Справа № 580/6731/24
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/6731/24 Суддя (судді) першої інстанції: Василь ГАВРИЛЮК
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Грибан І.О., Карпушової О.В.,

при секретарі судового засідання Харечко Ю.В.,

за участі представника відповідача - Семенченко Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати наказ начальника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кирила Міненка № 65-дп від 21.06.2024 про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у період відпустки жодні листи не підписував, не реєстрував та не направляв. Після повернення із відпустки ним виявлено, що відповідь на адвокатський запит підписана в.о. начальника відділу Гончаренком Ю.І., яка була зареєстрована не належним чином, а саме замість вихідного номеру, вказано номер виконавчого провадження, у зв`язку з чим, ОСОБА_1 09.04.2024 продублював відповідь на адвокатський запит адвокату Вячеславу Галкіну, з правильно зазначеним вихідним номером. У тексті відповіді на адвокатський запит, з реєстраційним № 21679 допущено технічну описку та помилково вказано "19.03.2024" замість "09.04.2024". З урахуванням зазначених обставин вважає, що спірний наказ про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани має бути скасований.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2024 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Зокрема, апелянт вказує, що в період з 28.03.2024 начальником відділу ОСОБА_1 продовжено порушення частини другої статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» в частині ненадання відповіді на адвокатський запит у встановлений строк. Оскільки в період з 18 по 27 березня 2024 року позивач перебував у відпустці, тому не міг підписувати будь-які документи, в тому числі і відповідь на адвокатський запит Вячеслава Галкіна за №21679, яка датована 19.03.2024.

В обґрунтування своїх доводів апелянт зазначає, що дисциплінарною комісією в ході здійснення дисциплінарного провадження щодо позивача враховані всі обставини справи, а тому спірний наказ від 21.06.2024 №65-дп є законним та обґрунтованим.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу апелянт зазначив, що правничі послуги, які надані адвокатом позивачу на підставі договору від 14.04.2024 не пов`язані з розглядом справи в суді в розумінні статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому такі витрати не підлягають стягненню з відповідача.

Апелянт вважає, що обсяг вказаних позивачем робіт і час, витрачений на вчинення процесуальних дій і підготовку документів є явно неспівмірним зі складністю виконаних робіт. Відшкодування органом державної влади необґрунтованого розміру судових витрат в умовах воєнного стану призведе до понесення додаткових витрат державою.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2024 та від 12.12.2024 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Від представника позивача - адвоката Руденко Ю.В. 17.12.2024 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник зазначив, що у період відпустки жодні листи ОСОБА_1 не підписувалися, не реєструвалися та не направлялися. Просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

В судове засідання з`явився представник відповідача. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. З урахуванням належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 19.03.2024 на адресу Золотоніського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшов адвокатський запит Вячеслава Галкіна від 13.03.2024 № 346, у якому просив надати копію постанови про відкриття ВП № НОМЕР_2.

Адвокат Вячеслав Галкін 21.03.2024 звернувся до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зі скаргою щодо ненадання відповіді на адвокатський запит.

Відповідно до наказу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 02.05.2024 № 38-дп здійснено дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 , начальника Золотоніського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Наказом № 65-дп від 21.06.2024 "Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 " за наслідками здійснення дисциплінарного провадження Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) до позивача застосувало дисциплінарне стягнення у вигляді догани відповідно до п. 2 частини першої статті 66 Закону України "Про державну службу" за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Не погоджуючись із оскаржуваним наказом, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та обов`язків.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

В силу вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначено Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII).

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону № 889-VIII цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Частинами 1, 2 ст. 5 Закону № 889-VIII визначено, що правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Основні обов`язки державного службовця встановлені ст. 8 Закону № 889-VIII, до яких належать: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 4) з повагою ставитися до державних символів України; 5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби (у разі укладення); 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом. Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах, та контракті про проходження державної служби (у разі укладення).

Відповідно до ч. 1 ст. 64 Закону № 889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 65 Закону № 889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Відповідно до п. 5 частини другої статті 65 Закону № 889-VIII дисциплінарним проступком є невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Згідно п. 2 частини першої статті 66 Закону № 889-VIII до державних службовців застосовується такий вид дисциплінарного стягнення як догана.

Так, підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стали висновки дисциплінарної комісії про неналежне виконання позивачем посадових обов`язків, а саме: в період з 28.03.2024 позивач продовжив порушення частини 2 статті 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" в частині ненадання відповіді на адвокатський запит у встановлений строк. При цьому надана відповідь № 21679 за підписом начальника Відділу ОСОБА_1 датована 19.03.2024 - датою перебування позивача у відпустці.

Із матеріалів справи вбачається, що 19.03.2024 на адресу Золотоніського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшов адвокатський запит Вячеслава Галкіна від 13.03.2024 № 346, у якому просив надати копію постанови про відкриття ВП № НОМЕР_2.

Згідно супровідного листа від 19.03.2024 вих. № НОМЕР_2,за підписом заступника начальника Золотоніського ВДВС - Гончаренка Ю.І. на поштову адресу адвоката Вячеслава Галкіна направлено копію постанови про відкриття ВП № НОМЕР_2 з ідентифікатором доступу.

В матеріалах справи містяться пояснення заступника начальника Золотоніського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) - Юрія Гончаренка від 09.05.2024, в яких останній зазначив, що виконання обов`язків начальника відділу на час відпустки ОСОБА_1 покладено на нього за його згодою з 18.03.2024 до дня фактичного виходу на роботу ОСОБА_1 19.03.2024 державним виконавцем надана копія постанови про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_2 та супровідний документ, на якому Гончаренко Ю. поставив свій підпис та передав на реєстрацію і відправлення до канцелярії. Зі слів оператора комп`ютерного набору 1 категорії - ОСОБА_4 лист направлений адресату простою кореспонденцією.

Окрім того, в матеріалах справи міститься лист адвоката Вячеслава Галкіна від 11.04.2024 № 532, у якому останній повідомив, що 25.03.2024 отримав Укрпоштою лист від Золотоніського ВДВС в, в якому надана вся запитувана ним інформація в запиті від 13.03.2024 за вих.№346. У зазначеному листі останній просить скаргу від 21.03.2024 за вих.№389 залишити без розгляду у зв`язку з відсутністю в діях посадових осіб Золотоніського ВДВС порушень закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Щодо доводів апелянта про те, що в період відпустки позивачем підписано відповідь на адвокатський запит Вячеслава Галкіна від 19.03.2024 №21679, колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно наказу начальника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за № 402-в від 26.02.2024 позивачу надано частину щорічної основної оплачуваної відпустки тривалістю 10 календарних днів - з 18 по 27 березня 2024. Виконання обов`язків начальника Золотоніського ВДВС на час відпустки ОСОБА_1 покладено на заступника начальника цього ж Відділу - Гончаренка Ю.І., за його згодою з 18.03.2024 до дня фактичного виходу на роботу ОСОБА_1 .

П`ятиденний строк розгляду та надання відповіді на адвокатський запит від 13.03.2024 № 346 (вх. ДВС від 19.03.2024) відповідно до частини другої статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» сплив 26.03.2024, тобто у період перебування позивача у відпустці.

В матеріалах справи містяться пояснення ОСОБА_1 від 13.06.2024, в яких останній зазначив, що у листі-відповіді адвокату Вячеславу Галкіну від 19.03.2024 за вихідним №21679 допущено описку в даті документа, який зареєстрований 09.04.2023 за вихідним№21679.

Вказані обставини підтверджуються відомостями, які містяться в журналі реєстрації вихідної кореспонденції за період з 09.04.2024 по 09.04.2024, в якому зазначено, що лист про надання відповіді на адвокатський запит зареєстрована 09.04.2024 за вихідним №21679.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що зазначені обставини не взяті до уваги дисциплінарною комісією під час розгляду дисциплінарної справи, а також при підготовці клопотання про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Також дисциплінарною комісією не взято до уваги той факт, що адвокатом Вячеславом Галкіним 11.04.2024 за №532 подано начальнику Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) лист про залишення скарги від 21.03.2024 вих. № 389 без розгляду, у зв`язку з відсутністю в діях посадових осіб Золотоніського ВДВС порушень Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Виходячи із зазначеного, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність у діях позивача ознак неналежного виконання посадових обов`язків, що зазначені відповідачем у спірному наказі.

Доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі щодо порушення в.о. начальником відділу Гончаренком Ю.І. частини другої статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» в частині ненадання відповіді на адвокатський запит у встановлений строк колегія суддів не приймає до уваги, оскільки предметом оскарження є наказ начальника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кирила Міненка № 65-дп від 21.06.2024 про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 .

Доводи апелянта про те, що лист від адвоката Вячеслава Галкіна від 11.04.2024 про залишення без розгляду скарги від 21.03.2024 №389 надійшов безпосередньо до відділу, а не до органу, якому подано скаргу на дії працівників відділу ЦМУ МЮ (м. Київ), колегія суддів не приймає до уваги, оскільки із листа адвоката Вячеслава Галкіна від 11.04.2024, який міститься в матеріалах справи (а.с.109, зворотня строна аркушу) вбачається, останній адресований Центральному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м. Київ) та Золотоніському ВДВС у Золотоніському районі Черкаської області ЦМУМЮ.

Більше того, вказаний лист міститься в матеріалах дисциплінарної справи №20/2024 щодо ОСОБА_1 , копія якого надана відповідачем разом із відзивом на позовну заяву до суду першої інстанції.

Щодо доводів апелянта в частині стягнення витрат на правничу допомогу, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

За приписами статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною дев`ятою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Разом з цим, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Колегія суддів зазначає, що на підтвердження розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції представником позивача надано до суду копії наступних документів:

- договір про надання правничої допомоги від 14.04.2024 (щодо розгляду дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_1 );

- акт прийому-передачі правової (правничої) допомоги згідно договору від 14.04.2024, укладеного з ОСОБА_1 (щодо розгляду дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_1 );

- договір про надання правничої допомоги від 01.07.2024 (щодо оскарження спірного наказу від 21.06.2024 №65-дп);

- акт прийому-передачі правової (правничої) допомоги згідно договору від 01.07.2024, укладеного з ОСОБА_1 (щодо розгляду дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_1 );

- квитанцію №01/07 від 01.07.2024 на суму 10 000, 00 грн;

- детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом згідно договору від 14.04.2024, укладеного з ОСОБА_1 ;

- детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом згідно договору від 01.07.2024, укладеного з ОСОБА_1 .

Колегія суддів звертає увагу, що відповідачем жодних заперечень щодо розміру заявлених позивачем до розподілу витрат на правничу допомогу подано до суду першої інстанції не було.

Що стосується стягнення витрат на професійну правничу допомогу, які понесені позивачем за договором про надання правничої допомоги від 14.04.2024 (щодо розгляду дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_1 ), колегія суддів зазначає наступне.

Так, 14.04.2024 між позивачем та адвокатом - Руденко Ю.В. укладено договір про надання правничої допомоги від 14.04.2024, відповідно до п.1 якого предметом даного договору є надання адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту у сіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані зі захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів, а саме щодо розгляду дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_1 .

Відповідно до акту прийому-передачі правової (правничої) допомоги від 04.06.2024 адвокат надала, а клієнт прийняв наступну правову допомогу:

- вивчення документів та правовий аналіз клопотання начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області ЦМУМЮ (м. Київ) про притягнення начальника Золотоніського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани - 3 год;

- надання правової консультації ОСОБА_1 з приводу вказаних правовідносин - 4 год;

- складання та подання до дисциплінарної комісії адвокатських запитів, заяв та клопотань - 4 год;

- ознайомлення з матеріалами дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_1 - 2 год;

- представництво інтересів ОСОБА_1 на засіданні дисциплінарної комісії ЦМУ МЮ (м. Київ) 04.06.2024 - 50 хв.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно частини першої, другої статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Також згідно із ст. 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно - виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

У постанові від 13.12.2018 у справі №816/2096/17 Верховний Суд зазначив, що за змістом пункту першого частини третьої статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Верховний Суд, розглядаючи питання відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, у своїй судовій практиці неодноразово зазначав, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

У пункті 269 Рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

На підставі вище зазначеного, суд приходить до висновку, що під час прийняття рішення в даній справі в частині стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, серед усього іншого, судом першої інстанції не враховано складність предмета спору (доказування), тривалість витраченого часу на опрацювання всіх матеріалів справи, а тому суд приходить до висновку, що вказана сума витрат у розмірі 5000, 00 грн є неспівмірною із складністю справи та з наданою позивачу правничою допомогою, оскільки вартість наданих позивачу відповідно до рахунку послуг є завищеною.

Тому є підстави для зменшення заявлених до відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу до 2000,00 грн, оскільки такий розмір гонорару є співмірним, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час.

Що стосується стягнення витрат на професійну правничу допомогу, які понесені позивачем за договором про надання правничої допомоги від 01.07.2024 (щодо оскарження спірного наказу від 21.06.2024 №65-дп), колегія суддів зазначає наступне.

Між позивачем та адвокатом - Руденко Ю.В. укладено договір про надання правничої допомоги від 01.07.2024, відповідно до п.1 якого предметом даного договору є надання адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту у сіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані зі захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів, а саме щодо скасування наказу начальника ЦМУ МЮ (м. Київ) Кирила Міненка №65-дп від 21.06.2024 про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 .

Відповідно до акту прийому-передачі правової (правничої) допомоги від 01.07.2024 адвокат надала, а клієнт прийняв наступну правову допомогу:

- вивчення документів та правовий аналіз наказу начальника начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області ЦМУМЮ (м.Київ) №65-дп від 21.06.2024 про накладення дисциплінарного стягнення на начальника Золотоніського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) ОСОБА_1 - 3 год;

- огляд судової практики, надання правової консультації ОСОБА_1 з приводу вказаних правовідносин - 4 год;

- складання адміністративного позову про скасування наказу №65-дп від 21.06.2024 - 8 год;

- ознайомлення з відзивом на позов, поданого відповідачем - 1 год;

- підготовка відповіді на відзив та подання її до Черкаського окружного адміністративного суду - 3 год.

На підставі системного аналізу матеріалів справи та долучених представником позивача доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що надання правової консультації, огляд судової практики та виготовлення (складання) позовної заяви, відзиву на визначену суму не відповідають критерію реальності адвокатських витрат.

Апеляційний суд зазначає, що такі адвокатські послуги як: підготовка та подання будь-яких документів правового характеру, необхідних для захисту інтересів замовника, пошук необхідної юридичної інформації та погодження правової позиції з клієнтом, охоплюються загальною діяльністю адвоката та мають на меті представництво позивача у суді.

Враховуючи критерії реальності, розумності та співмірності розміру судових витрат та обставини справи, апеляційний суд дійшов висновку, що співмірним розміром судових витрат пов`язаних з витратами на професійну правничу допомогу є 5000,00 грн.

Щодо витрат на правничу допомогу, понесених позивачем в суді апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу до суду надано: копію договору про надання правничої допомоги від 02.12.2024 року №23/02/24; акт прийому-передачі правничої допомоги згідно договору від 02.12.2024, укладеного з ОСОБА_1 від 10.12.2024; детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом згідно договору від 02.12.2024, укладеного з ОСОБА_1 від 10.12.2024; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧК №000910; ордер на надання правничої допомоги серії СА №1106023; квитанцію №10-12/24 від 10.12.2024 на суму 5000,00грн.

Відповідно до акту прийому-передачі надання правничої допомоги від 10.12.2024 адвокат надала, а клієнт прийняв наступну правничу допомогу:

- ознайомлення з апеляційною скаргою - 2 год;

- огляд судової практики, надання правової консультації ОСОБА_1, узгодження правової позиції з приводу вказаних правовідносин - 3 год;

- формування відзиву на апеляційну скаргу - 5 год;

- виготовлення відзиву з додатками та направлення їх відповідачу, до суду - 3 год.

Згідно п.п.4.2 договору про надання правничої допомоги від 02.12.2024 гонорар адвоката погоджується за взаємною угодою сторін та становить 5000,00 грн.

Подані докази судова колегія бере до уваги, аналізуючи обґрунтованість суми, заявленої до відшкодування витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Верховний Суд у постанові від 01 вересня 2022 року у справі №640/16093/21 вказав, що в будь-якому випадку, суд зобов`язаний перевірити докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, їх вартість, з огляду на положення частини четвертої статті 134 КАС України, згідно з якою для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Відповідачем заперечення до суду апеляційної інстанції щодо відшкодування витрат на правничу допомогу не подано.

Колегія суддів зауважує, що представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на 9 сторінках тексту, а також апеляційна скарга фактично відтворює позицію позивача, викладену у позовній заяві, що не потребувало глибокого вивчення правової бази та судової практики, а також не вимагало від представника позивача, який є фахівцем в галузі права, значних зусиль під час підготовки до розгляду справи в суді апеляційної інстанції. У зазначеному відзиві містяться фактичні обставини справи та цитування висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, у поєднанні з доводами, які були викладені у позовній заяві.

Також, колегія суддів звертає увагу, що представник позивача участі у розгляді справи в суді апеляційної інстанції не приймав, в судове засідання не з`явився.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Заявлені витрати в частині огляду судової практики та узгодження правової позиції не відповідають критерію неминучості витрат сторони у судовій справі, оскільки саме по собі формування позиції, вивчення та аналіз судової практики і підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу не належать до представництва та захисту прав клієнта у суді та охоплюються (є складовою) підготовкою та поданням відзиву на апеляційну скаргу, що заявлені як окремі послуги, тому не можуть вважатися фактично понесеними як окремий вид робіт, виконаних адвокатом.

Таким чином, під час вирішення питання визначення суми відшкодування витрат на правничу допомогу у кожному конкретному випадку суд має керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з фінансового стану обох сторін, поведінкою сторін під час судового процесу тощо.

Виходячи із принципу співмірності та розумності судових витрат, а також виконаної адвокатом роботи, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для відшкодування позивачу витрат в розмірі 1000, 00 грн.

Наведені обставини у своїй сукупності вказують на те, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач має право на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, однак неспівмірно визначив їх розмір, який би відповідав вимогам частини п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином доводи апеляційної скарги Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) частково спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 03 жовтня 2024 року та є підставами для його зміни.

Відповідно до вимог п. 2 частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)задовольнити частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2024 року змінити в резолютивній частині, виклавши її абзац третій в наступній редакції:

«Стягнути з Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (01001, м. Київ, провулок Музейний, 2Д, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 (сім тисяч) грн 00 коп)».

В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2024 року у справі №580/6731/24 залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (01001, м. Київ, провулок Музейний, 2Д, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 1 000 (одна тисяча) грн 00 коп.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач О.М. Кузьмишина

Судді І.О.Грибан

О.В.Карпушова