Справа № 480/7297/24
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2025-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 лютого 2025 року Справа № 480/7297/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гелети С.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у приміщенні суду у м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Конотопського відділу державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась з позовною заявою до Конотопського відділу державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, і просить суд зобов`язати Конотопський відділ державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виключити відомості про позивача з Єдиного реєстру боржників за виконавчим провадженням №66344221.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що у відповідача перебувало на виконанні виконавче провадження ВП№66344221, що було відкрито на виконання судового наказу Конотопського міськрайонного суду Сумської області.
У виконавчому провадженні ВП№66344221 виконавчий документ постановою від 29.11.2021 повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», при цьому відомості про позивача не були виключені з Єдиного реєстру боржників за виконавчим провадженням №66344221.
На даний час позивач зазначає, що між нею та стягувачем по ВП№66344221 укладено відповідну угоду, якою були врегульовані спірні питання повернення боргу, стягувач передав позивачу оригінал виконавчого листа, відсутні виконавчі провадження, а тому у виконавця не має підстав для невнесення даних про позивача до Єдиного реєстру боржників.
Представник відповідача подав відзив на позовну заяву у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Як зазначає відповідач у відзиві на позов, не скасованим залишається арешт, накладений у такому виконавчому провадженні, запис до Єдиного реєстру боржників стосовно позивача не внесений, оскільки в межах ВП№66344221 було прийнято постанову відповідно до п.2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», що не надає підстави для того, щоб внести запис до Єдиного реєстру боржників.
Крім того, зазначає, що перебування у позивача, як боржника по виконанню судового наказу Конотопського міськрайонного суду Сумської області, оригіналу зазначеного документу, не випливає на право стягувача отримати у суду дублікат такого документу та повторно пред`явити його до виконання. Крім того, зазначає, що у виконавця відсутні підстави для дослідження умов кредитного договору, який надається позивачем, а виконавець зобов`язаний контролювати виклично виконання судового наказу Конотопського міськрайонного суду Сумської області.
Звертає увагу, що перелік необхідних документів та визначення переліку підстав для виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників, згідно яких у виконавця виникає обов`язок прийняти постанову та внести дані до Єдиного реєстру боржників передбачені Розділом Х Положення №2432/5.
Зазначає, що позивачем не надано документу, на підставі якого можливо внести дані до Єдиного реєстру боржників.
Судом відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Також судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залучення у якості третьої особи ОСОБА_2 .
Надаючи правову оцінку відносинам, що в даному випадку склалася між сторонами, суд зазначає наступне.
Матеріалами справи підтверджується, що на виконанні у Конотопського відділу державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало ВП№66344221 з примусового виконання судового наказу №2н-34/09 про стягнення 221636,97 грн. боргу в солідарному порядку з ОСОБА_3 (позивач по даній справі, яка змінила прізвище на ОСОБА_1 ) на користь ОСОБА_2 .
Державним виконавцем постановою від 29.11.2021 повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404-VIII).
Інформація про ОСОБА_3 , як боржника по ВП №66344221 , внесена до Єдиного реєстру боржників (запис №1).
Як зазначає відповідач у відзиві станом на 03.09.2024 судовий наказ №2н-34/09, виданий 29.04.2009 Конотопським міськрайонним судом Сумської області, на виконанні у Конотопського відділу державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не перебуває.
Позивачем було подано до відповідача та Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заяви та скарги стосовно не виключення державним виконавцем з Єдиного реєстру боржників інформації про позивача, як боржника по ВП№66344221. В обґрунтування поданих заяв та скарг позивачем зазначалося про укладення із стягувачем ОСОБА_2 відповідної угоди, згідно умов якої врегульовані спірні питання, а також зазначена угода свідчить про відсутність зобов`язань по виконанню судового наказу №2н-34/09, виданого 29.04.2009 Конотопським міськрайонним судом Сумської області.
Позивач вважає, що даними документами підтверджується факт виконання та відсутності заборгованості перед стягувачем ОСОБА_2 , а тому підлягає виключенню відповідна інформація з Єдиного реєстру боржників стосовно позивача.
Відповідачем було відмовлено у внесенні інформації до Єдиного реєстру боржників з тих підстав, що позивачем не надано документів, на підставі яких відповідач має право вносити відповідну інформацію до реєстру. Зазначено, що постанова від 29.11.2021, якою повернуто виконавчий документ стягувачу, прийнята на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», що унеможливлює державного виконавця зняти арешт, накладений в межах ВП№66344221 та внести інформацію до Єдиного реєстру боржників.
Позивач не погодилася із тим, що відповідачем не виключено позивача з Єдиного реєстру боржників по ВП№66344221, у зв`язку із чим звернулася до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Статтею 1 Закону №1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Як установлено пунктами 1, 2 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.
За правилами частини першої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Пунктом 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Згідно із частинами першою, другою статті 9 Закону №1404-VIII Єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна. Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України. Реєстрація боржника в Єдиному реєстрі боржників не звільняє його від виконання рішення.
Відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 9 Закону №1404-VIII відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.
Єдиний реєстр боржників містить такі відомості:
1) прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження боржника - фізичної особи або найменування, ідентифікаційний код юридичної особи у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань боржника - юридичної особи;
2) найменування органу або прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка видала виконавчий документ;
3) найменування органу державної виконавчої служби або прізвище, ім`я, по батькові приватного виконавця, номер засобу зв`язку та адреса електронної пошти виконавця;
4) номер виконавчого провадження;
5) категорія стягнення (аліменти, штраф тощо) (частина шоста статті 9 Закону №1404-VIII).
Отже, виконавчий документ, виданий судом, в частині стягнення коштів підлягає примусовому виконанню у порядку, визначеному Законом №1404-VIII, і отримання виконавчого листа є підставою для відкриття виконавчого провадження.
За приписами частини сьомої статті 9 Закону №1404-VIII відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1,3,11 частини першої статті 37 цього Закону або постанови, передбаченої частиною четвертою статті 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.
Відповідно до пунктів 1,3,11 частини першої статті 37 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо
- стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа (п. 1);
-стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення (п. 3);
- запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру (п. 11).
У свою чергу, частиною першою статті 39 даного Закону визначено, що провадження передбачає 20 підстав закінчення виконавчого провадження.
Згідно із частиною першою статті 40 Закону № 1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.
Частиною четвертою статті 40 Закону № 1404-VIII передбачено, що у разі якщо після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, встановлено, що виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди, арешти з майна боржника знімаються, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті під час примусового виконання рішення заходи, про що виконавець виносить постанову, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, виконавець вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.
Згідно із пунктом 23 розділу ІІІ Інструкції №512/5 за виконавчим провадженням, виконавчий документ за яким повернуто стягувачу, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників без винесення постанови про відновлення виконавчого провадження на підставі постанови про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.
Постанова про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників виноситься державним виконавцем органу державної виконавчої служби або приватним виконавцем, яким виконавчий документ повернуто стягувачу, за заявою боржника у разі, якщо:

при повторному пред`явленні такого виконавчого документа до примусового виконання виконавче провадження за таким виконавчим документом закінчено на підставі частини першої статті 39 Закону, а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувачу (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена);

після повернення виконавчого документа стягувачу на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця надійшла сума коштів для задоволення вимог стягувача, виконання постанов про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та за умови, що такий виконавчий документ повторно на виконання не пред`явлено;

після повернення виконавчого документа стягувачу наявні обставини, визначені частиною першої статті 39 Закону (крім випадків, коли виконавчий документ перебуває на примусовому виконанні), а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувачу (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена), та виконавчого збору, який підлягав стягненню у цьому виконавчому провадженні (крім випадків, коли відповідно до статті 27 Закону виконавчий збір стягненню не підлягає);

відомості про боржника підлягають виключенню з Єдиного реєстру боржників на підставі судового рішення.

До заяви про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників додається документ / копія документа, що підтверджує наявність обставин для винесення відповідної постанови.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього заяви боржника перевіряє викладені у цій заяві обставини та додані до неї документи, у тому числі за допомогою автоматизованої системи (щодо стану відповідного виконавчого документа; відомостей про орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, у якого перебував на виконанні виконавчий документ, тощо), Єдиного державного реєстру судових рішень (щодо наявності відповідного судового рішення).

Постанова про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників виноситься не пізніше наступного робочого дня з дня отримання виконавцем підтвердження наявності обставин для винесення такої постанови.

Заява боржника та додані до неї документи, а також документи за результатом розгляду такої заяви приєднуються до матеріалів виконавчого провадження, в межах якого виноситься постанова про виключення відомостей з Єдиного реєстру боржників.

Пунктом 2 розділу І Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 № 2432/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.08.2016 за № 1126/29256 (зі змінами; далі Положення № 2432/5), визначено, що терміни, наведені у цьому Положенні, вживаються в таких значеннях: Єдиний реєстр боржників - систематизована база даних про боржників, що є складовою Системи та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

За приписами пунктів 1, 2 розділу ХІ Положення № 2432/5 Єдиний реєстр боржників формується з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна. Система забезпечує обробку даних про боржника та вносить відомості про нього до Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження, крім боржників, визначених пунктом 4 цього розділу. В Єдиному реєстрі боржників міститься інформація щодо боржників, відносно яких виконавчі провадження зареєстровані в Системі після впровадження Єдиного реєстру боржників та боржників за виконавчими провадженнями про стягнення періодичних платежів (аліментів) за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці.

Відповідно до пункту 6 розділу ХІ Положення № 2432/5 система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови: про закінчення виконавчого провадження згідно зі статтею 39 Закону України Про виконавче провадження; про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону України Про виконавче провадження; про скасування заходів примусового виконання за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів; про скасування заходів примусового виконання згідно з частиною четвертою статті 40 Закону України Про виконавче провадження; про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

Аналізуючи зміст вищевказаних норм суд зазначає, що законодавством визначено вичерпний перелік підстав, за яких відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників державним виконавцем.

В даному випадку, згідно з матеріалами справи, спірним є бездіяльність відповідача щодо не виключення інформації про позивача з Єдиного реєстру боржників по ВП№66344221 в межах якої було прийнято постанову від 29.11.2021 про повернення стягувачу виконавчого документу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.140).

Судом враховується, що, як зазначено вище, відповідно до п. 6 Розділу Х Положення №2432/5, система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови:

- про закінчення виконавчого провадження згідно зі статтею 39 Закону №1404-VIII (що не було здійснено відповідачем в межах ВП№66344221)

- про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону №1404-VIII (що не було здійснено відповідачем в межах ВП№66344221, а в межах ВП№66344221 було прийнято постанову на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону);

- про скасування заходів примусового виконання за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів (відсутнє в межах ВП№66344221).

Наведеними правовими нормами визначено вичерпний перелік підстав для виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

Як зазначає відповідач у відзиві на позов, не скасованим залишається арешт, накладений у такому виконавчому провадженні, запис до Єдиного реєстру боржників стосовно позивача також не внесений.

В даному випадку, виконавчий документ в межах ВП№66344221 було повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону №1404.

Повернення виконавчого документу стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону №1404 не передбачає одночасне зняття арешту з майна, припинення / скасування інших заходів забезпечення виконання рішення.

Крім того, суд звертає увагу, що як визначено частиною 1 ст.40 Закону №1404-VIII, у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

В даному випадку, в матеріалах справи відсутні докази того, що ВП№66344221 було закінчено, або оригінал виконавчого документу було повернуто до Конотопського міськрайонного Суду, як то передбачено вищезазначеними нормами.

Разом із тим, нормами Закону №1407 передбачено обов`язок державного виконавця прийняти постанови про зняття арешту та виключення інформації про боржника з Єдиного реєстру боржників, скасувати всі інші вжиті під час примусового виконання рішення заходи, вже після прийняття постанови про повернення виконавчого документу, в т.ч. і на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону №1404.

Так, частиною 4 ст. 40 Закону №1404 передбачено, що у разі якщо після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, встановлено, що виконавчий документ не підлягає виконанню, арешти з майна боржника знімаються, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті під час примусового виконання рішення заходи, про що виконавець виносить постанову, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, виконавець вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Слід зазначити, що відповідно до норм ЦПК України, а саме розділу ІІ ЦПК України, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Відповіднод до ч. 3 ст. 160 ЦПК України судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Статтею 173 (розділ ІІ Наказне провадження) ЦПК України передбачено, що право суду визнати судовий наказ таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ЦПК України передбачено, що суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Статтею 432 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Саме на суд, який видав виконавчий документ, покладено право та обов`язок дослідити та встановити чи наявні документи або докази, які свідчать та підтверджують, що обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, та у разі наявності таких обставин встановити, що виконавчий документ не підлягає виконанню, як передбачено ст. 173,432 ЦПК України.

Норми Закону №1404 не надають право державного виконавця на власний розсуд тлумачити та встановлювати факт того, чи підлягає чи не підлягає виконанню виконавчий документ.

Таким чином надані до відповідача договір від 14.04.2023 про погашення частково заборгованості, часткове прощення суми боргу за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_2 , не надають право державному виконавцю встановити підлягає чи не підлягає виконанню виконавчий документ, оскільки таке право надано суду. який видав такий виконавчий документ, що передбачено нормами ст.ст. 173, 432 ЦПК України і не є підставою для прийняття постанови про внесення даних до Єдиного реєстру боржників.

При цьому у наданому позивачем договорі зазначено судовий наказ №2н-34/09, виданий Конотопський міськрайонним судом Сумської області по справі №2н-34/09, як підстава для укладення такого договору від 14.04.2023.

Після встановлення судом того, що обов`язок позивача, як боржника, відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд приймає відповідне процесуальне рішення.

В межах розгляду даної справи у суду відсутні підстави для визнання виконавчого документу, а саме судового наказу №2н-34/09, виданий 29.04.2009 Конотопським міськрайонним судом Сумської області, таким, що не підлягає виконанню. При цьому факт встановлення того, що виконавчий документ не підлягає виконанню належить до виключної компетенції суду, який видав такий виконавчий документ, як то передбачено нормами ЦПК України, про що судом зазначено вище.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутнє ухвала Конотопського міськрайонного суду Сумської області, якою встановлено, що судовий наказ №2н-34/09, виданий 29.04.2009, є таким, що не підлягає виконанню, до відповідача не надавалося.

Разом із тим, доказів того, що позивач звернулася до Конотопіського міськрайонного суду із відповідною заявою в порядку, передбаченому ст.ст. 173, 432 ЦПК України та судом визнано виконавчий документ, а саме судовий наказ №2н-34/09, виданий 29.04.2009, таким, що не підлягає виконанню, матеріали справи не містять, до відповідача не надавалося, у зв`язку із чим у відповідача не виник обов`язок на вчинення відповідних дій, передбачених нормами Закону №1404, а саме ч. 4 ст. 40 Закону №1404, зокрема прийняти постанову про виключення інформації про позивача з Єдиного реєстру боржників.

Слід зазначити, що Верховним Судом під час розгляду справи № 728/2519/21 провадження № 61-7784св22 у постанові від 05.10.2022 зроблено висновок, що повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» не є підставою для зняття арешту з майна боржника, оскільки відповідно до частини третьої цієї статті арешт з майна знімається у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті.

В межах даної справи спірним є не вчинення аналогічних дій державним виконавцем, а саме зняття арешту з майна позивача, але спірним є невнесення інформації про позивача у Єдиному реєстрі боржників з аналогічних у справі №728/2519/21 підстав, а саме прийняття постанови державним виконавцем відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону №1404.

При цьому Верховним Судом у зазначеній вище постанові від 05.10.2022 також звернуто увагу на необхідність дотриматися вимог ч. 4 ст. 40 Закону №1404-VIII, яка за наявності визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, передбачає, крім обов`язку державного виконавця відповідною постановою зняти, як арешт з майна боржника, так і виключити відповідну інформацію з Єдиного реєстру боржників.

Виключно за наявності визнання Конотопським міськрайонним судом Сумської області таким, що не підлягає виконанню, судового наказу №2н-34/09, виданий 29.04.2009 Конотопським міськрайонним судом Сумської області, задля виконання якого було внесено інформацію до Єдиного реєстру боржників про позивача, як боржника по ВП№66344221 і позивач, як боржник по ВП№66344221, в подальшому звернеться із відповідною заявою про внесення відповідної інформації до Єдиного реєстру боржників, уповноважена особа відділу ДВС відповідно до вимог частини четвертої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 20 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, зобов`язана буде винести постанову із врахуванням вимог зазначеної ч. 4 ст. 40 Закону №1404-VIII та виключити інформацію про позивача як боржника по ВП№66344221 з Єдиного реєстру боржників.

Враховуючи вищезазначене, відсутність судового рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області, яким визнано виконавчий документ, а саме судовий наказ №2н-34/09, таким, що не підлягає виконанню, вимоги позивача визнаються судом передчасно заявленими, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Конотопського відділу державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зобов`язання Конотопський відділ державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виключити відомості про позивача з Єдиного реєстру боржників за виконавчим провадженням №66344221 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Гелета