Справа № 420/35196/24
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2025-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2025 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Білостоцький О.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 21.11.2024 року у справі №420/35196/24 було відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін, передбачене ч.5 ст.262 КАС України. Відповідачу запропоновано в 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на адміністративний позов.

Ухвалою суду від 21.01.2025 року адміністративну справу №420/35196/24 в порядку, визначеному ч. 13 ст. 171 КАС України, було залишено без руху та зазначено стороні позивача про необхідність надання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду у справі №420/35196/24 та докази поважності пропуску такого строку.

Судом в ухвалі було зазначено, що позивач фактично оскаржує відмову пенсійного органу у нарахуванні та виплаті щомісячної доплати до пенсії в сумі 2 000,00 грн., згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», починаючи з 01.04.2023 року після перерахунку пенсії на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.01.2023 року у справі №420/18482/22. Як вбачається з матеріалів справи оскаржувані позивачем дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з відмови позивачу задовольнити його заяву від 19.06.2023 року щодо нарахування та виплати йому щомісячної доплати до пенсії в сумі 2 000,00 грн., згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» були вчинені 26.07.2023 року шляхом надіслання позивачу листа пенсійним органом. У той же час, до суду із адміністративним позовом щодо оскарження вищевказаної відмови пенсійного органу позивач звернувся лише 12.11.2024 року, тобто майже через 1,5 року після отримання листа-відмови відповідача, що свідчить про пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до суду з даним позовом.

31.01.2025 року від позивача до суду надійшло клопотання про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою, в якій позивач посилався на дію воєнного стану в Україні та стан свого здоров`я, з огляду на що він не міг своєчасно звернутись до суду з даним адміністративним позовом.

Частина перша статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (надалі - Конвенція) передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини звертав увагу, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права» (рішення від 4 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» (Bellet v. France), Series A № 333-B, crop.42, пункт 36).

ЄСПЛ висловив позицію стосовно того, що розглядаючи підстави для поновлення пропущеного строку, національні суди мають враховувати, що питання стосовно того, чи було дотримано справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (справи «Скордіно проти Італії», «Ятрідіс проти Греції»).

Рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Суд також посилається на те, що Верховний Суд в ухвалі від 02.03.2023 року по справі №540/1285/22 зауважив, що повітряна тривога, відсутність електрозабезпечення, неможливість використання транспорту, ракетна чи інше збройне ураження території, що не підкріплені поясненнями та доказами, підтверджуючими неможливість звернення до суду у передбачений процесуальним законом строк, не може бути підставою для поновлення строку у всіх абсолютно випадках.

Крім того, позивачем разом із поданим клопотанням про поновлення процесуального строку звернення до суду не було надано жодного доказу, що б підтверджувало наявність у нього проблем із станом здоров`я у вищевказаний період, які унеможливлювали своєчасне подання даної позовної заяви до суду.

Враховуючи вищевказане, суд доходить висновку, що недоліки, вказані в ухвалі суду від 21.01.2025 року, позивачем усунуті не були.

Відповідно до ч. 15 ст. 171 КАС України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, позовна заява залишається без розгляду.

З огляду на вищевикладене та враховуючи те, що позивачем не було усунуто недоліків адміністративного позову, вказаних в ухвалі суду від 21.01.2025 року, суд доходить висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у справі №420/35196/24 без розгляду.

Суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в загальному порядку.

Керуючись ст. ст. 4, 5-11, 166-167, 171, 241, 243, 248, 256, 294 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 256 КАС України.

Ухвала суду може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями ст.ст. 293, 295 КАС України.

Головуючий суддя Білостоцький О.В.