Справа № 140/6016/24
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2025-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 рокуЛьвівСправа № 140/6016/24 пров. № А/857/21166/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Гудима Л.Я., Качмара В.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження в електронній формі апеляційну скаргу Волинської митниці на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 17 липня 2024 року у справі № 140/6016/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторія Лідер Груп» до Волинської митниці про визнання дії та бездіяльності протиправними, (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Ковальчуком В.Д. 17 липня 2024 року за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи у м. Луцьку, дата складення повного тексту судового рішення не зазначена), -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вікторія Лідер Груп» (далі також - ТОВ, позивач) звернулося з адміністративним позовом до Волинської митниці (далі також митниця, відповідач), в якому просило суд визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 08.12.2023 № UA205140/2023/000802/2, № UA205140/2023/000808/2, від 13.12.2023 № UA205140/2023/000812/2, від 20.12.2023 № UA205140/2023/000822/2, від 10.01.2024 № UA205140/2024/000007/1, від 18.01.2024 № UA205140/2024/000015/2.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 17 липня 2024 року позов задоволено повністю.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який покликаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що під час перевірки документів, поданих декларантом в митних цілях, встановлено розбіжності та неточності, відтак у митного органу виникли сумніви щодо достовірності заявленої митної вартості товару. Оскільки позивачем не було надано документів на запит митного органу, які б підтверджували або визначили кількісно і достовірно складові митної вартості, митна вартість не могла бути визначена за основним методом визначення митної вартості. У зв`язку з цим декларанта повідомлено про намір прийняття рішення про коригування митної вартості товару та після проведення консультацій із декларантом, зважаючи на неможливість застосування наступних методів визначення митної вартості з причини відсутності у митного органу та декларанта відповідної інформації, митну вартість згідно зі статтею 64 Митного кодексу України (далі також - МК України) визначено за резервним методом.

У відповідь на подану апеляційну скаргу позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує проти вимог скарги, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, просить відмовити у задоволенні вимог апелянта, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України).

У відповідності до вимог частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 05 квітня 2023 року між ТОВ (покупець) та фірмою «DIJENIJ IN BOTTEGE BG LTD» (продавець) укладено контракт № DV/04-2023-1, згідного якого продавець має поставити та передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його па умовах даного договору на умовах СІР - Київ, Луцьк, Рівне, СРТ - Луцьк, DAP - Луцьк, Рівне, Дубно, Городок, Володимир-Волинський, Ковель, Житомир, Мукачево, Старовойтове, CIF м. Чорноморськ, Одеса згідно інвойсом на кожну поставку.

На виконання умов вказаного контракту фірмою «DIJENIJ IN BOTTEGE BG LTD» складено рахунок-фактуру (інвойс) від 05.12.2023 № 05.12.23.5369-DIJ _VIC на продаж транспортного засобу марки RENAULT MASTER, номер кузова (шасі, рами) - НОМЕР_1 , вартість якого складає 11000 євро.

08.12.2023 для митного оформлення в режимі імпорту вказаного товару позивач подав до Волинської митниці митну декларацію (МД) № 23UA11U9. Фактурна вартість імпортованого товару становить 11000,00 євро, що і є його митною вартістю за основним методом (еквівалентно 434 456,00 грн).

До вказаної МД для підтвердження митної вартості додано: контракт від 05.04.2023 № DV/04-2023-1; рахунок-фактуру (їнвойс) від 05.12.2023 року № 05.12.23.5369-DIJ _VIC; міжнародну товарно-транспортну накладну від 05.12.2023; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.l (Movement certificate EUR.1) від 05.12.2023 року № PL/MH/AV 0008531; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 16.01.2019 № 2019АЕ18957; висновок про якісні характеристики товару - експертну довідку від 07.12.2023 № 12094/23.

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митним органом в електронному повідомленні декларанту запропоновано подати в 10-денний термін такі документи: 1) договір із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором; 3) виписку з бухгалтерської документації; 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 5) декларацію країни відправлення; 6) платіжні документи.

Декларант листом від 08.12.2023 № 13/11/2023 повідомив, що надано всі можливі документи для визначення митної вартості та просив прийняти рішення без врахування термінів, передбачених частиною третьою статті 53 МК України.

08.12.2023 митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UA205140/2023/000802/2, а також сформувала картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205140/2023/033681.

Як зазначено у графі 33 цього рішення від 08.12.2023 № UA205140/2023/000802/2, митна вартість товару, який ввозяться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та містять такі розбіжності.

Згідно з пунктом 3.2 контракту від 05.04.2023 № DV/04-2023-1 за домовленістю сторін можливі 3 види оплати: передоплата банківським переказом на рахунок продавця, оплата по факту отримання товару та оплату товару на виплати. Проте в інвойсі відсутня інформація щодо певного виду оплати за оцінюваний товар.

Відповідно до рахунка-фактури від 05.12.2023 № 05.12.23.5369-DIJ_VIC продавцем (власником) товару «DIJENU IN BOTTEGE» BG LTD, що суперечить власнику товару, зазначеному в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу від 16.01.2019 № 2019 НОМЕР_2 .

У зв`язку із неподанням декларантом додаткових документів та неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості (методу 2а та методу 2б - з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в та методу 2г - з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта), митну вартість товару 1 визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на рівні 23450 євро/од згідно інтернет-джерела mobile.de (https://www.mobile.de/ru/%D0%90%D0%B2%D1%82%D0%BE%D1%84%D1%83%D1%80%D0%B3%D0%BE%D0%BD-%D0%B8%D0%BB%D0%B8-%D0%B3%D1%80%D1%83%D0%B7%D0%BE%D0%B2%D0%B8%D0%BA-%D0%B4%D0%BE-7,5-%D1%82/Renault-Master-DoKa-Dreiseiten-Kipper 3,5t/vhc:vanupto7500,pgn:1,pgs:10,srt:price,sro:asc,mke:20700,mld:master,frn:2019,frx:2019,ful:diesel,pwn:96,pwx:96,dmg:false,vcg:tippervan/pg:vipvanupto7 500/378156384.html).

Товар було випущено у вільний обіг за МД від 08.12.2023 № 23UA27U5.

26 вересня 2022 року між ТОВ (покупець) та фірмою Firma WORA (продавець) укладено договір купівлі-продажу №WG/2022, згідно пункту 1.1. якого продавець має поставити та передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти товар на оплатити його на умовах даного договору.

У відповідності до рахунку-фактури (інвойсу) від 20.11.2023 № 2023-829 предметом купівлі-продажу є транспортний засіб марки SKODA KODIAQ, номер кузова (шасі, рами) - НОМЕР_3 , вартість якого складає 14400 євро.

08.12.2023 для митного оформлення в режимі імпорту вказаного товару позивач подав до митниці МД № 23UA21U0. Фактурна вартість імпортованого товару становить 14400,00 євро, що і є його митною вартістю за основним методом (еквівалентно 568 742,40 грн).

До вказаної МД для підтвердження митної вартості додано: договір від 26.09.2022 року № WG/2022; рахунок-фактуру (інвойс) від 20.11.2023 № 2023-829; міжнародну товарно-транспортну накладну від 03.12.2023; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.l (Movement certificate EUR. 1) від 04.12.2023 № PL/MH/AV 0008536; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 18.12.2018 № НОМЕР_4 ; висновок про якісні характеристики товару - експертну довідку від 07.12.2023 № 12080/23.

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митним органом в електронному повідомленні декларанту запропоновано подати в 10-денний термін такі документи: 1) договір із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором; 3) виписку з бухгалтерської документації; 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 5) декларацію країни відправлення; 6) платіжні документи.

Декларант листом від 08.12.2023 № 08/12/2023 повідомив, що надано всі можливі документи для визначення митної вартості та просив прийняти рішення без врахування термінів, передбачених частиною третьою статті 53 МК України.

08.12.2023 митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UA205140/2023/000808/2, а також сформувала картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205140/2023/033869.

Як зазначено у графі 33 цього рішення, митна вартість товару, який ввозяться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та містять такі розбіжності.

Відповідно до поданого інвойсу від 20.11.2023 № 2023-829 продавцем товару (власником) є Firma WORA Inh. Wladimir Belz Bergstrasse 57, 89567, Sontheim-Brenz, Germany, однак в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 зазначений інший власник HONNINGER BETONFERTIGTEIL GMBH. інформація щодо якого відсутня в зовнішньоекономічному контракті.

Вказане, на думку митного органу, свідчить про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно умов та ціни придбання транспортного засобу.

У зв`язку із неподанням декларантом додаткових документів та неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості (методу 2а та методу 2б - з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в та методу 2г - з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта), митну вартість товару 1 визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації за МД № UA204080/2023/25375 від 04.12.2023 на рівні 16000 євро.

Товар було випущено у вільний обіг за МД від 11.12.2023 № 23UA93U0.

06.10.2023 між ТОВ (покупець) та підприємством «WEST PARTNERS Sp. z о.о.» укладено контракт купівлі-продажу №06/23, відповідно пункту 1.1. якого продавець має поставити та передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору.

У відповідності до рахунку-фактури (інвойсу) від 07.12.2023 № 509/2023 предметом купівлі-продажу є транспортний засіб марки VOLKSWAGEN CADDY, номер кузова (шасі, рами) - НОМЕР_5 , вартість якого складає 12200 євро.

12.12.2023 для митного оформлення в режимі імпорту вказаного товару позивач подав до Волинської митниці МД № 23UA22U0. Фактурна вартість імпортованого товару становить 12200,00 євро, що і є його митною вартістю за основним методом (еквівалентно 484 020,36 грн).

До вказаної МД для підтвердження митної вартості додано: контракт купівлі-продажу від 06.10.2023 року № 06/23; рахунок-фактуру (інвойс) від 07.12.2023 року № 509/2023; міжнародну товарно-транспортну накладну від 09.12.2023; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR. 1 (Movement certificate EUR. 1) від 09.12.2023 № PL/MH/AV 0008566; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 01.11.2023 № ; висновок про якісні характеристики товару - експертну довідку від 12.12.2023 № 12224/23.

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митним органом в електронному повідомленні декларанту запропоновано подати в 10-денний термін такі документи: 1) договір із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором; 3) виписку з бухгалтерської документації; 4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 6) банківський (платіжний) документ, що стосується оцінюваного товару.

Декларант листом № 12/12/2023 від 12.12.2023 повідомив, що надано всі можливі документи для визначення митної вартості та просив прийняти рішення без врахування термінів, передбачених частиною третьою статті 53 МК України.

13.12.2023 митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UA205140/2023/000812/1, а також сформувала картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205140/2023/033898.

Як зазначено у графі 33 цього рішення, митна вартість товару, який ввозяться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та містять такі розбіжності.

Відповідно до пункту 3.2 контракту від 06.10.2023 № 06/23 передбачена 100% передоплата на рахунок продавця, проте банківський платіжний документ відсутній. Відповідно до поданого інвойсу № 509/2023 від 07.12.2023 продавцем товару (власником) є особа, відмінна від власника зазначеного в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу від 01.11.2023 № .

У зв`язку із неподанням декларантом додаткових документів та неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості (методу 2а та методу 2б - з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в та методу 2г - з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта), митну вартість товару визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації за МД № UA204080/2023/021929 від 27.10.2023 на рівні 14000 євро.

Товар було випущено у вільний обіг за МД від 13.12.2023 № 23UA83U5.

ТОВ (покупець) було укладено з фірмою «ARIDA SALON AUTO» (продавець) контракт від 31.08.2023 № 31-08, за умовами якого продавець має поставити та передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору на умовах СІР-Київ, Луцьк, Рівне, СРТ-Луцьк, DAP-Луцьк, Рівне, Дубно, Городок, Володимир-Волинський, Ковель, Житомир, Мукачево, Старовойтове CIF м. Чорноморськ, Одеса згідно з інвойсом на кожну поставку.

У відповідності до рахунку-фактури (інвойсу) від 22.11.2023 № VO 050/11/2023 предметом купівлі-продажу є транспортний засіб марки RENAULT MASTER, номер кузова (шасі, рами) - НОМЕР_6 , вартість якого складає 7030 євро.

20.12.2023 для митного оформлення в режимі імпорту вказаного товару позивач подав до Волинської митниці МД № 23UA60U8. Фактурна вартість імпортованого товару становить 7030,00 євро, що і є його митною вартістю за основним методом (еквівалентно 287 680,96 грн).

До вказаної МД для підтвердження митної вартості додано: контракт від 31.08.2023 № 31-08; рахунок-фактура (інвойс) від 22.11.2023 № VO 050/11/2023; міжнародну товарно-транспортну накладну від 22.11.2023; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR. 1 (Movement certificate EUR. 1) від 22.11.2023 № PL/MH/AV 0008603; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 12.08.2019 № 2019DT99270; висновок про якісні характеристики товару - експертну довідку від 19.12.2023 № 12489/23; платіжну інструкцію від 09.11.2023 № 27; декларацію країни відправлення від 19.12.2023 № 23PL301010Е1807534.

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митним органом в електронному повідомленні декларанту запропоновано подати в 10-денний термін такі документи: 1) договір із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором; 3) виписку з бухгалтерської документації; 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 5) декларацію країни відправлення (Франція).

Декларант листом від 20.12.2023 № 20/12/2023 повідомив, що надано всі можливі документи для визначення митної вартості та просив прийняти рішення без врахування термінів, передбачених частиною третьою статті 53 МК України.

20.12.2023 митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UA205140/2023/000822/1, а також сформувала картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205140/2023/033977.

Як зазначено у графі 33 цього рішення, митна вартість товару, який ввозяться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та містять такі розбіжності.

Числове значення, зазначене в декларації країни відправлення від 19.12.2023-30794 № 23PL301010E1807534 PLN не відповідає ціні товару, зазначеній в рахунку-фактурі від 22.11.2023 № VO 059/10/2023 7030 євро. Згідно декларації країни відправлення від 01.12.2023 № 23PL301010E1719230 країною відправлення є Польща, декларація країни відправлення Франція не подана до митного оформлення. Відповідно до поданого інвойсу від 22.11.2023 № VO 050/11/2023 продавцем товару (власником) є Company Company «ARIDA SALON AUTO» 438 Rue des Entreprises, 60730 Novillers, France, однак, в свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_7 видане в країні Франція, в якому зазначений інший власник OXYPHARM EST LE PROPRIETAIRE DU VEHICULE, інформація щодо якого відсутня в зовнішньоекономічному контракті.

Вказане, на думку митного органу, свідчить про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно умов та ціни придбання транспортного засобу.

У зв`язку із неподанням декларантом додаткових документів та неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості (методу 2а та методу 2б - з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в та методу 2г - з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта), митну вартість товару визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації за МД від 04.10.2023 № UA204080/2023/19595 на рівні 11000 євро.

Товар було випущено у вільний обіг за МД від 21.12.2023 № 23UA32U0.

У відповідності до рахунку-фактури (інвойсу) від 22.11.2023 року № 589/2023 предметом купівлі-продажу є транспортний засіб марки RENAULT MASTER, номер кузова (шасі, рами) - НОМЕР_8 , вартість якого складає 6990 євро.

09.01.2024 для митного оформлення в режимі імпорту вказаного товару позивач подав до Волинської митниці МД № 24UA68U8. Фактурна вартість імпортованого товару становить 6990,00 євро, що і є його митною вартістю за основним методом (еквівалентно 292 163,13 грн).

До вказаної МД для підтвердження митної вартості додано: контракт від 31.08.2023 № 31-08; рахунок-фактура (інвойс) від 22.11.2023 № 589/2023; міжнародну товарно-транспортну накладну від 03.01.2024; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR. 1 (Movement certificate EUR. 1) від 04.01.2024 № PL/MH/AV 0008675; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 28.01.2019 № НОМЕР_9 ; висновок про якісні характеристики товару - експертну довідку від 09.01.2024 № 157/24; платіжну інструкцію від 05.01.2024 № 278.

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митним органом в електронному повідомленні декларанту запропоновано подати в 10-денний термін такі документи: 1) договір із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором; 3) виписку з бухгалтерської документації; 4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 6) копію митної декларації країни відправлення.

Декларант листом від 10.01.2024 № 10/01/2024 повідомив, що надано всі можливі документи для визначення митної вартості та просив прийняти рішення без врахування термінів, передбачених частиною третьою статті 53 МК України.

10.01.2024 митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UA205140/2024/000007/1, а також сформувала картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205140/2024/000071.

Як зазначено у графі 33 цього рішення, митна вартість товару, який ввозяться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та містять такі розбіжності.

Відповідно до поданого інвойсу від 22.12.2023 № 589/2023 продавцем товару (власником) є ARIDA SALJN AVTO 438 Rue des Entreprises, 60730 Novillers, France. Однак, в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу від 28.01.2019 № НОМЕР_10 зазначений інший власник LEASEPLAN FRANCE SAS. Документів про перехід права власності від власника LEASEPLAN FRANCE SAS до ОСОБА_1 , а також умов та ціни придбання транспортного засобу декларантом не надано.

У зв`язку із неподанням декларантом додаткових документів та неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості (методу 2а та методу 2б - з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в та методу 2г - з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта), митну вартість товару визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації за МД від 20.12.2023 № UA204080/2023/026798 на рівні 11000 євро.

Товар було випущено у вільний обіг за МД від 10.01.2024 № 24UA85U4.

Між ТОВ (покупець) та підприємством «TJAB D1ROTEC CONSULT» (продавець) укладено контракт купівлі-продажу від 20.12.2023 № 20-12/23, згідно пункту 1.1. якого продавець мас поставити та передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору.

У відповідності до рахунку-фактури (інвойсу) від 09.01.2024 № 24-002 предметом купівлі-продажу є трактор гусеничний PRINOTH RAPTOR 300, номер - 10662372, вартість якого складає 247 400 євро.

18.01.2024 для митного оформлення в режимі імпорту вказаного товару позивач подав до митниці МД № 24UA31U5. Фактурна вартість імпортованого товару становить 247 400,00 євро, що і є його митною вартістю за основним методом (еквівалентно 10 195 354,00 грн).

До вказаної МД для підтвердження митної вартості додано: контракт від 20.12.2023 № 20-12/23; рахунок-фактуру (інвойс) від 09.01.2024 № 24-001; рахунок-фактуру (інвойс) від 09.01.2024 № 24-002; міжнародну товарно-транспортну накладну від 15.01.2024 № 624852; платіжну інструкцію від 21.12.2023 № 273; висновок про якісні характеристики товару - експертну довідку від 17.01.2024 № 361/24; фотографії; декларацію країни відправлення від 15.01.2024 № 24PL301010Е0046192.

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митним органом в електронному повідомленні декларанту запропоновано подати в 10-денний термін такі документи: 1) договір із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором; 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару.

Декларант листом від 18.01.2024 повідомив, що надано всі можливі документи для визначення митної вартості та просив прийняти рішення без врахування термінів, передбачених частиною третьою статті 53 МК України.

18.01.2024 митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UA205140/2024/000015/2, а також сформувала картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205140/2024/000160.

Як зазначено у графі 33 цього рішення, митна вартість товару, який ввозяться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та містять такі розбіжності.

Згідно рахунка-фактури від 09.01.2024 № 24-001 вартість товару становить 42600 євро, згідно рахунка-фактури від 09.01.2024 № 24-002 вартість товару 2474000 євро, що суперечить вартості, вказаній в копії митної декларації країни відправлення від 15.01.2024 № 24PL301010E0046.

Згідно копії митної декларації країни відправлення відправником товару є UAB Dirotec consult, однак в автотранспортній накладній від 15.01.2024 № 624852 в гр. 22 відсутній підпис та печатка відправника. Також, згідно вищезазначеного документа в гр. 23 вказаний перевізник PETRO MALKO, однак згідно МД умови поставки вказані DAP LUTSK.

У зв`язку із неподанням декларантом додаткових документів та неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості (методу 2а та методу 2б - з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в та методу 2г - з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта), митну вартість товару 2 визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації за МД від 31.10.2023 № UA100060/2023/427982 на рівні 317930 євро/од.

Товар було випущено у вільний обіг за МД від 18.01.2024 № 24UA57U9.

Позивач, не погоджуючись із рішеннями про коригування митної вартості товарів, звернувся до суду із цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом, дозволяють ідентифікувати оцінюваний товар та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Перевіривши правомірність прийнятого відповідачем рішення згідно вимог частини другої статті 2 КАС України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що таке вказаним вище критеріям не відповідає, відповідач діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України з огляду на таке.

Згідно з частиною першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до частини першої статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частиною першою статті 257 МК України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Відповідно до частини шостої статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Положеннями статті 49 МК України передбачено, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.

У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).

Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребовування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим, витребовувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за основним методом (за ціною договору (контракту).

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У розглядуваному випадку спірне рішення прийняте відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України, - декларант не надав усіх додаткових документів витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.

Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

З матеріалів справи видно, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) позивач подав разом із МД документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України, зокрема:

по МД від 08.12.2023 № 23UA11U9: контракт від 05.04.2023 № DV/04-2023-1; рахунок-фактуру (їнвойс) від 05.12.2023 року № 05.12.23.5369-DIJ _VIC; міжнародну товарно-транспортну накладну від 05.12.2023; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.l (Movement certificate EUR.1) від 05.12.2023 року № PL/MH/AV 0008531; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 16.01.2019 № НОМЕР_11 ; висновок про якісні характеристики товару - експертну довідку від 07.12.2023 № 12094/23;

по МД від 08.12.2023 № 23UA21U0: договір від 26.09.2022 № WG/2022; рахунок-фактуру (інвойс) від 20.11.2023 № 2023-829; міжнародну товарно-транспортну накладну від 03.12.2023; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.l (Movement certificate EUR. 1) від 04.12.2023 № PL/MH/AV 0008536; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 18.12.2018 № НОМЕР_4 ; висновок про якісні характеристики товару - експертну довідку від 07.12.2023 № 12080/23;

по МД від 12.12.2023 № 23UA22U0: контракт купівлі-продажу від 06.10.2023 року № 06/23; рахунок-фактуру (інвойс) від 07.12.2023 року № 509/2023; міжнародну товарно-транспортну накладну від 09.12.2023; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR. 1 (Movement certificate EUR. 1) від 09.12.2023 № PL/MH/AV 0008566; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 01.11.2023 № ; висновок про якісні характеристики товару - експертну довідку від 12.12.2023 № 12224/23;

по МД від 20.12.2023 № 23UA60U8: контракт від 31.08.2023 № 31-08; рахунок-фактура (інвойс) від 22.11.2023 № VO 050/11/2023; міжнародну товарно-транспортну накладну від 22.11.2023; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR. 1 (Movement certificate EUR. 1) від 22.11.2023 № PL/MH/AV 0008603; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 12.08.2019 № НОМЕР_7 ; висновок про якісні характеристики товару - експертну довідку від 19.12.2023 № 12489/23; платіжну інструкцію від 09.11.2023 № 27; декларацію країни відправлення від 19.12.2023 № 23PL301010Е1807534;

по МД від 09.01.2024 № 24UA68U8: контракт від 31.08.2023 № 31-08; рахунок-фактура (інвойс) від 22.11.2023 № 589/2023; міжнародну товарно-транспортну накладну від 03.01.2024; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR. 1 (Movement certificate EUR. 1) від 04.01.2024 № PL/MH/AV 0008675; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 28.01.2019 № НОМЕР_9 ; висновок про якісні характеристики товару - експертну довідку від 09.01.2024 № 157/24; платіжну інструкцію від 05.01.2024 № 278;

по МД від 18.01.2024 № 24UA31U5: контракт від 20.12.2023 № 20-12/23; рахунок-фактуру (інвойс) від 09.01.2024 № 24-001; рахунок-фактуру (інвойс) від 09.01.2024 № 24-002; міжнародну товарно-транспортну накладну від 15.01.2024 № 624852; платіжну інструкцію від 21.12.2023 № 273; висновок про якісні характеристики товару - експертну довідку від 17.01.2024 № 361/24; фотографії; декларацію країни відправлення від 15.01.2024 № 24PL301010Е0046192.

Суд першої інстанції правильно вказав на те, що відсутні підстави ставити під сумнів заявлену декларантом за першим методом митну вартість спірного товару, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару чи ознаки підробки, вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару.

Колегія суддів відхиляє посилання відповідача про автоматичне спрацювання профілів ризику автоматизованої системи аналізу та управління ризиками під час опрацюванням документів за МД та здійснення перевірки числового значення заявленої декларантом митної вартості товару, з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 246 МК України, з метою визначення порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, що подається органу доходів і зборів на паперовому носії або як електронний документ, розроблено Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа затверджений Наказом Міністерства фінансів України 30.05.2012 № 631 (далі також - Порядок № 631).

Згідно з підпунктом 4.5.4 Порядку № 631 при здійсненні митного оформлення, зокрема, виконуються такі митні формальності як контроль із застосуванням системи управління ризиками, в тому числі оцінка ризику за МД шляхом аналізу ЕК МД та ЕК ДМВ (ЕМД та ЕДМВ) за допомогою АСАУР.

Відповідно до пункту 4.9.1 Порядку № 631 під час завершення митного оформлення посадовими особами проводиться перевірка відомостей про виконання митних формальностей, сформованих за результатами оцінки ризику за МД із застосуванням системи управління ризиками, в тому числі за допомогою АСАУР.

У відповідності до пункту 3 розділу І Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.07.2015 № 684 (далі також - Порядок № 684), автоматизована система управління ризиками - сукупність програмно-інформаційних комплексів, які забезпечують функціонування системи управління ризиками під час митного контролю та/або митного оформлення товарів, транспортних засобів.

Профіль ризику - опис будь-якої сукупності індикаторів ризику, у тому числі визначених комбінацій індикаторів ризику, що є результатом збору, аналізу та систематизації інформації.

Згідно з пунктом 3 розділу II Порядку № 684 профіль ризику може бути представлений у формах паспорта профілю ризику і програмного коду профілю ризику.

Як стверджує відповідач, під час опрацювання документів, поданих декларантом до митного оформлення, відбулось автоматичне спрацювання профілів ризику АСАУР, основним з яких є 105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів», де у повідомленні зазначалося: наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 02.04.2019 року у справі № 809/784/16 щодо застосування митницею АСАУР, дані якої відповідач вважає підставою для винесення оскаржуваного рішення, Верховний Суд зазначив, що спрацювання системи є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів.

Більше того, Верховний Суд у постанові від 27 липня 2018 року у справі № 809/1174/17 визнав необґрунтованим застосування митницею ціни за відомостями спеціалізованої бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України, з огляду на спрацювання модуля АСАУР, оскільки вважає, що індивідуальні характеристики того чи іншого товару можуть бути з`ясовані лише шляхом порівняння змісту поданих до митного оформлення документів з документами про властивості раніше імпортованого товару.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень. В основу такого підходу лягли висновки про те, що торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо) (постанови Верховного Суду від 21.10.2021 у справі № 420/4820/19, від 25.02.2021 у справі № 810/8295/17).

Також, Верховний Суд критично оцінює доводи митниці щодо оцінки ризиків при перевірці митної вартості товарів з огляду на те, що спрацювання профілів ризиків автоматизованої системи аналізу та управління ризиками та наявність в базах митного органу інформації про те, що ідентичні або подібні товари було розмитнено іншими особами за вищою митною вартістю, не може бути підставою для відмови у прийнятті заявленої декларантом митної вартості за ціною контракту, за відсутності інших законних підстав для витребування додаткових документів, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України: що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом (постанови Верховного Суду від 20 вересня 2023 року у справі № 821/411/18, від 09 листопада 2022 року у справі № 815/2162/17).

Таким чином, колегія суддів вважає, що спрацювання цієї системи не може бути належним доказом в обґрунтування неможливості здійснення заявлених до розмитнення товарів за першим методом, а також не є підставою для витребування додаткових документів для підтвердження митної вартості товару.

Також суд першої інстанції прийшов до правильного висновку стосовно того, що немає підстав для витребовування додаткових документів, оскільки відповідачем не вказано та не обґрунтовано, які числові значення такі документи мали підтвердити чи спростувати, при тому, що вартість придбання оцінюваного товару підтверджена документально.

За обставин цієї справи відповідач не встановив розбіжностей, які дійсно мають вплив на правильність визначення митної вартості, ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари згідно з умовами поставки, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем).

Разом з тим, митну вартість товарів відповідач визначив за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України.

Колегія суддів зазначає, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації митниці, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено.

Сам факт здійснення митного оформлення подібних товарів за митною вартістю, що є більша заявленої декларантом, не може бути безумовною підставою для коригування відповідачем митної вартості товару.

Також, Верховний Суд у постанові від 21.12.2018 року у справі № 815/228/17 дійшов висновку, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Аналогічні висновки зроблено Верховним Судом у постанові від 10.10.2019 у справі № 809/1469/16.

Крім цього, будь-яка інформація, отримана від юридичних осіб носить виключно інформативний характер та не є безумовною рекомендацією митному органу визначати митну вартість інших аналогічних/подібних товарів саме за такою вартістю. Кожна зовнішньоекономічна угода містить свої умови, які погоджуються сторонами. Принцип свободи договорів чітко передбачає, що сторони можуть самостійно визначити вартість товару.

Посилання відповідача в рішенні про коригування митної вартості товару на відомості з довідкової інформації не є доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару.

З урахуванням наведеного, висновки у спірному рішенні про неможливість визнання митної вартості товару за ціною договору щодо товару, який імпортується, та за рівнем, визначеним декларантом, не є доведеними. При цьому відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Враховуючи позицію Верховного Суду у постановах від 12 березня 2019 року у справі № 826/2313/16, від 13 червня 2019 року у справі № 820/6315/15, слід зауважити, що вимоги частин третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Верховний Суд у постанові від 8 лютого 2019 року у справі № 825/648/17 зазначив, що у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Частиною сьомою статті 54 МК України обумовлено, що якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи у своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом за ціною договору (контракту), як і не довів правових підстав для застосування резервного методу.

Також, суд апеляційної інстанції зауважує, що митний орган не вказав на будь-які розбіжності чи ознаки підробки зазначених документів, або відсутність відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Таким чином, суд першої інстанції виходив з дослідження складу митного правопорушення з урахуванням усіх обставин справи, а не лише з факту наявності повноважень митного органу на здійснення контрольних функцій при митному оформленні товарів. Усі обставини були перевірені судом з дослідженням доказів, з урахуванням положень договору щодо умов поставки та оплати, на підставі оцінки яких суд першої інстанції зробив правильний висновок, що доводи митниці не підтвердилися.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв не у спосіб що визначені законами та Конституцією України. Відповідач в порушення вимог статті 77 КАС України не довів наявність у нього обґрунтованого сумніву у правильності визначення декларантом митної вартості товару за ціною договору. Зазначене, в свою чергу, дає підстави вважати, що оспорювані рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови є протиправними, які слід скасувати, і доводи апеляційної скарги не спростовують зазначених висновків суду першої інстанції.

Щодо доводів апеляційної скарги з приводу не співмірності розміру присуджених судових витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 грн, то колегією суддів ураховано, що ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення «гонорару адвоката» у справі яка розглядається є розумність заявлених витрат. Тобто розмір відповідної суми має бути обґрунтованим. Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката та інші обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копії таких документів: договору про надання правової допомоги від 16.01.2023 №16-01/01, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Дженерал Лігал Груп» (далі також - Адвокатське об`єднання) та позивачем; додаткової угоди (замовлення) від 04.06.2024 № 01/06 до договору від 16.01.2023 № 16-01/01; рахунку 09 від 04.06.2024 № за надані юридичні послуги згідно договору про надання правової допомоги від 16.01.2023 № 16-01/01; акта приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 04.06.2024 № 01/06; платіжної інструкції в національній валюті від 04.06.2024 № 1399.

Договором про надання правової допомоги від 16 січня 2023 року № 16-01/01 визначено, що Адвокатське об`єднання приймає на себе доручення клієнта ТОВ з надання правової допомоги в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а клієнт зобов`язується сплатити гонорар з надання правової допомоги і фактичні витрати, понесені у зв`язку з виконанням цього договору.

Відповідно до додаткової угоди (замовлення) від 04.06.2024 № 01/06 Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання щодо вжиття всіх можливих заходів у справі щодо визнання протиправними та скасування рішень митниці про коригування митної вартості товарів від 08.12.2023 № UA205140/2023/000802/2, № UA205140/2023/000808/2, від 13.12.2023 № UA205140/2023/000812/2, від 20.12.2023 № UA205140/2023/000822/2, від 10.01.2024 № UA205140/2024/000007/1, від 18.01.2024 № UA205140/2024/000015/2.

Пунктом 2 додаткової угоди визначено, що для виконання замовлення Адвокатське об`єднання здійснює, зокрема, такі заходи та дії: ґрунтовно проконсультувати клієнта з приводу обставин справи, зазначеної в пункті 1 додаткової угоди; підготувати позовну заяву про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів; у разі необхідності підготувати та надіслати в інтересах клієнта адвокатські запити; здійснити підготовку інших документів процесуального характеру, в яких виникне необхідність в ході судового розгляду справи, в тому числі, але не виключно відповіді на відзив, заперечень, клопотань, заяв тощо; здійснювати повний супровід адміністративної справи до повного виконання судового рішення у справі; представляти інтереси клієнта в суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, установах, організаціях та підприємствах усіх форм власності.

Пунктом 2 додаткової угоди визначено, що для виконання замовлення Адвокатське об`єднання здійснює, зокрема, такі заходи та дії: ґрунтовно проконсультувати клієнта з приводу обставин справи, зазначеної в пункті 1 додаткової угоди; підготувати та подати позовну заяву про визнання протиправним та скасування рішень про коригування митної вартості товарів; у разі необхідності підготувати та надіслати в інтересах клієнта адвокатські запити; здійснити підготовку інших документів процесуального характеру, в яких виникне необхідність в ході судового розгляду справи, в тому числі але не виключно відповіді на відзив, заперечень, клопотань, заяв тощо; здійснювати повний супровід адміністративної справи до повного виконання судового рішення у справі; представляти інтереси клієнта в суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, установах, організаціях та підприємствах усіх форм власності.

Сторони погодили, що вартість виконаних робіт та наданих послуг (гонорар) Адвокатського об`єднання становить: щодо оскарження рішень Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 08.12.2023 № UA205140/2023/000802/2, № UA205140/2023/000808/2, від 13.12.2023 № UA205140/2023/000812/2, від 20.12.2023 № UA205140/2023/000822/2, від 10.01.2024 № UA205140/2024/000007/1 15000,00 грн; щодо оскарження рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товару від 18.01.2024 №UA205140/2024/000015/2 10 000,00 грн, всього разом 25 000,00 грн.

Вказану суму гонорару також визначено у рахунку від 04.06.2024 № 09 за надані юридичні послуги згідно договору про надання правової допомоги №16-01/01 від 16.01.2023 та відображено в акті приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 04.06.2024 № 01/06, на підтвердження сплати якої надано платіжну інструкцію в національній валюті від 04.06.2024 № 1399.

Відповідач у відзиві на позов заперечив щодо відшкодування позивачу витрат на правничу допомогу у зв`язку з їх неспівмірністю із категорією справи і предметом позову, а також з огляду на надання правничої допомоги Адвокатським об`єднанням в подібних справах в інтересах позивача (справи № 140/651/23, № 140/1134/23, № 140/21577/23, № 140/25989/23, № 140/33491/23, № 140/35260/23), що свідчить про обізнаність адвоката з усталеною судовою практикою у цій категорії справ та про наявні напрацювання із підготовки процесуальних документів.

Вирішуючи доводи апеляційної скарги щодо обґрунтованості розміру витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу цієї справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що виходячи із принципів співмірності витрат, обґрунтованості та пропорційності їх розміру, заперечення відповідача, справедливим буде відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 7000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони.

Натомість заперечуючи проти розміру присуджених на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу адвоката, відповідач в супереч частині сьомій статті 134 КАС України не довів не співмірності таких витрат.

Як убачається з апеляційної скарги, наведені в ній доводи щодо помилковості висновків суду у цій справі фактично зводяться до необхідності нової правової оцінки обставин у справі та дослідження наявних у матеріалах справи доказів. Водночас зазначеним доводам судом першої інстанції вже була надана належна правова оцінка.

Інших доводів на підтвердження правомірності своїх дій відповідач не навів, що не дає підстав вважати висновки суду першої інстанцій помилковими, а застосування ним норм матеріального та процесуального права - неправильним.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши статтю 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Апеляційний суд переглянув оскаржуване судове рішення і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Відповідно до пункту 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанцій правильно встановив обставини справи, не допустив неправильного застосуванням норм матеріального права чи порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 370 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Волинської митниці залишити без задоволення, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 17 липня 2024 року у справі №140/6016/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Постанову разом із паперовими матеріалами апеляційної скарги надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді Л. Я. Гудим
В. Я. Качмар