-СТ (а.с.56).

Разом із цими документами декларантом було надано прайс-лист виробника від 01 березня 2024 року (а.с.36); лист про дитриб`ютора від 15 серпня 2023 року (а.с.34); товаротранспортну накладну (CMR) від 10 травня 2024 року №095700 (а.с.28); пакувальний лист від 10 травня 2024 року (а.с.37); сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 Y №0035729 (а.с.25); сертифікат про аналізи, склад (а.с.26-27); експортну декларацію країни відправлення №24ROCT1970FV3502BO (а.с.32).

На думку суду, подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом, дозволяють ідентифікувати оцінюваний товар та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню.

Так контрактом від 14 серпня 2023 року №11/08/2023 KROH, укладеним між ТзОВ «Ековіст» (покупець) та компанією Omnia Europe S.A. (продавець), визначено предмет та умови поставки, основні зобов`язання продавця та покупця. Зокрема, відповідно до пунктів 1, 2, 3, 5 контракту продавець приймає на себе зобов`язання поставити і передати у власність покупця, а покупець прийняти і оплатити, на умовах цього контракту кукурудзяний крохмаль (OmniBond 100, OmniBond 150, OmniCat 135A) (код товару УКТ ЗЕД 1108); валюта контракту євро, ціна товару за цим контрактом встановлюється в євро і вказується в специфікаціях до цього контракту, кількість товару, що поставляється за цим контрактом, становить 2000 т, орієнтована сума контракту становить 1300000,00 грн; маса брутто та нетто партій товару, що надійшов, визначається за інвойсами, виписаними продавцем. У загальну вартість контракту входить вартість товару, його упаковка, навантаження, митне оформлення в країні відправлення, вартість необхідних для даного виду товару сертифікатів.

Додатковою угодою від 31 серпня 2023 року №1 до контракту (а.с.21) було внесено зміни до розділу 11 контракту (стосуються зміни платіжних реквізитів продавця), а додатковою угодою від 06 грудня 2023 року №3 (а.с.3) було внесено зміни до розділу 2 контракту і вказано, що кількість товару, що поставляється за даним контрактом, становить 20000 т; орієнтовна сума контракту становить 7300000,00 євро.

Специфікацією від 25 квітня 2024 року №20 (а.с.38) узгоджено поставку кукурудзяного крохмалю Corn starch OmniBond 150 в кількості 200 т за ціною 355,00 євро за 1 т на загальну суму 71000,00 євро, кукурудзяного крохмалю Corn starch Ecovist 100 в кількості 66 т за ціною 355,00 євро за 1 т на загальну суму 23430,00 євро та модифікованого катіонового крохмалю OmnsCat 145A в кількості 44 т за ціною 765,00 євро за 1 т на загальну суму 33660,00 євро, а всього на суму 128090,00 євро.

Згідно з рахунком-фактурою (інвойсом) №OI-007733 від 10 травня 2024 року (а.с.33) вартість крохмалю Corn starch OmniBond 150 в кількості 20000,00 кг становить 7100,00 євро (а.с.33), тобто 355,00 євро за 1 т (саме так і визначено у специфікації від 25 квітня 2024 року №20).

Пунктом 5.1 контракту встановлено, що умови оплати 100% передплата; за домовленістю сторін умови оплати товару можуть бути змінено, що сторони фіксують в додатках/специфікаціях.

У специфікації від 25 квітня 2024 року №20 також зазначено умови оплати товару 100% передплата. Тут же обумовлено, що поставка товару здійснюється частково (товарними партіями), автомобільним транспортом.

На виконання умов контракту від 14 серпня 2023 року №11/08/2023 KROH та специфікації від 25 квітня 2024 року №20 позивач здійснив оплату на загальну суму 20350,00 євро, що підтверджено платіжним документом (Swift-переказ) (а.с.131 зворот).

З огляду на зазначене суд вважає безпідставними твердження відповідача про розбіжність у вартості товару, яка міститься в інвойсі, специфікації та в документах про оплату. Суд зауважує, що в специфікаціях вказується загальна вартість товару. Разом з тим, зважаючи на те, що весь об`єм товару, визначений специфікаціями, неможливо поставити однією партією, тому така поставка здійснюється окремими невеликими партіями, на кожну з яких складається інвойс. Відтак, цілком очевидним є той факт, що вартість товару, яка зазначена у специфікації буде значно більша вартості товару, яка зазначена в інвойсі. У свою чергу, що стосується документів про оплату, то такі охоплюють оплату кількох партій товару. Крім того, у платіжному документі міститься посилання на контракт, а також на специфікацію, по якій проведено відповідну оплату. Платіж здійснено на рахунок продавця компанії Omnia Europe S.A., платіжні реквізити якого відповідають тим, що зазначені в додатковій угоді від 31 серпня 2023 року №1 (а.с.21) та в переліку рахунків (а.с.24) Account №RO65BTRLEURCRT.

Разом з тим, суд зауважує, що ТзОВ «Ековіст» є ексклюзивним дистриб`ютором компанії Omnia Europe S.A. (Румунія) в Україні, що підтверджується листом компанії від 15 серпня 2023 року (а.с.34) та додатковою угодою від 06 грудня 2023 року №2 (а.с.22) з посиланням на декларацію ексклюзивного дистриб`ютора від 15 серпня 2023 року. Одночасно у пункт 1.3 внесено доповнення, за змістом яких покупець зобов`язаний купувати щомісячно: 350-400 т товару з грудня 2023 року, 450-500 т товару з грудня 2024 року, 55- 600 т товару з грудня 2025 року. Покупець має право отримувати найбільш конкурентні ціни для українського ринку на виконання своїх зобов`язань. Діючі ціни будуть погоджені в прайс-листах, надісланих напряму до покупця.

Відповідно до прайс-листа компанії Omnia Europe S.A. встановлена з 01 березня 2024 року ціна на крохмаль Corn starch OmniBond 150 становить 355,00 євро за 1 т (на умовах поставки FCA).

Отже, фактурна вартість оцінюваного товару підтверджується поданими до митного оформлення документами, а відповідач не довів неможливість використання при розрахунку митної вартості оцінюваного товару вартісної основи, підтвердженої документально позивачем.

За правилами частини десятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України (пункт 5).

Згідно з пунктами 6, 8 частини другої статті 53 МК України декларант має обов`язок подати документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, лише якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, - лише якщо здійснювалося страхування.

У пункті 4.4 контракту від 14 серпня 2023 року №11/08/2023 KROH сторони домовилися, що товар поставляється продавцем покупцеві на узгоджених умовах, зазначених в специфікаціях, що додаються до цього контракту.

Пунктом 4 специфікації від 25 квітня 2024 року №20 сторони погодили, що поставка товару здійснюється автомобільним транспортом на умовах FCA Меджидія, Румунія згідно з умовами Інкотермс-2020.

Умови поставки FCA означають, що продавець доставить вантаж, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця. Пункт призначення FCA - це кінцевий пункт доставки, куди вантаж доставляє продавець; всі витрати після доставки товару несе покупець.

У розглядуваному випадку, визначаючи митну вартість за першим методом, декларант відповідно до частини десятої статті 58 МК України до фактурної вартості додав також витрати на перевезення товару на заявлених умовах поставки до кордону України у сумі 28000,00 грн.

Суд зазначає, що законодавець не ставить в обов`язок декларанту подання конкретних документів, які підтверджують транспортні витрати.

Для підтвердження транспортних витрат відповідачу було надано договір про організацію перевезень автомобільним транспортом від 22 лютого 2024 року №13/24/ЛВ (а.с.44-45), заявку на перевезення від 15 травня 2024 року до договору від 22 лютого 2024 року №13/24/ЛВ (а.с.48), договір про перевезення від 01 березня 2024 року №КМ2113/24 (а.с.41-43), договір про транспортно-експедиційні послуги від 09 травня 2024 року №BG/Т1072/24 (а.с.46-47), довідку про транспортно-експедиційні витрати від 20 травня 2024 року №346-СТ (а.с.40), калькуляцію від 20 травня 2024 року №345-СТ (а.с.56).

Судом із матеріалів справи встановлено, що між ТзОВ «Ековіст» (замовник) та ТзОВ «Ареал-Плюс» (виконавець) було укладено договір від 22 лютого 2024 року №13/24/ЛВ про організацію перевезень автомобільним транспортом (а.с.44-45), згідно з пунктами 1.1, 1.2 якого виконавець зобов`язався організувати перевезення вантажів замовника вантажним автомобільним транспортом; під кожне перевезення замовник надає виконавцю заявку на узгодження, в якій зазначається найменування та кількість вантажу, маршрут перевезення, місце доставки вантажу, заплановану дату надання вантажу відправником, тип транспортного засобу, дані про вантажовідправника та вантажоодержувача, а також іншу необхідну інформацію.

Заявкою на перевезення від 15 травня 2024 року №143, підписаною ТзОВ «Ековіст» та ТзОВ «Ареал-Плюс» (а.с.48), узгоджено перевезення 20 т вантажу (крохмалю) на таких умовах: маршрут: Меджидія (Румунія) селище Понінка (Житомирська область); вартість перевезення 46000,00 грн без ПДВ.

Довідкою ТзОВ «Ареал-Плюс» від 20 травня 2024 року №346-СТ (а.с.40) підтверджено, що загальна вартість витрат на перевезення товару за межами території України (від місця завантаження - місто Меджидія (Румунія) до прикордонного переходу Порубне-Сирет) згідно з товаротранспортною накладною (CMR) від 10 травня 2024 року №095700 (а.с.28) та інвойсом від 10 травня 2024 року №OI-007733 становить 28000,00 грн; витрати на страхування вантажу не передбачені. Довідка про транспортно-експедиційні витрати узгоджується з калькуляцією ТзОВ «Ареал-Плюс» від 20 травня 2024 року №345-СТ (а.с.56), відповідно до якої витрати по території Румунії становили 28000,00 грн: дизпаливо - 10500,00 грн, масло - 1500,00 грн, знос шин 3000,00 грн, амортизація 2000,00 грн, заробітна плата 4000,00 грн, відрядження 4000,00 грн.

Як виснував Верховний Суд у постанові від 31 травня 2019 року у справі №804/16553/14, якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (якими) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

З приводу висновку відповідача про те, що середня вартість перевезення за маршрутом Румунія-Україна за поточний рік становить орієнтовно 70 грн/км, а відповідно до довідки від 13 травня 2024 року така вартість - 49,82 грн/км, то суд зазначає, що перевізник самостійно визначає розмір транспортних витрат по всьому маршруту, формуючи ціну з огляду на різні ціноутворюючі фактори (вартість пального, відрядні витрати, технічний стан доріг, витрачений час у дорозі, одночасне перевезення іншого вантажу і т.п.). Замовник (позивач) оплачує послуги перевізнику, якщо попередньо погодиться на ціну послуг, запропоновану останнім. При цьому митний орган не уповноважений у рішенні про коригування митної вартості товарів перевіряти економічну доцільність визначення вартості перевезення товару до митного кордону України та вартість такого перевезення товару до пункту призначення, оскільки такі складові загальної вартості перевезення товару самостійно визначаються сторонами договору перевезення.

Із матеріалів справи зрозуміло й те, що на виконання умов договору про організацію перевезень автомобільним транспортом від 22 лютого 2024 року №13/24/ЛВ ТзОВ «Ареал-Плюс» (експедитор 1) на підставі договору транспортно-експедиційних послуг від 01 березня 2024 року №КМ2113/24 (а.с.41-43) залучив фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 (експедитор 2). За умовами такого договору перевезення вантажу здійснюється на підставі письмової і погодженої експедитором 2 заявки експедитора 1, яка передається/надсилається експедитору 2 поштою, факсимільним зв`язком або особисто; заявка повинна містити інформацію: назва, вигляд і кількість вантажу, його вартість, час і місце завантаження і розвантаження вантажу, упакування і маркування вантажу, контактний телефон відповідальної особи експедитора 1; заявка підписується уповноваженим представником експедитора 1 і скріплюється його печаткою (пункт 2).

У свою чергу 09 травня 2024 року між ФОП ОСОБА_2 (експедитор) та ФОП ОСОБА_1 (перевізник) був укладений договір №BG/T1072/24 за умовами якого експедитор замовляє, а перевізник надає послуги з міжнародних і внутрішніх перевезень вантажів автомобільним транспортом, а також по організації таких перевезень (а.с.46-47). Згідно з товаротранспортною накладною (CMR) від 10 травня 2024 року №095700 (а.с.28) перевізником є ФОП ОСОБА_2 .

Окрім цих витрат жодних інших витрат позивачем понесено не було (інше не випливає з умов контракту, специфікації та рахунка-фактури).

Суд наголошує, що вимога про надання виписки з бухгалтерської документації, висновку про вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією, каталогів, прейскурантів виробника товару, копії митної декларації країни-відправлення відповідно до частини третьої статті 53 МК України є обґрунтованою тільки тоді, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або відсутні відомості про усі числові значення складових митної вартості товарів.

Відповідач же не встановив (не довів) наявність таких розбіжностей, які дійсно мають вплив на правильність визначення митної вартості, або ж ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар згідно з умовами поставки, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем), а сумніви митного органу щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях.

Суд повторює, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Документом, що містить вартість та ідентифікаційні ознаки імпортованого товару є специфікація виробника товару від 25 квітня 2024 року №20 (а.с.38) та рахунок-фактура (iнвойс) від 10 травня 2024 року №OI-007733 (а.с.33).

Витребовуючи висновок про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями, відповідач не навів обґрунтування, які складові митної вартості такий документ має підтвердити та яким чином він надасть можливість підтвердити чи спростувати відомості офіційно виданих продавцем товару документів щодо ціни товару, недійсність чи ознаки підробки щодо яких не виявлено. Водночас позивач під час митного оформлення надав декларацію про походження товару від 10 травня 2024 року №OI-007733; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 Y №0035729 (а.с.25); сертифікат про аналізи, склад (а.с.26-27).

Так само ненадання виписки з бухгалтерської документації за умов, відповідно до яких товар ввозився на митну територію України, не може позбавляти позивача можливості декларувати товар на підставі документів, що підтверджують ціну товару та які були сформовані (виписані) продавцем.

Поряд з тим витребовування митним органом прайс-лисів виробника товару для загального кола осіб є некоректним за обставин справи, оскільки декларантом був наданий виданий компанією Omnia Europe S.A. (є виробником) прайс-лист від 01 березня 2024 року (а.с.36), оформлений на фірмовому бланку компанії, в якому міститься інформація про вартість товару (OmniBond 150 355,00 євро/т).

Суд також зазначає, що митна декларація країни відправлення в розумінні частини другої статті 53 МК України не є документом, який підтверджує митну вартість товарів, а лише підтверджує проходження товару (вантажу) митного оформлення в країні відправлення. Однак митному органу було надано експортну декларацію країни відправлення №24ROCT1970FV3502BO (а.с.32).

Таким чином, доводи митного органу про наявність істотних розбіжностей у поданих до митного оформлення документах не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи та суд погоджується із позивачем, що надані до митного оформлення товару документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення.

Приписами пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України передбачено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

У спірному рішенні митний орган при коригуванні митної вартості керувався ціновою інформацією щодо схожих товарів того ж виробника (МД №23UА07U0 від 30 жовтня 2023 року а.с.138), митна вартість у якій була визначена самим декларантом за резервним методом.

При вирішенні спору суд також враховує, що за усталеною та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10 червня 2021 року у справі №815/6854/17, від 14 липня 2020 року у справі №809/1734/16) приписами МК України встановлено, що митний орган, здійснюючи митний контроль, зокрема, при визначені митної вартості, має діяти у спосіб, який визначено МК України. При цьому наявна інформація, яка міститься в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками (АСАУР), повинна мати лише допоміжний характер. Митним законодавством встановлений вичерпний перелік документів, які зобов`язаний надати декларант на підтвердження митної вартості товару. Наявність в АСАУР інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). АСАУР не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Отже, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Сама по собі та обставина, що за однією із поставок митну вартість схожого товару позивач самостійно визначив за резервним методом, не може бути підставою для визначення митної вартості товару за кожною наступною поставкою партії товару виключно за резервним методом.

Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеною декларантом митною вартістю товару. Тому підстави вважати, що рішення відповідача від 21 травня 2024 року №UA101090/2024/000083/1 про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм частини другої статті 55 МК України, відсутні, а отже це рішення підлягає скасуванню як протиправне.

Таким чином, позов належить задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 2422,40 грн, сплата якого підтверджена платіжною інструкцією від 06 листопада 2024 року №48 (а.с.66, 68).

Доказів понесення інших судових витрат матеріали справи не містять.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ековіст» (43020, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Електроапаратна, будинок 3, квартира 117, ідентифікаційний код юридичної особи 45348163) до Житомирської митниці (10003, Житомирська область, місто Житомир, вулиця Перемоги, будинок 25, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44005610) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Житомирської митниці від 21 травня 2024 року №UA101090/2024/000083/1 про коригування митної вартості товару товарів.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ековіст» за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської митниці судові витрати у сум 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві грн 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк