Справа № 460/24925/23
Суддя: О.В. Поліщук
Дата ухвалення: 2025-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, ухваленого в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинення певних дій,
У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 26.03.2024 у справі № 460/24925/23 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій відмовлено повністю.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2024 у справі № 460/24925/23 скасовано рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 26.03.2024 у справі №460/24925/23 та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено, а саме:

визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 із збільшенням пенсії на один відсоток заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років відповідно до частини другої статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 28.08.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в частині доплати за понаднормовий стаж відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", збільшивши пенсію на один процент заробітку за кожен рік роботи понад стаж 20 років, з урахуванням проведених платежів.

16.12.2024 позивач звернувся до суду із заявою про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, у порядку, визначеному статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Вказану заяву позивач обґрунтовує тим, що на виконання рішення суду у справі № 460/24925/23 відповідач провів перерахунок його пенсії з 28.08.2023 з урахуванням положень частини другої статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції, чинній після 11.10.2017, тобто із застосуванням "двоскладової формули", передбаченої частиною другою статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Разом з тим, позивач наголошує, судовим рішенням у справі № 460/24925/23 встановлено його право на отримання доплати за понаднормовий стаж, розрахованої за нормою частини другої статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції, чинній до 11.10.2017. З огляду на вказане, дії відповідача щодо неналежного обчислення розміру пенсії, вчинені на виконання постанови суду апеляційної інстанції в справі № 460/24925/23, позивач вважає протиправними, а тому просить подану ним заяву задовольнити.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до статті 229 КАС України.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання судового рішення, суд зазначає наступне.

Предметом спору у справі № 460/24925/23 є перерахунок та виплата ОСОБА_1 з 28.08.2023 пенсії із встановленням доплати за понаднормовий стаж в розмірі 1 % заробітку за кожен рік роботи понад 20 років, відповідно до частини другої статті 56 Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-ХІІ.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2024 у справі № 460/24925/23 підтверджено порушення права позивача, яке одночасно було відновлене шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 28.08.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в частині доплати за понаднормовий стаж відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", збільшивши пенсію на один процент заробітку за кожен рік роботи понад стаж 20 років, з урахуванням проведених платежів.

При цьому, в ході апеляційного розгляду справи № 460/24925/23, як слідує із змісту мотивувальної частини постанови від 18.11.2024, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що ОСОБА_1 має право на перерахунок та виплату пенсії з урахуванням доплати за понаднормовий стаж відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки таке право він набув значно раніше, ніж набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 № 2148-VIII, яким було внесено зміни до пункту 2 статі 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, постановою суду апеляційної інстанції чітко встановлений спосіб її виконання.

Як встановлено судом, листом від 27.11.2024 за № 1700-0202-8/67434 відповідач повідомив адвокату позивача про те, що на виконання судового рішення у справі № 460/24925/23 проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 . Так, розмір пенсії ОСОБА_1 визначений з урахуванням судового рішення у справі № 460/24925/23 з 28.08.2023 становить 2760,00 грн. Відзначено, що до виконання вказаного судового рішення розмір пенсії ОСОБА_1 становив 3944,83 грн. Оскільки після перерахунку пенсії на виконання судового рішення у справі № 460/24925/23 її розмір зменшується, то пенсія з 28.08.2023 виплачується ОСОБА_1 у раніше встановленому розмірі.

Крім того, на підставі рішення про перерахунок пенсії від 21.11.2024 № 89 суд встановив, що при проведенні перерахунку пенсії позивача на виконання судового рішення основний розмір пенсії був обчислений відповідачем із застосуванням двох складових. У зв`язку з цим розмір пенсії позивача зменшився, а тому відповідно до рішення про перерахунок пенсії від 21.11.2024 № 89 пенсія позивача обраховується в раніше встановленому розмірі.

Більше того, зі змісту рішення про перерахунок пенсії від 21.11.2024 № 89 слідує, що надбавка за понаднормовий стаж обчислена відповідачем за нормами частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV)

Отже, належний перерахунок пенсії позивача на виконання рішення суду у справі № 460/24925/23 пенсійним органом не здійснено.

Суд критично оцінює такі дії відповідача, з огляду на те, що основний розмір пенсії позивача при її перерахунку на виконання судового рішення у справі № 460/24925/23 був обрахований пенсійним органом на умовах, визначених частиною другою статті 27 Закону № 1058-ІV.

Тобто, перерахунок пенсії позивача на виконання судового рішення у справі № 460/24925/23 проведено не відповідно до частини другої статті 56 Закону №796-XII в редакції, чинній до 11.10.2017, а на підставі такої норми в редакції, чинній після 11.10.2017, тобто з урахуванням частини другої статті 27 Закону № 1058-ІV.

За змістом частини другої статті 27 Закону № 1058-ІV, за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Суд зауважує, що в межах адміністративної справи № 460/24925/23 судом апеляційної інстанції не вирішувалася позовна вимога про зобов`язання відповідача здійснити розрахунок пенсії позивача в порядку, визначеному частиною другою статті 27 Закону № 1058-ІV, позаяк, така вимога позивачем взагалі не була заявлена.

Відповідно до частини другої статті 56 Закону № 796-ХІІ в редакції, чинній до 11.10.2017, право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Вказана норма частини другої статті 56 Закону № 796-ХІІ в редакції, чинній до 11.10.2017, не містить посилання на частину другу статті 27 Закону № 1058-ІV.

Частина друга статті 56 Закону №7 96-ХІІ була доповнена словами і цифрами: "у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"" на підставі підпункту 3 пункту другого розділу І Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії" від 03.10.2017 № 2148-VIII (далі - Закон №2148-VIII), який набрав чинності лише 11.10.2017.

У постанові від 25.06.2024 у справі № 300/3435/21 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду сформував такі правові висновки (пункти 55-57 постанови):

"(1) держава гарантувала зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС особливі норми та умови пенсійного забезпечення як компенсацію особам, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, за втрачене здоров`я, моральні і фізичні страждання, обмеження в реалізації своїх здібностей та можливостей забезпечити собі гідний життєвий рівень, тому за особами, які набули право на призначення пенсії з урахуванням спеціального Закону № 796-XII, редакцією пункту 2 статі 56 якого було визначено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, таке право зберігається й у разі зміни нормативно-правового регулювання цих правовідносин.

У разі зміни правового регулювання набуті такими особами права на пільги, компенсації і гарантії повинні бути збережені із забезпеченням можливості їх реалізації або шляхом запровадження рівноцінних чи більш сприятливих умов соціального захисту.

(2) до осіб, яким на час призначення пенсії з урахуванням Закону № 796-XII її розрахунок мав здійснюватися згідно із пунктом 2 статті 56 Закону № 796-XII за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на один процент заробітку за рік, вказана норма повинна застосуватися у тій редакції, яка діяла на час призначення пенсії (окрім випадку покращення становища особи). Розповсюдження на таких осіб нових правил виплати надбавки за понаднормовий стаж в залежності від призначення пенсії на умовах частини другої статі 27 Закону № 1058-IV, запроваджених у зв`язку із внесенням до цієї норми змін Законом № 2148-VIII, свідчило б про звуження змісту та обсягу існуючих прав таких осіб, що в силу статті 22 Конституції України, є неприпустимим.

Застосовуючи наведені вище правові висновки Верховного Суду до спірних відносин, які виникли у справі, яка переглядається, судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду дійшла висновку про те, що оскільки пенсія за віком призначена позивачу до внесення змін до пункту 2 статі 56 Закону № 796-XII, то в силу вимог статті 58 Конституції України, такі зміни не позбавляють позивача права на пенсію в повному розмірі із доплатою за понаднормовий стаж, оскільки таке право він набув значно раніше, ніж набрав чинності Закон № 2148-VIII, яким було внесено зміни до пункту 2 статі 56 Закону № 796-XII".

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2024 у справі № 460/24925/23 встановлено, що пенсію за віком позивачу було призначено в 2015 році (тобто до 11.10.2017), а також визнано за позивачем право на перерахунок пенсії за віком відповідно до частини другої статті 56 Закону № 796-ХІІ в редакції, що була чинною до 11.10.2017.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що не здійснюючи перерахунок пенсії позивача відповідно до частини другої статті 56 Закону № 796-ХІІ в редакції, чинній до 11.10.2017, відповідач порушив право позивача на пільгове обчислення розміру пенсії, реалізація якого попередньо була захищена судовим рішенням у цій справі.

Відтак, дії пенсійного органу щодо перерахунку пенсії позивача на умовах, визначених частиною другою статті 27 Закону № 1058-ІV (за двома складовими), спрямовані на невиконання постанови суду апеляційної інстанції від 18.11.2024 у справі № 460/24925/23.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі статтею 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Також, Конституційний Суд України, розглядаючи справу, бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п.43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. При цьому, добровільне виконання боржником судового рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є законодавчо встановленим обов`язком такого боржника.

Водночас, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження та, зокрема, КАС України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про протиправність поведінки органу Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсії позивача на умовах, визначених частиною другою статті 27 Закону № 1058-ІV (за двома складовими), оскільки у такий спосіб суб`єкт владних повноважень сприяє тривалому порушенню права позивача на соціальний захист та належний рівень життя, яке гарантоване статтею 46 Конституції України та відновлене у судовому порядку.

Отже, в даному випадку наявні усі правові підстави для застосування заходів судового контролю у порядку статті 383 КАС України, у зв`язку з чим відповідну заяву позивача належить задовольнити.

Керуючись статтями 248, 249, 256, 294, 295, 383 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області, на виконання рішення суду, ухваленого в адміністративній справі № 460/24925/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, вчиненні на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2024 у справі № 460/24925/23, які полягають у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 з 28.08.2023 доплати до пенсії за понаднормовий стаж, обчисленої за нормами частини другої статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-ХІІ в редакції, чинній з 11.10.2017.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судового рішення.

Установити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Рівненській області тридцятиденний строк з дня отримання (вручення) копії цієї ухвали для подання до суду доказів вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений 06.02.2025.

Суддя Ольга ПОЛІЩУК