Справа № 420/9460/22
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2025-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9460/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання протиправним та скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області (далі ГУ НП в Херсонській області), в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 31 травня 2022 року №401 про застосування дисциплінарного стягнення в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 22 червня 2022 року №631о/с в частині звільнення позивача зі служби в поліції у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення;

- поновити позивача на посаді начальника чергової частини відділення поліції №2 Скадовського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу всіх сум, що належать їй від підприємства, установи, організації, а саме щомісячної додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень за період з 24.02.2022 по 22.06.2022, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу щомісячну додаткову винагороду в розмірі 30000 гривень за період з 24.02.2022 по 22.06.2022, встановлену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022;

- стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток, із врахуванням щомісячної додаткової винагороди встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона проходила службу в поліції та наказом ГУ НП в Херсонській області №631о/с від 22.06.2022 вона звільнена зі служби в Національній поліції згідно з п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення за результатами проведеного службового розслідування, підстава - наказ №401 від 31.05.2022. Вiдповiдно до висновку службового розслідування дисциплінарний проступок виразився у порушенні службової дисципліни, невиконанні службових обов`язків, в порушенні Присяги, невиконанні наказу начальника ГУНП в Херсонській області від 24.02.2022 №87 та відсутність з 24.02.2022 на службі без поважних причин. На переконання позивача, відповідач протиправно, за відсутності доведеного факту порушення поліцейським Присяги, застосував до неї дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, а тому оскаржувані накази є протиправними та підлягають скасуванню.

Так, відповідачем не було враховано поважність причин відсутності позивача на службі та не встановлено її вину в існуванні таких причин, оскільки неприбуття позивача за адресою передислокації до м. Миколаєва було обумовлено відсутністю гуманітарних коридорів для евакуації, так як з 24.02.2022 на території м. Херсона та Херсонської області почались та по теперішній час ведуться активні бойові дії; виїхати їй не вдалось, транспортне сполучення з м. Херсона та Херсонської області не функціонує, а власного транспортного засобу не має. Позивач зазначає, що з 24.02.2022 по теперішній час залишається вірна Присязі та відповідно до листа ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, яке поширює свою діяльність на АР Крим, Запорізьку, Херсонську області, м Севастополь ОСОБА_1 не є суб`єктом притягнення до кримінальної відповідальності, зокрема за колабораціонізм чи державну зраду. Позивач вказує, що про будь-який план евакуації та існування наказу начальника ГУ НП в Херсонській області щодо евакуації (передислокації) підрозділів у визначений безпечний район її повідомлено не було, з вказаним наказом і планом вона не була ознайомлена та про їх існування та суть їй нічого не було відомо до 17.06.2022 до отримання листа-запрошення для дачі пояснень в рамках службового розслідування та наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності. Зазначення в матеріалах службового розслідування про надсилання в групу керівників повідомлення щодо евакуації не є тотожним факту ознайомлення ОСОБА_1 з існуванням та змістом наказу про передислокацію чи доведення його зміста до відома підпорядкованих працівників, оскільки про зміст та існування таких повідомлень вона не знала і не могла знати. Крім того в наказі від 24.02.2022 №87 строк його виконання не визначений, а тому він діє до його скасування або до повного виконання. Також позивач зазначила, що перебуваючи в подальшому у окупації вона дистанційно (за наявною можливістю з врахування оперативної обстановки) здійснювала виконання своїх посадових (функціональних) обов`язків: здійснювала аналіз оперативної обстановки в області, про що в телефонному режимі повідомляла працівникам поліції тощо.

На думку позивача, службове розслідування проведене не в повному обсязі та без з`ясування суттєвих обставин, які впливають на обґрунтованість прийнятого рішення, дисциплінарною комісією взято до уваги лише факт відсутності її на службі, відтак просить позов задовольнити в повному обсязі. Крім того позивач звертає увагу на те, що відповідач за період служби з 24.02.2022 по 22.06.2022 допустив протиправну бездіяльність, яка полягає у нездійсненні нарахування та виплати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 додаткового виду грошового забезпечення - щомісячної додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень.

Представник ГУ НП в Херсонській області надав до суду відзив на адміністративний позов, який мотивований тим, що служба в поліції має особливості, зокрема необхідність проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу поліції. Відповідач зазначив, що з дня окупації Херсонської області виконання обов`язків поліцейського є неможливим на цій території та без виконання наказу керівника про виїзд за визначеним місцем дислокації особового складу ГУНП в Херсонській області позивач не матиме можливості виконувати свої посадові обов`язки. Тому відповідач вважає, що неможливість реалізації права на працю позивача пов`язана з протиправною бездіяльністю позивача. Вказує, що наказ про евакуацію був доведений до особового складу. Підкреслює, що у період з 18.04.2022 по 09.05.2022 на підконтрольну територію України прибуло 686 атестованих працівників Головного управління Національної поліції в Херсонській області, та 178224 жителі Херсонської області станом на 30.05.2022.

Крім того, представник відповідача зазначив, що на розгляд керівництва ГУНП в Херсонській області надійшла доповідна записка заступника начальника ГУНП полковника поліції Баклана О.А. від 10.05.2022 про те, що деякі поліцейські ГУНП не виконали вимоги наказу ГУНП в Херсонській області від 24.02.2022 №87 «Про введення Плану евакуації (передислокації) підрозділів ГУНП в Херсонській області в безпечний район», не покинули територіальні громади Херсонської області, які перебувають у тимчасовій окупації РФ, для здійснення відповідно до своєї посади повноважень, безпосередньо пов`язаних з реалізацією завдань та виконанням функцій покладених на поліцію, на підконтрольній Україні території та станом на 07.05.2022 року відсутні без поважних причин на службі.

Службовим розслідуванням встановлено, що заступником начальника УКЗ ГУНП підполковником поліції ОСОБА_2 , у присутності в якості свідків заступника начальника відділу УКЗ ГУНП підполковника поліції ОСОБА_3 , та начальника відділу УКЗ ГУНП підполковника поліції Бабич Т.В., 07.05.2022 р. та 10.05.2022 р. складено акти про відсутність на службі (робочому місці) в місцях дислокації ГУНП працівників поліції, зокрема ОСОБА_1 (акти №621/2/02-2022 від 07.05.2022 та №660/2/02-2022 від 10.05.2022). Наказом ГУНП від 10.05.2022 №184 за фактом порушення службової дисципліни працівниками ГУНП в Херсонській області, що виразилось у невиконанні наказу начальника ГУНП щодо евакуації (передислокації) підпорядкованих підрозділів у визначений безпечний район, а також відсутності працівників поліції без поважних причин на службі, призначене службове розслідування, зокрема відносно ОСОБА_1 . В ході службового розслідування оцінюючи зібрані матеріали дисциплінарна комісія прийшла до висновків, що в діях начальника чергової частини відділення поліції №2 Скадовського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області майора поліції ОСОБА_1 наявний дисциплінарний проступок, яким згідно Дисциплінарного Статуту Національної поліції України визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ними службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Порушення в період дії воєнного стану частини 4 статті 8, пункту 1, 2 частини 1 статті 18, пункту 24 статті 23, пункту 2 статті 24, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», частини 1 статті 5 Дисциплінарного Статуту Національної поліції України, абзацу 1, 2 Розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ від 09.11.2016 року №1179, ОСОБА_1 , свідчить про вчинення тяжкого дисциплінарного проступку не сумісного з подальшим проходженням служби в поліції.

Службовим розслідуванням призначеним на підставі наказу ГУНП в Херсонській області від 10.05.2022 №184 встановлено відсутність ОСОБА_1 на службі з 24.02.2022 без поважної причини, що виключає право останньої на додаткову винагороду згідно Постанови №168. ОСОБА_1 на день видання наказів про виплату додаткової винагороди (з 24.02.2022 по 22.06.2022) не несла службу в поліції виконуючи службові обов`язки за штатною посадою, не брала безпосередню участь у бойових діях, не забезпечувала здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії, була відсутня за місцем дислокації (знаходження евакуації) ГУНП в Херсонській області, а також не перебувала на обліку в інших територіальних органах Національної поліції України.

У відзиві на позовну заяву відповідач просив проводити розгляд справи за участю його представника з викликом сторін. Проте відповідачем не наведено належного обґрунтування, для з`ясування яких обставин, необхідно проводити розгляд справи у відкритому судовому засіданні.

Тому такі доводи відповідача судом відхиляються.

Ухвалою суду від 18.07.2022 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 18.07.2022 року зобов`язано Головне управління Національної поліції в Херсонській області надати до Одеського окружного адміністративного суду: всі документи, які слугували підставою для прийняття оскаржуваного рішення, зокрема, але не виключно: матеріали службового розслідування, на підставі якого прийнято оскаржуваний наказ; відомостей стосовно вакантності посади, яку займала позивач; довідки про грошове забезпечення ОСОБА_1 за два місяці, що передують місяцю її звільнення згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати. Витребувані докази по справі надати до Одеського окружного адміністративного суду, у 10-ти денний строк з дня отримання ухвали. Також вказаною ухвалою суду зупинино провадження по справі №420/9460/22 до надходження до суду вищевказаних доказів.

Ухвалою суду від 07.02.2025 року поновлено провадження по справі.

Ухвалою суду від 07.02.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі.

Судом встановлено, що майор поліції ОСОБА_1 проходила службу в поліції на посаді начальника чергової частини відділення поліції №2 Скадовського районного відділу поліції ГУ НП в Херсонській області.

Відповідно до наказу №631о/с від 22.06.2022 року ОСОБА_1 звільнено зі служби в Національній поліції згідно з п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, за результатами проведеного службового розслідування, підстава - наказ ГУНП в Херсонській області №401 від 31.05.2022 року.

Відповідно до висновку службового розслідування, дисциплінарний проступок виразився у порушенні службової дисципліни, невиконанні службових обов`язків поліцейського в період дії воєнного стану в Україні, в порушенні Присяги працівника поліції, невиконанні наказу начальника ГУНП в Херсонській області від 24.02.2022 року №87 та відсутності з 24.02.2022 року на службі без поважних причин.

Суд встановив, що Наказом ГУНП в Херсонській області від 24.02.2022 № 87 «Про введення Плану евакуації (передислокації) підрозділів ГУНП в Херсонській області в безпечний район» було оголошено евакуацію особового складу, документів та майна у визначене безпечне місце.

10 травня 2022 року заступником начальника ГУНП в Херсонській області надано доповідну записку начальнику ГУНП в Херсонській області про те, що 24.02.2022 року відбулося вторгнення військ російської федерації на територію України, наказом ГУНП в Херсонській області від 24.02.2022 року №87 «Про введення Плану евакуації (передислокації) підрозділів ГУНП в Херсонській області в безпечний район» було оголошено евакуацію особового складу, документів та майна у визначене безпечне місце.

Станом на 07.05.2022 року відсутні на службі без поважних причин поліцейські підрозділів ГУНП в Херсонській області та не прибули до місця передислокації Головного управління або до безпечних районів, зокрема: майор поліції ОСОБА_1 начальник чергової частини відділення поліції №2 Скадовського районного відділу поліції, на підставі чого просить призначити проведення службового розслідування.

Матеріалами справи підтверджено, що на підставі цієї доповідної записки, наказом ГУНП в Херсонській області від 10.05.2022 року №184 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» було призначено службове розслідування у формі письмового провадження та сформовано дисциплінарну комісію.

Наказом від 23.05.2022 №220 продовжено строк службового розслідування за вказаним фактом до 31.05.2022 року.

За результатами службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками служб та підрозділів ГУНП в Херсонській області, що виразилось у невиконанні наказу начальника ГУНП щодо евакуації (передислокації) підпорядкованих підрозділів у визначений безпечний район, а також відсутності деяких працівників поліції без поважних причин на службі, складено та затверджено начальником ГУНП в Херсонській області висновок від 31.05.2022 року, яким встановлено наступне.

Службовим розслідуванням встановлено, що позивач була відсутня на службі 07.05.2022 року та 10.05.2022 року, про що складено акти про відсутність на службі (робочому місці) в місцях дислокації ГУНП.

Наказом ГУНП в Херсонській області від 24.02.2022 року №87 було оголошено евакуацію особового складу, документів та майна у визначене безпечне місце. У відповідності до інформації з групи «Інформування керівників ГУНП» у месенджері «Телеграм», яка використовувалася для здійснення інформування керівників органів та підрозділів було надіслано інформацію про 100% евакуацію особового складу, а 25.02.2022 року за допомогою месенджера надано команду особовому складу, який не евакуювався у безпечне місце, виїхати в бік м. Миколаєва.

У висновку службового розслідування зазначено, що під час службового розслідування були опитані керівники підрозділів (служб) та територіальних (відокремлених) підрозділів поліції ГУНП в Херсонській області, підлеглі яких відсутні на службі без поважних причин, які зазначили, що наказ начальника ГУНП в Херсонській області щодо здійснення евакуації в безпечний район (м. Миколаїв чи інші визначені райони) доводили своєму підлеглому особовому складу у телефонному режимі або за допомогою месенджерів.

З метою здійснення опитування працівників, відносно яких проводилося дане службове розслідування, та які перебувають на окупованій військами РФ території Херсонської області, дисциплінарною комісією за офіційними відомостями, розміщеними в Інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України», встановлено адреси електронних скриньок зазначених працівників поліції, які останні зазначили під час реєстрації, та направлено лист повідомлення з пропозицією прибути 27.05.2022 року для надання пояснень.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 станом на 28.05.2022 до місця тимчасової дислокації ГУНП в Херсонській області для надання пояснень не з`явилася за викликом та не повідомила про наявність поважних причин свого неприбуття. За вказаним фактом дисциплінарною комісією складено акт про неприбуття для надання пояснень (№973/2022 від 30.05.2022).

У висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначено, що пояснення працівників поліції з приводу неможливості евакуюватися у зв`язку з відсутністю «зелених коридорів» не можуть бути розцінені як поважність відсутності на службі в період дії воєнного стану на підставі того, що станом на 31.05.2022 року 1523 працівника ГУНП в Херсонській поліції виконало наказ начальника про евакуації в безпечне місце за відсутності «зелених коридорів».

Таким чином, дисциплінарна комісія дійшла висновку про те, що ОСОБА_1 вчинила тяжкий дисциплінарний проступок не сумісний з подальшим проходженням служби в поліції, який полягає в порушенні службової дисципліни, не виконанні службових обов`язків поліцейського в період дії воєнного стану в Україні, в порушенні Присяги працівника поліції, не виконанні наказу начальника ГУНП в Херсонській області від 24.02.2022 року №87 та відсутності з 24.02.2022 року на службі без поважних причин поліцейського.

На підставі викладеного комісія вважала за грубе порушення службової дисципліни, невиконання обов`язків поліцейського, вимог ч.4 ст.8, п.1, 2 ч.1 ст.18, п.24 ст.23, п.2 ст.24, ст.64 Закону України «Про Національну поліцію», ч.1 ст.5 Дисциплінарного статуту Національної поліції, абз.1, 2 Розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179 до ОСОБА_1 застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Суд встановив, що на підставі висновку службового розслідування наказом ГУНП в Херсонській області №401 від 31.05.2022 року «Про застосування дисциплінарного стягнення», за грубе порушення службової дисципліни, невиконання обов`язків поліцейського, вимог ч 4 ст.8, п.1, 2 ч.1 ст.18, п.24 ст.23, п.2 ст.24, ст.64 Закону України «Про Національну поліцію», ч.1 ст.5 Дисциплінарного статуту Національної поліції, абз.1, 2 Розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції, та наказом Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 22.06.2022 року №631о/с «Про особовий склад», ОСОБА_1 згідно з п 6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію», у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення, звільнено зі служби в поліції.

Крім того, на виконання п.8. розділу І Порядку та умов виплат грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС України із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом МВС України від 06.04.2016 №260 працівникам поліції, які відсутні на службі без поважних причин, припинено виплату грошового забезпечення з 10.05.2022 (наказ ГУНП в Херсонській області від 10.05.2022 №185).

З довідки, наданої начальником ГУНП в Херсонській області Ігорем Королем до Одеського окружного адміністративного суду вбачається, що 14.02.2022 відповідно наказу Голови Національної поліції України №124 особовий склад ГУНП в Херсонській області був переведений на посилений варіант службової діяльності.

24.02.2022, близько 05:00 год. з боку РФ через територію тимчасово окупованого півострова Крим, розпочалося військове вторгнення на територію Херсонської області. Полковником поліції ОСОБА_4 через чергового ГУНП в Херсонській області було надано наказ «Бойова тривога» службам, органам та підрозділам ГУНП і міжрегіональним територіальним підрозділам НПУ з місцем дислокації в м. Херсон. Також, було надано вказівку розпочати заходи по евакуації документації, зброї та матеріальних цінностей відповідно до встановленого порядку.

О 06:00 год. 24.02.2022 у службовому кабінеті начальника ГУНП в Херсонській області полковника поліції ОСОБА_4 за участю заступників та керівників служб Головного управління було розгорнуто роботу оперативного штабу управління. У цей же час відповідно до наданого керівником ГУНП наказу особовий склад структурних підрозділів ГУНП в Херсонській області та окремих МТО по прибуттю за місцем дислокації адміністративної будівлі ГУНП в Херсонській області (м. Херсон, вул. Лютеранська, 4) у черговій частині главку отримали табельну та автоматичну зброю.

О 06:00 год. 24.02.2022 було розпочато евакуацію до м. Херсон матеріальних цінностей та зброї.

О 07:00 год. 24.02.2022 керівництвом ГУНП в Херсонській області було отримано підтверджену інформацію про завдання ракетних ударів окупаційними військами російської федерації по аеропорту міста Херсон та ряду військових частин.

О 07:47 год. 24.02.2022 за вказівкою начальника ГУНП в Херсонській області введено в дію оперативний план «Фортеця» по охороні та обороні адміністративної будівлі ГУНП в Херсонській області, за адресою: м. Херсон, вул. Лютеранська, 4.

Близько 08:45 год. за результатами доповіді керівництву Національної поліції України начальником ГУНП в Херсонській області полковником поліції ОСОБА_4 про поточну ситуацію прийнято рішення про залучення максимальної кількості особового складу на забезпечення громадського порядку і безпеки шляхом авто та пішого патрулювання. О 09:00 год. 24.02.2022 проведено загальний збір особового складу ГУНП в Херсонській області, на якому поліцейським з числа осіб чоловічої статі надано вказівку заступати на охорону громадського порядку, особам жіночої статі, надано вказівку залишити місце дислокації та тимчасово залишатися за місцем проживання на зв`язку.

Керівництву ГУНП в Херсонській області систематично надходила інформація про розгортання активних бойових дій на підступах до міста Херсон. Так, близько 11:00 год. 24.02.2022 було отримано дані щодо десантування окупантів в районі Антонівського мосту. Над містом та адмінбудівлею ГУНП візуально спостерігалося переміщення ворожих гелікоптерів. Об 11.20 год. 24.02.2022 отримано підтверджену інформацію про те, що українські військові залишили територію Каховської ГЕС, охорону якої вони здійснювали.

Після інформування керівництва Національної поліції України про поточну ситуацію полковником поліції ОСОБА_4 було прийнято рішення про евакуацію особового складу ГУНП в Херсонській області та його структурних підрозділів до м. Миколаїв.

Інформація була опублікована в групі «Інформування керівників ГУНП» у месенджері «Telegram», яка використовувалася для здійснення інформування керівників органів та підрозділів ГУНП в Херсонській області (на той час у вказаній групі перебувало 192 керівника різних рівнів). Об 11:28 год. 24.02.2022 начальником УОАЗОР ГУНП полковником поліції Кутасовим Р.М. в зазначену групу надіслано наказ щодо необхідності евакуації, який отриманий від начальника ГУНП полковника поліції Короля І.В. та подальшу дублювання наказу про евакуацію особовому складу в бік м. Миколаєва. «Все 100% евакуация л/с!! В сторону Николаева», а о 11:42 год. підтверджено дану команду трьома знаками оклику «!!!».

Водночас, за погодженням із керівництвом Національної поліції України було призупинено евакуацію начальника ГУНП, його заступників, співробітників РПОП, РПСП «Херсон» та «КОРД», а також окремих співробітників відділу зв`язку, УОАЗОР, УПД, УОС, оскільки саме ці працівники поліції були забезпечені засобами індивідуального захисту- бронежилетами 4 класу.

О 15:42 год. 24.02.2022 начальнику ГУНП ОСОБА_4 була зроблена доповідь про те, що 17 територіальних (відокремлених) підрозділів та ГУНП в Херсонській області евакуйовано до ГУНП в Миколаївській області.

За підписом начальника ГУНП в Херсонській області видано наказ від 24.02.2022 №87 «Про введення Плану евакуації (передислокації) підрозділів ГУНП в Херсонській області у безпечний район», згідно якого з 06:00 год. 24.02.2022 у зв`язку із веденням активних дій на більшості території Херсонської області основним місцем евакуації ГУНП в Херсонській області визначено Миколаївську область, додатковими - Кіровоградську, Чернівецьку та Івано-Франківську.

Впродовж вечора 24.02.2022, в ніч та на ранок 25.02.2022 в районі Антонівського мосту велись активні бойові дії. Керівництво ГУНП в Херсонській області та ряд служб у цей період часу перебували у розташуванні підрозділу, спеціальні підрозділи несли службу на визначених позиціях, інші працівники поліції виконували реагування на заяви та повідомлення громадян, забезпечували охорону громадського порядку.

Близько 12:30 год. 25.02.2022 начальником ГУНП в Херсонській області полковником поліції ОСОБА_4 отримано інформацію про те, що близько 11:00 год. цього ж дня бійці ЗСУ залишили визначені увечері бойові позиції та почали відступ у напрямку м. Миколаїв.

Близько 13:00 год. 25.02.2022 полковник поліції ОСОБА_4 доповів керівництву Національної поліції України про поточний стан ситуації та наявність можливості оточення сил ГУНП в Херсонській області, розташованих у м. Херсон, у зв`язку з чим було погоджено рішення остаточно залишити м. Херсон та передислоковуватися до м. Миколаїв. Вказівку про ймовірність оточення міста та наказ про необхідність проведення евакуації заступником начальника ГУНП в Херсонській області ОСОБА_5 за дорученням начальника ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 було розміщено в групі «Інформування керівників ГУНП» месенджеру «Телеграмм», повторно доведено до відома керівників органів та підрозділів поліції, які на той час, ще не евакуювалися з метою остаточної евакуацію всього особового складу ГУНП в Херсонській області.

Близько 14:30 год. 25.02.2022 начальник ГУНП в Херсонській області, його заступники, окремі керівники служб ГУНП в Херсонській області разом із підпорядкованим особовим складом у складі колони залишили м. Херсон у напрямку м. Миколаєва.

10.05.2022 начальнику ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 від заступника начальника ГУНП полковника поліції Баклана О.А. надійшла доповідна записка про те, що деякі поліцейські ГУНП не виконали вимоги наказу ГУНП в Херсонській області від 24.02.2022 № 87 «Про введення Плану евакуації (передислокації) підрозділів ГУНП в Херсонській області в безпечний район», не покинули територіальні громади Херсонської області, які перебувають у тимчасовій окупації РФ, для здійснення відповідно до своєї посади повноважень, безпосередньо пов`язаних з реалізацією завдань та виконанням функцій покладених на поліцію, на підконтрольній Україні території та станом на 07.05.2022 відсутні без поважних причин на службі.

Судом також досліджено лист Херсонської обласної військової адміністрації від 25.07.2022 року №01-01-66-2708/0/22/346, в якому повідомлено, що для евакуації співробітників обласної державної адміністрації та сімей територіальних органів і інших структур Херсонської області 24 лютого 2022 було поставлено чотири автобуси до будівлі Херсонської обласної державної адміністрації, а також поїзд на залізничному вокзалі в м. Херсоні. Стосовно інформації про кількість жителів Херсонської області станом на 30 травня 2022 року зазначено, що за даними операторів мобільного звязку зазначену територію покинуло 178224 особи.

З інформаційної довідки, складеної старшим інспектором з особливих доручень з мобілізаційної роботи, територіальної оборони та цивільного захисту УОАЗОР ГУНП в Херсонській області підполковником поліції Жаном Вотусем, особою, службові обов`язки якої передбачали розроблення організаційних заходів з евакуації ГУНП в Херсонській області, вбачається, що протягом 2021-2022 років, відповідно до нормативно-правових документів Національної поліції України у сфері мобілізаційної підготовки, УОАЗОР ГУНП в Херсонській області проводилась системна робота з підготовки підрозділів ГУНП в області до роботи в особливий період, проведення у повному обсязі евакуаційних заходів.

Так, у жовтні 2021 року УОАЗОР ГУНП в Херсонській області розроблено детальний План евакуації ГУНП в Херсонській області (інвентарний № 94дск від 25.10.2021), яким передбачено основні етапи та послідовність проведення евакуаційних заходів (знищений 24.02.2022, акт № 1980/01/20-2022дск). Також плани евакуації розроблялись у всіх територіальних (відокремлених) підрозділах ГУНП в області.

У жовтні 2021 року та січні 2022 року підготовлені доручення начальника ГУНП в Херсонській області щодо необхідності проведення низки заходів для забезпечення готовності підрозділів ГУНП до робіт в умовах особливого періоду.

Зокрема, керівникам підрозділів ГУНП доручалося провести перевірки готовності підрозділів до захисту особового складу підрозділу поліції, здійснення загальних заходів цивільного захисту, проведення евакуаційних заходів.

Також, необхідно було, у разі необхідності, подати пропозиції щодо додаткових потреб та обсягів матеріально-технічних ресурсів для проведення евакуаційних заходів.

Окремо УОАЗОР ГУНП розроблені інформаційні картки з проведення евакуації, необхідні для потреб структурних підрозділів ГУНП у матеріально-технічних ресурсах для проведенні евакуації.

Для забезпечення евакуаційних заходів територіальних (відокремлених) підрозділів ГУНП в області УОАЗОР ГУНП розроблено два алгоритми дій керівників підрозділів під час раптового військового вторгнення, якими передбачалася евакуація особового складу підрозділу наявним автотранспортом (службовим та приватним). Розроблені алгоритми були надіслані в усі територіальні (відокремлені) підрозділи з інструкцією по їх застосуванню.

В період 3-5 листопада 2021 року з особовим складом територіальних (відокремлених) та структурних підрозділів ГУНП в Херсонській області проводились практичні тренування. Одним з питань яке відпрацьовувалось під час тренувань - було напрацювання злагодженості та керованості дій працівників при проведенні евакуаційних заходів.

Неодноразово керівництвом ГУНП наголошувалось, що, при евакуації особового складу та членів сімей поліцейських, необхідно буде використовувати приватний автотранспорт, який належить безпосередньо поліцейським, оскільки в регіоні відсутні у достатній кількості автобуси великої місткості. А ті автобуси, які є в наявності, у першу чергу будуть задіяні в евакуації маломобільних та незахищених груп населення області.

У 2020 році відповідними підрозділами Херсонської ОДА проводились тренування, які передбачали, зокрема, і проведення евакуації населення трьох сіл колишнього Голопристанського району Херсонської області. Однак евакуаційні заході проведені не були саме через відсутність автобусів великої місткості.

Дослідивши адміністративний позов, відзив відповідача, відповідь на відзив, заперечення на відповідь на відзив, інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, врегульовано Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №580-VIII).

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону 580-VIII, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

До основних завдань, які покладені на поліцію віднесено: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги (ст.2 Закону №580-VIII).

Згідно з пунктами 1, 2, 6 ч.1 ст.18 Закону №580-VIII, поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російською Федерацією проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан.

Згідно з п.13 ч.4 ст.9 Закону України «Про критичну інфраструктуру», до життєво важливих функцій та/або послуг, порушення яких призводить до негативних наслідків для національної безпеки України, належать, зокрема: правопорядок, здійснення правосуддя, тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», у період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, судів, органів прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, розвідувальних органів та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

Поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості (п.24 ч.1 ст.23 Закону №580-VIII).

Згідно з ч.2, 3 ст.24 Закону №580-VIII у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

У ході забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, виконання завдань територіальної оборони органи та підрозділи, що входять до системи поліції та дислокуються в межах Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, області, міста Києва, підпорядковуються відповідному начальнику Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, області, місті Києві.

Наказом Міністерства внутрішніх справ від 09.11.2016 №1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі - Правила), які є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Відповідно до п. 1 Розділу І Правил встановлено, що вони поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Серед іншого в Розділі II Правил встановлено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Положення ст. ст. 8, 18 Закону України Про Національну поліцію та Правил етичної поведінки поліцейських покладають на поліцейського обов`язок бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника поліції, статутів, наказів, норм моралі, етичної поведінки поліцейських.

Таким чином, аналіз приведених норм права доводить, що працівники поліції мають спеціальний статус, і приймаючи присягу працівника поліції позивач склав присягу "з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки", тим самим взяв на себе підвищені вимоги, які пред`являються до працівників поліції при проходженні служби і яких вони повинні дотримуватися, де за порушення вимог Закону №580-VIII передбачена дисциплінарна відповідальність згідно Дисциплінарного статуту.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII (далі Дисциплінарний статут).

Службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників (ч.1 ст.1 Дисциплінарного статуту).

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України (ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту).

Частиною 1 ст.11 Дисциплінарного статуту передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно з ст.12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ст.13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів (ч.1 та 2 ст.16 Дисциплінарного статуту).

Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначено статтею 19 Дисциплінарного статуту.

Так, у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

У разі вчинення дисциплінарного проступку кількома поліцейськими дисциплінарне стягнення застосовується до кожного окремо.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.

У разі повторного вчинення поліцейським незначного проступку з урахуванням його сумлінного ставлення до виконання обов`язків за посадою або нетривалого перебування на посаді (до трьох місяців) керівник може обмежитися раніше застосованим до такого поліцейського дисциплінарним стягненням.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року №893 (далі Порядок №893).

Згідно з розділом VI Порядку №893, зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У вступній частині висновку службового розслідування викладаються такі відомості: дата і місце складання висновку службового розслідування, прізвище та ініціали, посада і місце служби (роботи) голови (заступника голови) та членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; підстава для проведення службового розслідування; форма розгляду справи дисциплінарною комісією (відкрите засідання чи письмове провадження).

У разі залучення до проведення службового розслідування фахівців та представника поліцейського також зазначаються їх прізвища, ініціали та статуси у службовому розслідуванні.

В описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України Про захист персональних даних), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.

В описовій частині зазначаються також відомості про залучення фахівців та результати їх участі в службовому розслідуванні.

У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються: висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено.

У разі неможливості встановлення за результатами службового розслідування факту наявності/відсутності в діях (бездіяльності) поліцейського складу дисциплінарного проступку внаслідок неможливості отримання доступу до необхідних документів такі обставини розцінюються на користь поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку; відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів, інших нормативно-правових актів та Присяги.

Отже, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Вирішуючи спір, суд враховує, що обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування доказами.

Стосовно правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна фокусуватися насамперед на такому: - чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України; - чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення; - чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення; - чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

Аналогічні висновки неодноразово висловлювались Верховним Судом у своїх рішеннях та, зокрема, у постанові від 06 лютого 2020 року у справі № 826/1916/17.

Особливістю спірних правовідносин є те, що вони виникли у період дії воєнного стану в Україні, а відтак окрім загальних норм Дисциплінарного статуту, застосуванню підлягають норми, що регулюють питання дисциплінарної відповідальності поліцейських у період дії воєнного стану, а саме розділ V Дисциплінарного статуту.

У постанові від 21 березня 2024 року у справі №420/16074/22 Верховний Суд зазначив про необхідність при проведенні службового розслідування, в період дії воєнного стану, застосовувати особливості проведення службового розслідування, які визначені розділом V Дисциплінарного статуту та які не суперечать статті 14 розділу III Дисциплінарного статуту.

Відповідно до ч.1 ст.26 Дисциплінарного статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.

Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів (ч.3 ст.26 Дисциплінарного статуту).

Стаття 27 розділу V «Особливостей проведення службового розслідування в період дії воєнного стану» Дисциплінарного статуту. Під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення. У разі відсутності поліцейського на службі уповноважена особа зобов`язана викликати його для надання пояснень. Виклик здійснюється шляхом його безпосереднього вручення поліцейському або надсилання поштовим зв`язком чи з використанням електронної комунікації. За наявної можливості надсилання виклику поштовим зв`язком здійснюється рекомендованим листом на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі. Надсилання виклику з використанням електронної комунікації здійснюється виключно на адресу електронної пошти поліцейського чи за іншими контактними даними, які зазначені в його особовій справі або які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника. Виклик надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше однієї доби для прибуття за вказаною у виклику адресою. Виклик, який надіслано поштовим зв`язком, вважається таким, що отриманий поліцейським, на четвертий календарний день з дня його відправлення. Виклик, надісланий з використанням електронної комунікації, вважається таким, що отриманий поліцейським, на другий день з дня його відправлення. Якщо поліцейський, викликаний уповноваженою особою у визначеному цією статтею порядку, не з`явився та не повідомив про наявність поважних причин свого неприбуття, він вважається таким, що відмовився від надання пояснень, про що уповноваженою особою складається акт. Від поліцейського, стосовно якого є підтвердні дані про самовільне залишення ним місця несення служби, виїзд до інших регіонів країни чи за кордон, пояснення не відбираються, поліцейський вважається таким, що відмовився від надання пояснень.

Отже, за встановлених судом обставин, виклик позивача здійснювався у встановлений статтею 27 Дисциплінарного статуту спосіб. Так само, суд не вбачає порушення відповідачем, зокрема, статей 14, 18 Дисциплінарного Статуту та підпунктів 2, 5 розділу ІV Порядку №893 в частині порушення процедури проведення службового розслідування, зокрема, не одержання пояснень поліцейського, не надання можливості поліцейському подати документи для долучення до службового розслідування, не повідомлення поліцейському про розслідування, не відібрання письмових пояснень.

Так, суд встановив, що підставою службового розслідування стало невихід на службу позивача та невиконання наказу начальника ГУНП в Херсонській області від 24.02.2022 року №87 «Про введення Плану евакуації (передислокації) підрозділів ГУНП в Херсонській області в безпечний район», яким було оголошено евакуацію особового складу, документів та майна у визначене безпечне місце.

Відповідно до наказу начальника ГУНП в Херсонській області від 24.02.2022 року №87 «Про введення Плану евакуації (передислокації) підрозділів ГУНП в Херсонській області в безпечний район», наказано з 06.00 24 лютого 2022 року ввести в дію План евакуації (передислокації) підрозділів ГУНП в Херсонській області в безпечний район (п. 1 наказу). Основним місцем евакуації визначити Миколаївську область (п.2 наказу). Заступникам начальника Головного управління, керівникам структурних підрозділів апарату, начальникам територіальних (відокремлених) підрозділів ГУНП та підпорядкованих їм відділів і відділень поліції забезпечити виконання заходів, передбачених Планом. Організувати завантаження та вивезення у визначені безпечні райони службової документації, зброї та інших матеріальних цінностей. Довести до відома підпорядкованих працівників інформацію щодо місця передислокації ГУНП у відповідних областях (п. 3 наказу).

Станом на час розгляду справи наказ начальника ГУНП в Херсонській області від 24.02.2022 року №87 «Про введення Плану евакуації (передислокації) підрозділів ГУНП в Херсонській області в безпечний район» не скасовано, відомості щодо його оскарження в судовому порядку у суду відсутні.

Позивач посилається на те, що цей наказ не був доведений до її відома, гуманітарні коридори були відсутні, відсутнє залізничне, автобусне рейсове сполучення, не має безпечних виїздів з окупованої території. При цьому позивач зазначає, що вона намагалася виїхати з окупованих територій, проте це їй не вдалось.

Відповідач заперечував проти таких доводів, з посиланням на матеріали службового розслідування.

Надаючи оцінку цим доводам та запереченням, суд виходить із застосування таких норм права.

Так, відповідно до ч.1, 2, 4 ст.2 Дисциплінарного статуту, за своїм службовим становищем поліцейські можуть бути керівниками або підлеглими стосовно інших поліцейських.

Керівник - це службова особа поліції, наділена правами та обов`язками з організації службової діяльності підлеглих їй поліцейських та інших працівників поліції і контролю за їхньою службовою діяльністю.

Під час виконання службових обов`язків поліцейський підпорядковується лише своєму безпосередньому та прямому керівникові.

Відповідно до ч.1 ст.4 Дисциплінарного статуту, наказ є формою реалізації службових повноважень керівника, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа. Наказ має бути чітко сформульований і не може допускати подвійного тлумачення.

Наказ, прийнятий на основі Конституції та законів України і спрямований на їх виконання, віддається (видається) керівником під час провадження ним управлінської діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданих повноважень (ч.2 ст.4 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ч.3 ст.4 Дисциплінарного статуту, наказ може віддаватися усно чи видаватися письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.

Наказ віддається (видається), як правило, у порядку підпорядкованості. За потреби прямий керівник може віддати (видати) наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього керівника, про що він повідомляє безпосередньому керівнику підлеглого або підлеглий сам доповідає про отримання нового наказу своєму безпосередньому керівнику (ч.4 ст.4 Дисциплінарного статуту).

Таким чином, аналіз статті 4 Дисциплінарного статуту доводить, що наказ необов`язково має бути відданий у письмовій формі, також допускається форма його віддання усно з використанням технічних засобів зв`язку.

Матеріалами службового розслідування підтверджено, що дисциплінарною комісією були відібрані письмові пояснення у заступника керівника позивача, який пояснив, що 24.02.2022 року та 25.02.2022 року до особового складу було доведено вказівку про необхідність виїзду на підконтрольну України територію, що відповідає приписам ст.4 Дисциплінарного статуту.

Крім того, суд враховує пояснення позивача, що з 21.02.2022 ОСОБА_1 перебувала на навчанні з підвищення кваліфікації в м. Херсоні, та 24.02.2022 після отримання інформації про бойову тривогу та після вказівки начальника ВП №2 відразу прибула до ГУНП в Херсонській області, де один із співробітників записала її анкетні дані та номер посвідчення як працівника, який прибув по сигналу тривоги. Оскільки їй інших вказівок від співробітників ГУНП не надійшло, вона направилася до місця проходження своєї службу в смт. Каланчак (ВП №2 Скадовського ВП ГУНП в Херсонській області), де забрала свою тривожну валізу, знищила документи, які підлягали знищенню нею та направилася додому за родиною., після чого відразу повернулась до м. Херсона, прибула до ГУНП та в телефонному режимі доповіла начальнику ВП №2 про своє місцезнаходження.

Разом з тим, суд вважає, що відсутність позивача в групі керівників та не отримання безпосередньо повідомлення керівника ГУНП в Херсонській області про необхідність виїзду до м. Миколаєва не є достатнім доказом для визнання протиправними оскаржуваних наказів. Крім того, суд вважає, що навіть якщо припустити наявність необізнаності позивача про евакуацію всього особового складу ГУНП в Херсонській області до м. Миколаїв, позивач зі стажем служби 20 років в органах внутрішніх справ України, маючи звання майор поліції, під час дії особливого періоду та проведення евакуаційних заходів, повинна була усвідомлювати необхідність подальшого виїзду з окупованої території та повинна була, навіть у випадку необізнаності про існування відповідних вказівок, вчинити дії з метою отримання таких. Суд критично оцінює посилання позивача на те, що про існування наказу ГУ НП в Херсонській області від 24.02.2022 № 87 «Про введення Плану евакуації (передислокації) підрозділів ГУ НП в Херсонській області в безпечний район» вона дізналася 17.06.2022 року після отримання запрошення прибути для надання пояснень в ході службового розслідування. Із наданої позивачем переписки з телефону вбачається, що мова про виїзд на підконтрольну України територію йшла й у квітні 2022 року. Проте такий наказ позивачем не був виконаний.

Крім того, матеріалами справи підтверджено, що у жовтні 2021 року УОАЗОР ГУНП в Херсонській області розроблено детальний План евакуації ГУНП в Херсонській області (інвентарний №94дск від 25.10.2021), яким передбачено основні етапи та послідовність проведення евакуаційних заходів (знищений 24.02.2022, акт №1980/01/20-2022дск). Також плани евакуації розроблялись у всіх територіальних (відокремлених) підрозділах ГУНП в області. У 2020 році відповідними підрозділами Херсонської ОДА проводились тренування, які передбачали, зокрема, і проведення евакуації населення трьох сіл колишнього Голопристанського району Херсонської області. Для забезпечення евакуаційних заходів територіальних (відокремлених) підрозділів ГУНП в області УОАЗОР ГУНП розроблено два алгоритми дій керівників підрозділів під час раптового військового вторгнення, якими передбачалася евакуація особового складу підрозділу наявним автотранспортом (службовим та приватним). Розроблені алгоритми були надіслані в усі територіальні (відокремлені) підрозділи з інструкцією по їх застосуванню. Тому, суд доходить висновку, що позивач повинна була знати про основні евакуаційні заходи.

Також, відповідач зазначив, що протягом 22 днів (з 18.04.-09.05.2022) на підконтрольну територію прибуло 686 атестованих працівників ГУНП в Херсонській області, а тому позивач не могла взагалі не знати щодо виїзду своїх колег на підконтрольну територію Україною.

При цьому, суд звертає увагу, що у справах №805/1209/17-а; №826/5900/17 Верховний суд обґрунтував відмову у задоволенні позову нездійсненням спроб позивача отримати інформацію з загальнодоступних джерел, відсутністю спроб позивача отримати вказівки щодо своїх подальших дій.

З урахуванням вищевказаного, суд дійшов висновку, що позивач повинна була знати про основні евакуаційні заходи.

10 березня 2022 року Національна поліція України видала наказ № 190 «Про деякі питання проходження поліцейськими служби в період дії воєнного стану», яким зобов`язала всіх поліцейських, які перебувають на тимчасово окупованих територіях протягом 1 доби виїхати на підконтрольну Україні територію для реєстрації та постановки на облік.

Статтею 5 Дисциплінарного статуту передбачено порядок виконання наказу.

Так, відповідно до ч.1 цієї статті, поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.

За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу (ч.2 ст.5 Дисциплінарного статуту). Однак, позивач не повідомила негайно про відсутність можливості виконати наказ та не вжила заходів щодо подолання перешкод у його виконанні.

Позивач у позовній заяві зазначила, що громадяни України, які залишилися в окупації не мали можливості виїхати з регіону, так як жодних домовленостей на офіційному рівні про встановлення пунктів пропуску або «зелених коридорів» для виїзду з регіону на підконтрольну Україні територію не було, транспортного засобу у власності не має, виїхати не вдалось. Також у неї на піклуванні перебуває малолітня дитина та мати, які не мають можливості самостійно про себе дбати.

Між тим, суд звертає увагу, що у висновку службового розслідування дисциплінарною комісією в ході опитування поліцейських УПП в Херсонській області встановлено, що частина особового складу виїхала на підконтрольну територію з урахуванням обставин бойових дій. Решта залишились за місцем мешкання. Через декілька тижнів частково бойові дії в Херсонській області зменшили активність та з`явилась можливість виїзду особовим складом з окупованої Херсонської області на підконтрольну територію м. Миколаєва.

Таким доводам у висновку службового розслідування дисциплінарною комісією надано обґрунтування щодо їх відхилення, зазначивши, що пояснення працівників поліції з приводу неможливості евакуюватися у зв`язку з відсутністю «зелених коридорів» не можуть бути розцінені як поважність відсутності на службі в період дії воєнного стану на підставі того, що станом на 31.05.2022 року 1523 працівника ГУНП в Херсонській поліції виконало наказ начальника про евакуації в безпечне місце за відсутності «зелених коридорів».

Суд погоджується з обґрунтуванням відхилення таких причин неприбуття на службу у місце дислокації ГУНП В Херсонській області, оскільки служба в поліції вимагає наявність у її працівників додаткових психологічних якостей, таких як: відчуття відповідальності, здатність логічно мислити і дотримуватися спокою в складних ситуаціях, здатність приймати рішення у складних ситуаціях.

Верховний Суд за подібних обставин справи, суті спору і правового регулювання у постановах від 11 квітня 2024 року у справі №420/9545/22, від 13 червня 2024 року у справі №420/1936/23 дійшов висновку про те, що держава може встановлювати для поліцейських окремий порядок проходження служби, який відрізняється від виконання обов`язків працівником за трудовим законодавством, і такий порядок може обмежувати права осіб, які проходять службу у поліції по відношенню до прав працівників, які виконують роботу за трудовим законодавством, у тому числі й шляхом зобов`язання евакуюватися з окупованої території з метою подальшого виконання службових обов`язків.

Решта доводів, зазначених позивачем не доводять поважність причини невиїзду позивача з окупованої території. При цьому позивачем не заперечується факт відсутності її на службі.

Щодо посилання позивача щодо неможливості застосування дисциплінарного стягнення за невиконання вимог наказу начальника Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 24.02.2022 року №87, якщо строк його виконання не визначений, суд звертає увагу на те, що як убачається із змісту вказаного наказу з 24 лютого 2022 року місцем дислокації ГУНП в Херсонській області є м. Миколаїв, що виключає несення служби на тимчасово окупованій території Херсонської області, також, як встановлено судом, позивач у період з 24 лютого 2022 року по 22.06.2022 була відсутня за місцем дислокації, визначеним вказаним наказом, без поважних причин.

Аналогічні висновки викладені в Постанові Верховного Суду від 23.10.2024 року по справі №420/9461/22.

На доводи позивача, що протягом 3 місяців ніяких перевірок відносно неї щодо не знаходження в м. Миколаєві за місцем передислокації не проводилось, жодних стягнень на неї не накладено, їй виплачувалась заробітна плата, а в травні 2022 року розпочалось службове розслідування, хоча обставини мали місце з лютого 2022 року та у випадку безпідставної відсутності працівника за місцем служби службова перевірка повинна була початися відразу, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1, 2 ст.21 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.

Таким чином, суд доходить висновку, що відповідачем дотримано строки застосування дисциплінарного стягнення, та наведені доводи позивача відхиляються.

Відповідно до ч.3 ст.19 Дисциплінарного статуту, під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Згідно з п.8 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку.

Однак, наведені позивачем доводи причин щодо відсутності на робочому місці відхилені судом як недоведені докази.

У свою чергу відповідачем доведено та підтверджено наявність скоєння позивачем дисциплінарного проступку, який полягав у вчиненні ним прогулу та не виконання наказу про евакуацію.

При цьому до 10.05.2022 року позивачу виплачувалась заробітна плата, незважаючи на те, що з 24.02.2022 року позивач фактично не виконував своїх посадових обов`язків.

Натомість суд звертає увагу, що поліцейському не надано повноважень самостійного, вільного визначення ним місця несення служби, зміну підрозділу, самостійного усунення поліцейським від виконання обов`язків за основним місцем несення служби без відповідного наказу прямого керівника.

Верховним Судом у постанові від 02.10.2018 по справі №815/4463/17 сформована правова позиція щодо того, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Суд зазначає, що з аналізу наданих позивачем до суду документів вбачається, що доводи позивача ґрунтуються переважно на роздруківках з інтернет-сайтів та його здогадках. При цьому, належних та достатніх доказів того, що позивач не знав про існування наказу щодо евакуації, а також доказів неможливості його виконання до суду не надано.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Суд вважає, що накладене дисциплінарне стягнення є співмірним із виявленим проступком позивача, та є необхідним засобом підтримання службової дисципліни, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог - визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 31 травня 2022 року №401 про застосування дисциплінарного стягнення в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції.

Підсумовуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що висновок службового розслідування сформований у межах компетенції та з врахуванням реального військового стану на території України. Вина позивача у порушенні службової дисципліни доведена належними та допустимими доказами.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про правомірність накладення на позивача дисциплінарного стягнення, суд доходить висновку, що правомірно діяв відповідач при виданні наказу Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 22 червня 2022 року №631о/с в частині звільнення позивача зі служби в поліції у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення, тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування цього наказу також є безпідставними та не належать задоволенню.

Як наслідок - відсутні підстави для задоволення і решти позовних вимог як таких, що є похідними.

Щодо вимог про виплату щомісячної додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень за період з 24.02.2022 по 22.06.2022, встановлену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, суд зазначає наступне.

Приписами постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, на період дії воєнного стану, співробітникам, зокрема, Національної поліції України, передбачена виплата додаткової винагороди.

Водночас, враховуючи те, що у період з 24.02.2022 по 22.06.2022 ОСОБА_1 не виконувала службові обов`язки за штатною посадою, не брала безпосередню участь у бойових діях, не забезпечувала здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії, була відсутня за місцем дислокації Головного управління Національної поліції в Херсонській області, а також не перебувала на обліку в інших територіальних органах Національної поліції України, та була відсутня на службі з 24.02.2022 без поважної причини, суд доходить до висновку про відсутність підстав для нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022.

Таким чином, беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.72 та ч.1 ст.73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд керується критеріями закріпленими у ст.2 КАС України, які повною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Беручи до уваги вищезазначене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи висновок суду про відмову у задоволенні позову, а також те, що позивач звільнений від плати судового збору, правові підстави для стягнення з відповідача судових витрат відсутні.

Керуючись вимогами ст.ст.2, 6-11, 77, 180, 192-194, 205, 241-246, 251, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами встановленими ст.ст.295, 297 КАС України.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач Головне управління Національної поліції в Херсонській області (73003, м. Херсон, вул. Лютеранська, 4 (54001, м. Миколаїв, вул. Декабристів, 5), ).

Суддя Іванов Е.А.

.