Справа № 380/3249/24
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2025-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/3249/24 пров. № А/857/28356/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Іщук Л. П.,

суддів Обрізка І. М., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Доморадової Р. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2024 року (головуючий суддя Хома О.П., 15:51 год., м. Львів, повний текст виготовлено 16 серпня 2024 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними та скасування наказів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції від 18.01.2024 № 32 Про застосування до працівників УПП у Львівській області ДПП дисциплінарних стягнень в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів поліції; визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 13.02.2024 № 218 о/с По особовому складу, яким ОСОБА_1 , молодшого лейтенанта поліції, поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у Львівській області звільнено відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України Про національну поліцію з 13 лютого 2024 року; поновити ОСОБА_1 на посаді молодшого лейтенанта поліції, поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у Львівській області з 14.02.2024; стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня звільнення по день винесення рішення судом першої інстанції.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій покликається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що рапорт старшого лейтенанта поліції Віхотя А.А., у якому він вказував на порушення службової дисципліни поліцейським ОСОБА_1 під час несення служби на чергуванні 18.11.2023, є достатньою підставою для призначення службового розслідування. Вважає, що позивач скористався своїм службовим становищем у своїх приватних інтересах, що призвело до дискредитації Управління та підриву довіри населення до поліції. Зазначає, що дані обставини підтверджуються належними та допустимими доказами, які зібрані внаслідок проведення ретельного службового розслідування. Зазначає, що висновок службового розслідування від 27.12.2023 відповідає вимогам, встановленим розділом VIП порядку проведення службових розслідувань та містить висновки щодо наявності в діяннях поліцейського дисциплінарного проступку, а також його юридичну кваліфікацію з посиланням на положення закону. Наголошує, що застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є цілком підставним та співмірним із вчиненням такого дисциплінарного проступку.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Позивач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу та зазначив, зокрема, що встановлений відповідачем в ході службового розслідування факт вчинення ним дисциплінарного проступку не розкриває суті порушення ним службової дисципліни, а в його діях не вбачається порушення обов`язків під час здійснення служби.

Під час апеляційного розгляду представник відповідача підтримала апеляційну скаргу.

Представник позивача у судовому засіданні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази, які є в матеріалах справи, та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 проходив службу в поліції у взводі №2 роти №2 батальйону №2 УПП у Львівській області ДПП у званні молодшого лейтенанта.

07.12.2023 надійшов рапорт командира батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП капітана поліції ОСОБА_2 , який зареєстрований за №24348вн/41/12/01-2023, зі змісту якого встановлено наступне.

До командира батальйону №2 УПП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_2 з рапортом звернувся заступник командира роти № 2 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , у якому вказував на порушення службової дисципліни інспектором взводу № 2 роти № 2 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 та поліцейським взводу № 2 роти № 2 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 .

Із змісту рапорту старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 встановлено, що до нього 24.11.2023 звернувся товариш Юрій та повідомив, що 18.11.2023 близько 08:00 на перехресті вулиць Любінська-Окружна, що у місті Львові, його батько керував транспортним засобом VolkswagenTransporter, номерний знак НОМЕР_1 , і був зупинений працівниками поліції, які були на автомобілі Peugeot 301 номерний знак НОМЕР_2 (на синьому фоні). Зупинка здійснювалася у зв`язку із тим, що водій керував автомобілем і користувався засобами зв`язку мобільним телефоном.

Відповідно до розстановки сил та засобів батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП на вказаному автомобілі виконували службові обов`язки старший лейтенант поліції ОСОБА_4 та молодший лейтенант поліції ОСОБА_1 .

Як вбачається з рапорту старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , під час спілкування вищевказані працівники поліції повідомили водію, що за вчинене правопорушення передбачений штраф у розмірі 1500 грн, проте запропонували йому альтернативу, а саме обмежитися усним зауваженням, натомість водій доставить шини для особистого автомобіля молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 з відділення Нової пошти, що по вулиці Стрийській, до автосервісу, що по вулиці Кульпарківській, 93, на яку батько товариша (водій) погодився і виконав. 18.11.2023 о 13:20 водій зустрівся з працівниками поліції по вулиці Кульпарківській, 93, де шини були перевантаженні у автомобіль Citroen, номерний знак НОМЕР_3 , і молодший лейтенант поліції ОСОБА_1 сів за кермо та проїхав на перехрестя вулиць Кульпарківська-Садова, де знаходився шиномонтаж.

Командир батальйону №2 УПП у Львівській області ОСОБА_2 рапортом від 01.12.2023 доповів начальнику УПП у Львівській області ОСОБА_5 про надходження рапорту заступника командира роти № 2 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_3 з описом можливо вчиненого проступку.

Начальником УПП у Львівській області 14.12.2023 видано наказ №376 Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії.

Дисциплінарною комісією у ході службового розслідування досліджено розстановки сил та засобів батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП та встановлено, що з 08:00 по 20:00 18.11.2023 поліцейський взводу № 2 роти № 2 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП молодший лейтенант поліції ОСОБА_1 та інспектор взводу № 2 роти № 2 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_4 виконували службові обов`язки у складі наряду поліції Омега 204, маючи у користуванні службовий автомобіль Peugeot 301, номерний знак НОМЕР_2 (на синьому фоні). Аналізом даних Національної автоматизованої інформаційної системи установлено, що державний номерний знак НОМЕР_1 належить транспортному засобу НОМЕР_4 , червоного кольору, власником якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до Журналу обліку матеріалів фіксації порушень правил дорожнього руху роти № 2 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП, інвентарний № 2538, встановлено, що по завершенню чергування 18.11.2023 вказані працівники поліції не здавали жодних складених/винесених адміністративних матеріалів відносно власника автомобіля ОСОБА_6 . Наведена інформація підтверджується даними ІПНП.

Дисциплінарною комісією під час службового розслідування здійснено перегляд відеозаписів із автомобільного відеореєстратора службового автомобіля Peugeot 301, номерний знак НОМЕР_2 та встановлено, що молодший лейтенант поліції ОСОБА_1 , перебуваючи на службі, у форменому одязі, реалізовуючи покладені службові обов`язки, діяв керуючись приватним інтересом, всупереч вимогам чинного законодавства, звертаючись до водія, якого зупинив, здійснити послугу з доставлення автошин з відділення Нової пошти до шиномонтажу. Також ОСОБА_1 залишав наряд поліції, у якому 18.11.2023 виконував обов`язки служби, для вирішення особистих питань, а саме доставки транспортного засобу Citroen, номерний знак НОМЕР_3 , до шиномонтажу.

Відповідно до відомості до журналу обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації (далі відомість) від 18.11.2023 роти № 2 батальйону № 2УПП у Львівській області ДПП наряд поліції Омега 204 отримав портативні відеореєстратори № 471175 та № 470707.

За результатами аналізу даних ІПНП дисциплінарною комісією встановлено, що 18.11.2023 о 13:28 нарядом поліції Омега 204 створено інше службове завдання Охорона ПБП в дошкільних та освітніх закладах. Відмітку про прибуття проставлено о 13:33, про виконання о 13:46.

По завершенню опрацювання самостійно створеного завдання до електронного рапорту внесено наступну інформацію: Початкова школа Один два три Львівської міської ради м. Львова, вул. Любінська, 89В. Заклад зчинений, охорона відсутня, камери відеоспостереження відсутні, територія огороджена, підозрілих осіб чи предметів не виявлено. З заявами ніхто не звертався.

Відеозаписи опрацювання вказаного завдання на портативних відеореєстраторах відсутні, лише на технічному засобі № 471175 зафіксований темний екран, перебування працівників поліції у службовому автомобілі та розмову між ними.

За результатами службового розслідування дисциплінарною комісією 27.12.2023 складено висновок службового розслідування, призначеного у зв`язку із надходженням рапорту командира батальйону №2 управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції Бліхарського Романа від 07.12.2023 за №24348вн/41/12/01-2023, у якому міститься інформація про вчинення порушень, що мають ознаки дисциплінарних проступків, вчинених інспектором взводу №2 роти №2 батальйону №2 УПП у Львівській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 та поліцейським взводу №2 роти №2 батальйону №2 УПП у Львівській області ДПП молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 .

За вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18, пунктів 1, 10 частини першої статті 23 Закону України Про Національну поліцію, пунктів 1, 4 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України, Присяги працівника поліції, визначеної частиною першою статті 64 Закону України Про Національну поліцію, статей 22, 39, 42 Закону України Про запобігання корупції, абзаців третього та шостого пункту І розділу ІІ Правил стичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року №1179, пунктів 4, 5 розділу II, пункту 2 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026, підпунктів 1, 5 пункту 2.1, підпункту 2 пункту 2.2 розділу ІІ, підпунктів 1, 10 пункту 3.1 розділу III посадової інструкції поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону №2 УПП у Львівській області ДПП, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.08.2021 №1705, відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту рекомендовано застосувати до поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону №2 УПП у Львівській області ДПП молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

На підставі висновку службового розслідування від 27.12.2023 видано наказ Про застосування до працівників УПП у Львівській області ДПП дисциплінарних стягнень від 18.01.2024 №32, яким до поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону №2 УПП у Львівській області ДПП молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом По особовому складу від 13.02.2024 №218о/с молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону №2 УПП у Львівській області ДПП відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України Про Національну поліцію звільнено зі служби в поліції з 13.02.2024.

Не погоджуючись з наказами від 18.01.2024 №32 та від 13.02.2024 №218о/с, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції вказав на неповноту проведеного відповідачем службового розслідування, яке полягає у нез`ясуванні обставин зупинки 18.11.2023 нарядом патрульної поліції транспортного засобу VolkswagenTransporter, номерний знак НОМЕР_1 , невжиття заходів щодо відібрання пояснень у водія цього транспортного засобу, особу якого встановлено, а також у особи, зі слів якої було повідомлено про подію 18.11.2023.

Суд першої інстанції виснував, що відповідачем не надано доказів, які свідчать про неналежне та формальне виконання ОСОБА_1 своїх службових обов`язків, що свідчить про протиправність оскаржуваних наказів і скасування таких.

Суд першої інстанції зазначив, що дії ОСОБА_1 не становили жодної суспільної небезпеки та не підривали авторитет органів поліції, тому застосування до позивача найсуворішого виду дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з поліції є неспівмірним із характером вчинених ним дій.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Спір у цій справі виник у зв`язку із накладенням дисциплінарного стягнення на поліцейського у вигляді звільнення зі служби в поліції відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України Про Національну поліцію.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України Про Національну поліцію.

Статтею 3 Закону України Про Національну поліцію визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно частини першої статті 18 Закону України Про Національну поліцію поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до частини другої статті 19 Закону України Про Національну поліцію підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Статтею 1 Статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Відповідно до п. 1, 4, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України Про Національну поліцію, зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також, які підривають авторитет Національної поліції України.

Згідно статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Частиною третьою статті 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, медіа (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначено у статті 19 Дисциплінарного статуту.

Пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України Про Національну поліцію визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень. Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Верховний Суд у постанові від 16 листопада 2023 року у справі № 600/1876/22-а вказав, що проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. Ці комісії за наслідком службового розслідування складають висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також стосовно його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону. У висновку вказується вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку. На підставі цього висновку уповноважений керівник особи, яка вчинила правопорушення, вирішує питання про накладення дисциплінарного стягнення.

Дисциплінарна комісія наділена багатьма повноваженнями з метою встановити факти та обставини правопорушення, в тому числі проводити опитування, оцінювати пояснення поліцейського, витребовувати та вивчати документи та інші докази, отримувати консультації спеціалістів, користуватися базами даних тощо. Комісія встановлює, чи був факт порушення та чи винен у ньому поліцейський, а також визначає вид стягнення до поліцейського, у випадку, коли він визнається комісією винним. Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до частини десятої статті 14 Дисциплінарного статуту процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначено Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України затвердженим Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 (далі - Порядок №893).

Згідно з пунктом 7 Розділу V Порядку №893 розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження. Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

Відповідно до пункту 14 Розділу V Порядку №893 під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі.

Відповідно до пункту 2 Розділу ІІ Порядку №893 службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про:

внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення;

повідомлення поліцейському про підозру в учиненні ним кримінального правопорушення, якщо службове розслідування не було проведено на підставі абзацу другого цього пункту або якщо за його результатами не було встановлено дисциплінарного проступку;

надходження подання спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або припису Національного агентства з питань запобігання корупції, в якому міститься вимога щодо проведення службового розслідування з метою виявлення причин та умов, за яких стало можливим учинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення чи невиконання вимог Закону України Про запобігання корупції;

ознаки дисциплінарного проступку, що призвів до загибелі або поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського під час виконання ним службових повноважень;

недотримання підстав та порядку застосування або використання вогнепальної зброї, спеціальних засобів або заходів фізичного впливу;

недотримання норм кримінального процесуального законодавства України під час проведення досудового розслідування;

втрату поліцейським службового посвідчення та спеціального нагрудного знака (жетона), табельної, добровільно зданої чи вилученої зброї або боєприпасів, нагородної зброї, якщо вона зберігалася в територіальному органі поліції чи його територіальному (відокремленому) підрозділі, а також закладі, установі Національної поліції України, що належать до її управління (далі - органі (підрозділ, заклад, установа) поліції), а також втрату спеціальних засобів поліцейським чи відсутність їх в органі (підрозділі, закладі, установі) поліції, матеріалів досудового розслідування, справ оперативного обліку та справ про адміністративні правопорушення, речових доказів, а також тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження;

розголошення конфіденційної, таємної, службової або іншої інформації, яка містить таємницю, що охороняється законом;

порушення законодавства України у сфері фінансово-господарської діяльності органів поліції, а також установ, які належать до сфери управління Національної поліції України, виявлені під час ревізій або перевірок, внутрішніх аудитів;

перебування поліцейського на роботі (службі) у стані алкогольного сп`яніння або стані, викликаному вживанням наркотичних чи інших одурманюючих засобів, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

приховування від обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні та адміністративні правопорушення, які були відомі поліцейському, але не отримали реєстраційного номера або не були зафіксовані ним у встановленому законодавством України порядку;

здійснення поліцейським дискримінації за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовною або іншими ознаками в будь-якій формі, а також сексуальних домагань.

Як встановлено, підставою притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стало вчинення ним дисциплінарного проступку, який полягає у невиконанні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18, пунктів 1, 10 частини першої статті 23 Закону України Про Національну поліцію, пунктів 1, 4 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України, Присяги працівника поліції, визначеної частиною першою статті 64 Закону України Про Національну поліцію, статей 22, 39, 42 Закону України Про запобігання корупції, абзаців третього та шостого пункту І розділу ІІ Правил стичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року №1179, пунктів 4, 5 розділу II, пункту 2 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026, підпунктів 1, 5 пункту 2.1, підпункту 2 пункту 2.2 розділу ІІ, підпунктів 1, 10 пункту 3.1 розділу III посадової інструкції поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону №2 УПП у Львівській області ДПП.

Також встановлено, що звільненню позивача зі служби в поліції передувало службове розслідування, підставою призначення якого слугував рапорт старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , у якому він вказував на порушення службової дисципліни інспектором взводу № 2 роти № 2 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 та поліцейським взводу № 2 роти № 2 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 під час несення служби на чергуванні 18.11.2023, про які йому стало відомо 24.11.2023 зі слів товариша, який у телефонній розмові повідомив, що 18.11.2023 близько 08:00 на перехресті вулиць Любінська-Оружна, що у місті Львові, його батько керував транспортним засобом VolkswagenTransporter, номерний знак НОМЕР_1 і був зупинений працівниками поліції, які були на автомобілі Peugeot 301 номерний знак НОМЕР_2 (на синьому фоні). Зупинка здійснювалася у зв`язку із тим, що водій керував автомобілем і користувався засобами зв`язку мобільним телефоном.

Насамперед, апеляційний суд наголошує, що законодавець встановив чіткі вимоги щодо підстав для призначення службового розслідування. Описані у рапорті обставини не підпадають під жодну із передбачених пунктом 2 Розділу ІІ Порядку №893 підстав призначення службового розслідування.

Крім того, як встановлено судом першої інстанції, описані у рапорті ОСОБА_3 підстави зупинки нарядом поліції транспортного засобу VolkswagenTransporter, номерний знак НОМЕР_1 , не відповідають встановленим обставинам справи.

З відеозаписів автомобільного відеореєстратора службового автомобіля Peugeot 301, номерний знак НОМЕР_2 , пояснень свідка ОСОБА_7 та позивача ОСОБА_1 судом встановлено, що зупинка транспортного засобу VolkswagenTransporter, номерний знак НОМЕР_1 , була зумовлена несправністю правого габаритного ліхтаря, а не користування водієм телефоном під час руху автомобілем, що спростовує повідомлену ОСОБА_3 у рапорті інформацію і свідчить про її недостовірність.

«Товариш», про якого вказується старшим лейтенантом поліції Віхотем А.А. у рапорті, та зі слів якого йому стало відомо про обставини, які відбулись на чергуванні позивача 18.11.2023, не був опитаний у ході службового розслідування, як і не був допитаний власник транспортного засобу VolkswagenTransporter, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Тобто, зі змісту самого рапорту вбачається, що зазначена у ньому інформація не відповідає дійсності, та таку інформацію було отримано старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 не від очевидців події, а від третіх осіб, які до того ж не були допитані як свідки.

Відсутність пояснень вказаних осіб щодо обставин події 18.11.2023 свідчить про неповноту службового розслідування, нез`ясування всіх обставин, які мають значення для встановлення істини.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції з показань свідка ОСОБА_3 встановлено, що відносини між ОСОБА_3 та позивачем є неприязними через конфлікт, який стався в минулому, відтак є обґрунтовані сумніви в об`єктивності ОСОБА_3 .

Пояснення позивача ОСОБА_1 та показання свідка ОСОБА_4 між собою логічно узгоджуються і в сукупності з дослідженими судом першої інстанції відеозаписами автомобільного відеореєстратора службового автомобіля Peugeot 301, номерний знак НОМЕР_2 , свідчать про коректність поведінки позивача як в момент зупинки транспортного засобу Volkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_1 , так і в подальшому.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні в суді першої інстанції пояснив, що позивач весь час перебував у полі його зору, а дії ОСОБА_1 , пов`язані із заміною автошин автомобіля Citroen, номерний знак НОМЕР_3 , були позивачем з ним узгоджені, тривали до 30 хвилин та не перешкодили виконанню обов`язків служби.

Крім того, службовим розслідуванням не встановлено обставин розмови ОСОБА_1 з водієм транспортного засобу Volkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_1 , не встановлено обставин дій позивача в приватних інтересах під час несення служби.

Щодо виконання службового завдання Охорона ПБП в дошкільних та освітніх закладах відносно початкової школи Один два три Львівської міської ради м. Львова, що по вул. Любінська, 89В, то судом встановлено, що наряд поліції в складі ОСОБА_4 та ОСОБА_1 прибув за адресою місця розташування школи і шляхом візуального огляду встановив відсутність будь-яких ознак наявності правопорушень щодо обстежуваного об`єкту, що зумовило вчинення ним запису такого змісту: Заклад зчинений, охорона відсутня, камери відеоспостереження відсутні, територія огороджена, підозрілих осіб чи предметів не виявлено. З заявами ніхто не звертався.

Наведене не спростовується відповідачем, а тому незрозуміло у чому, на думку відповідача, проявилось неналежне та формальне виконання нарядом поліції в складі ОСОБА_4 та ОСОБА_1 такого завдання.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем при проведенні службового розслідування не з`ясовано обставин зупинки 18.11.2023 нарядом патрульної поліції транспортного засобу VolkswagenTransporter, номерний знак НОМЕР_1 , не вжито відповідних заходів щодо відібрання пояснень у водія цього транспортного засобу, особу якого встановлено, а також у особи, зі слів якої було повідомлено про подію 18.11.2023, що вплинуло на повноту і обгрунтованість висновку службового розслідування і на вид застосованого до позивача дисциплінарного стягнення.

Щодо доводів апелянта про те, що обрання виду дисциплінарного стягнення належить до дискреційних повноважень суб?єкта його накладення, то колегія суддів зазначає наступне.

Верховний Суд у постанові від 20.07.2023 у справі № 620/4675/22 вказав, що обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває в площині дискреційних повноважень суб?єкта його накладення. Водночас реалізація таких повноважень здійснюється суб?єктом накладення дисциплінарного стягнення з певними обмеженнями. Так, приймаючи рішення про обрання конкретного виду дисциплінарного стягнення, суб?єкт його накладення повинен врахувати, зокрема, тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов?язків тощо.

Службовим розслідуванням не встановлено, що поведінка позивача становить суспільну небезпеку та підриває авторитет органів поліції, не враховано попередню поведінку позивача, його ставлення до виконання посадових обов?язків, відтак застосування до позивача найсуворішого виду дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з поліції є неспівмірним із характером вчинених ним дій.

Крім того, як слушно зауважено судом першої інстанції, дисциплінарна комісія не обгрунтувала, чому до позивача не може бути застосований інший вид дисциплінарного стягнення, а лише звільнення.

За встановлених обставин, надаючи правову оцінку аргументам сторін, зважаючи на висловлену Верховним Судом правову позицію у такій категорії справ, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність оскаржуваних наказів та, як наслідок, про наявність підстав для задоволення позову.

Доводи та аргументи скаржника, наведені у апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції і свідчать про незгоду із правовою оцінкою судом обставин справи, встановлених у процесі її розгляду.

При обгрунтуванні цієї постанови суд апеляційної інстанції також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доказів, які б були безпідставно залишені без уваги судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Щодо розподілу судових витрат, то такий відповідно до ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321,328 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2024 року у справі №380/3249/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 06 лютого 2025 року