Справа № 320/56379/24
Суддя: Защитинська Т. І.
Дата ухвалення: 2025-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

2-а/693/9/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07.02.2025 м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області у складі головуючого судді Защитинської Т.І., за участю секретаря судового засідання Чумак Р.М., розглянув в приміщенні Жашківського районного суду Черкаської області у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом Бугайчука Андрія Івановича до директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Гладчука Дмитра Івановича, третя особа Державна служба України з безпеки на транспорті, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Гладчука Дмитра Івановича, третя особа Державна служба України з безпеки на транспорті, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що постановою Державної служби України з безпеки на транспорті від 21.10.2024 серії АВ №00001777 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі (далі Постанова), його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП за порушення вимог п. 22.5 ПДР України, а саме за те, що 17.10.2024 о 20 год. 02 хв. за адресою: М-02, км. 49+495, Київська об. зафіксовано транспортний засіб DAF CF 85.460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є позивач, загальна маса якого (з напівпричепом) перевищила гранично допустимі нормативні параметри на 5,525 % (2,21 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.

Позивач оскаржував зазначену постанову в порядку відомчого контролю директору Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Гладчуку Дмитру Івановичу, який листом від 13.11.2024 відмовив у задоволенні скарги позивача.

Позивач вважає, відмову у задоволенні його скарги незаконною, необґрунтованою, оскільки директором Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Гладчуком Д.І. не враховано доводи скарги на постанову від 21.10.2024 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 27.12.2024 задоволено клопотання позивача про забезпечення доказів та зупинено виконання постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, від 21.10.2024 серія АВ № 00001777 щодо ОСОБА_1 .

Ухвалою Жашківського районного суду від 30.12.2024 позовну заяву залишено без руху та позивачу встановлено строк для усунення недоліків. Позивачем виконано згадану ухвалу суду.

Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 09.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

20.01.2025 від Державної служби України з безпеки на транспорті надійшло клопотання про залучення служби до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 21.01.2025 вказане клопотання задоволене та Державну службу України з безпеки на транспорті залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

30.01.2025 до Жашківського районного суду надійшло клопотання від Державної служби України з безпеки на транспорті про залишення позовної заяви без руху через необґрунтованість позовних вимог, пред`явлення позову до неналежного відповідача, неповною сплатою судового збору, яке суд розглядає одночасно із ухваленням рішення по суті заявлених позовних вимог.

31.01.2025 до Жашківського районного суду Черкаської області надійшли додаткові пояснення від Державної служби України з безпеки на транспорті, в яких представник третьої особи просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник третьої особи вказує на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог Бугайчука А.І., оскільки постанова серії АВ №00001777 від 21.10.2024 прийнята з дотриманням вимог закону, транспортний засіб позивача не є контейнеровозом, загальна маса транспортного засобу не повинна перевищувати 40000 кг., позивачем не надано доказів про опломбування контейнеру, позивачем не доведено, що його транспортним засобом здійснювалось перевезення саме контейнеру, також зазначає, що позивач пропустив строк на звернення до суду із позовом, оскільки звернення позивача до вищестоящого органу із скаргою не є визначеним досудовим порядком вирішення спору, а є альтернативним способом захисту своїх прав.

Від сторін у справі до суду не надходили клопотання про зміну порядку розгляду цієї адміністративної справи.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до таких висновків.

Так, 21.10.2024 головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Укртрансбезпеки Шмельовим М.В. винесена постанова серії АВ №00001777 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. (далі по тексту оскаржувана постанова).

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 17.10.2024 о 20 год. 02 хв. за адресою: М-02, км. 49+495, Київська об. зафіксовано транспортний засіб DAF CF 85.460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є позивач, загальна маса якого (з напівпричепом) перевищила гранично допустимі нормативні параметри на 5,525 % (2,21 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, чим допущено порушення пункту 22.5 Правил дорожнього руху України, при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. Зафіксовано параметри транспортного засобу - 5 осей, навантаження на вісь 1 - 7300 кг, 2 11700 кг, 3 9150 кг, 4 9400 кг, 5 9350 кг, 6 кг, загальна маса 46900 кг, з урахуванням похибки загальна маса - 42210 кг.

Як вбачається з матеріалів справи, власником транспортного засобу DAF CF 85.460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем є ОСОБА_1 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 (а.с. 15-16). Власником транспортного засобу GENERAL TRAILERS, реєстраційний номер НОМЕР_3 , є ОСОБА_1 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 (а.с. 15-16). Зазначені обставини не заперечуються сторонами.

У свою чергу, транспортний засіб GENERAL TRAILERS, реєстраційний номер НОМЕР_3 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії

НОМЕР_4 , за своїми технічними характеристиками є спеціалізованим напівпричепом Н/ПР контейнеровоз в 2023 переобладнаним в Н/ПР контейнеровоз (а.с.15-16).

07.11.2024 позивач отримав засобами поштового зв`язку постанову серії АВ №00001777 та в порядку відомчого контролю оскаржив її директору Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Гладчуку Дмитру Івановичу.

За наслідками розгляду скарги позивача на постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності в задоволенні скарги відмовлено, ця відмова оформлена листом, адресованим на ім`я позивача, від 13.11.2024, який підписаний з використанням електронно-цифрового підпису (а.с. 9-12).

Відмова в задоволенні скарги позивача обґрунтована тим, що оскаржувана постанова прийнята із дотриманням вимог КУпАП, також скаржником не доведено, що він використовував свій транспортний засіб GENERAL TRAILERS, реєстраційний номер НОМЕР_3 , як контейнеровоз і перевозив ним вантаж у контейнері, тому в такому випадку підлягають застосуванню нормативні вагові параметри для двовісного автомобіля (тягача) з трьохвісним напівпричепом максимальна фактична маса 40 т., при винесення оскаржуваної постанови враховано максимально дозволену похибку автоматичного комплексу габаритно-вагового контролю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Встановлено, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення Правил дорожнього руху.

Частиною 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмірі плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

У силу п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізником Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22,5 Правил дорожнього руху України, на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Відповідно до пп. 4 п. 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 (далі - Порядок №879), габаритно-ваговий контроль контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідальності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрами і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Відповідно до п. 3 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Отже, положеннями чинного законодавства визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.

Указане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати від 12.02.2020 у справі № 917/210/19.

Відповідно до ст. 132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%. Ухилення або відмова від проходження габаритно-вагового контролю, а так само перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, розташування транспортних засобів на проїзній частині, вчинення правопорушень, передбачених частиною шостою статті 121 цього Кодексу, в зоні габаритно-вагового контролю - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Примітка. Дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Суб`єкта відповідальності за правопорушення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП визначено в ст. 14-3 КУпАП.

Так, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені ч. 2 ст. 122-2, ч.ч. 2, 3 ст. 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесені відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у п. 22.5 ПДР, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративна відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.11.2018 №1197 затверджено Порядок внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, відповідно до якого підставами для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є: визначення належного користувача безпосередньо власником транспортного засобу у зв`язку з передачею фізичній особі транспортного засобу в користування; визначення керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, свого працівника належним користувачем; оформлення на фізичну особу нотаріально посвідченої довіреності на право користування транспортним засобом; користування фізичною особою транспортним засобом на підставі договору оренди(найму, позички); користування фізичною або юридичною особою транспортним засобом на підставі договору фінансового або оперативного лізингу; оформлення на фізичну особу, щодо якої вносяться відомості як про належного користувача, тимчасового реєстраційного талона. Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 №1174.

Відповідно до п.п. 16-17 указаного Порядку у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Транспортний засіб DAF CF 85.460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем, належить ОСОБА_1 . У свою чергу, відносно ОСОБА_1 винесено постанову серії АВ № 00001777 від 21.10.2024. Зазначене не заперечується сторонами.

Тобто, ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Як убачається з постанови серії АВ № 00001777 від 21.10.2024, відповідальна особа допустила рух транспортного засобу 17.10.2024 о 20 год. 02 хв. за адресою: М-02, км. 49+495, Київська об. зафіксовано транспортний засіб DAF CF 85.460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є позивач, загальна маса якого (з напівпричепом) перевищила гранично допустимі нормативні параметри на 5,525 % (2,21 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, чим допущено порушення пункту 22.5 Правил дорожнього руху України, при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. Зафіксовано параметри транспортного засобу - 5 осей, навантаження на вісь 1 - 7300 кг, 2 11700 кг, 3 9150 кг, 4 9400 кг, 5 9350 кг, 6 кг, загальна маса 46900 кг, з урахуванням похибки загальна маса - 42210 кг.

Отже, суд доходить висновку, що постанова серії АВ № 00001777 від 21.10.2024 містить посилання на технічний засіб, спеціалізований напівпричіп, номер свідоцтва про його повірку та строк його дії, що призводить до можливості його точної ідентифікації.

Відповідно до п. 3 Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 №512, (далі Інструкція №512) під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна мітити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особо може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Згідно з п. 4 Інструкції №512 під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу з використанням системи уповноважена посадова особа з`ясовує: наявність фактичних даних учинення адміністративного правопорушення, ознаки якого зафіксовані на фотознімках, відеозаписі (за наявності) в інформаційному файлі; відповідність символів номерного знака транспортного засобу на отриманих фотознімках, відеозаписі (за наявності) символам, розпізнаним системою; наявність та повноту інформації про зафіксований транспортний засіб; відповідність типу, марки та моделі зафіксованого транспортного засобу його реєстраційним даним, отриманим із системи; наявність у системі інформації про те, що до моменту вчинення правопорушення зафіксований транспортний засіб вибув із володіння особи, зазначеної у статті 14-3 КУпАП, внаслідок протиправних дій інших осіб або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать цьому транспортному засобу; наявність та повноту інформації про особу, зазначену у статті 14-3 КУпАП, зафіксованого транспортного засобу; наявність інформації про обставини, що виключають адміністративну відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; наявність і відповідність дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, або документу про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Опрацювання матеріалів інформаційного файлу здійснюється в один або два етапи (рівні) залежно від наявності та повноти інформації про зафіксований транспортний засіб або про особу, яка притягається до відповідальності, а також оцінки інших матеріалів інформаційного файлу у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.п. 5, 6 Інструкції № 512 зафіксовані в автоматичному режимі, на першому етапі (рівні) за результатами опрацювання матеріалів інформаційного файлу уповноважена посадова особа:

1) за наявності відомостей у справі про адміністративне правопорушення стосовно осіб, зазначених у частинах першій та другій статті 14-3 КУпАП, щодо відповідності символів номерного знака зафіксованого транспортного засобу, наявності та повноти інформації про зафіксований транспортний засіб та відповідальну особу або особу, яка ввезла такий транспортний засіб на територію України, відсутності інформації про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами та відсутності обставин, що виключають адміністративну відповідальність особи, виносить із використанням засобів системи постанову, зміст якої відповідає вимогам статті 283 КУпАП, з підтвердженням прийнятого рішення шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки;

2) у разі потреби додаткової перевірки фактичних даних учинення адміністративного правопорушення, відсутності достовірної та/або повної інформації щодо зафіксованого транспортного засобу, особи, яка притягається до відповідальності, постанову не виносить, а матеріали адміністративної справи невідкладно передає з використанням засобів системи на другий етап (рівень) іншій уповноваженій посадовій особі із зазначенням підстав передання для продовження їх розгляду шляхом детального опрацювання та уточнення наявних матеріалів інформаційного файлу, іншої інформації стосовно транспортного засобу та особи, яка притягається до відповідальності, отриманої із системи, з подальшим прийняттям відповідного рішення;

3) невідкладно передає з використанням засобів системи в автоматизовному режимі таку інформацію до відповідної функціональної підсистеми єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України (далі - ФП ЄІС МВС). При цьому постанова не виноситься.

На другому етапі (рівні) уповноважена посадова особа опрацьовує не пізніше 2-х місяців з дня вчинення правопорушення, передані на розгляд з першого етапу (рівня) матеріали інформаційного файлу, аналізує їх та у разі потреби уточнює необхідні відомості для прийняття рішення у справі шляхом отримання інформації відповідно до законодавства та за результатами опрацювання:

1) у разі наявності у матеріалах інформаційного файлу відомостей про вчинення адміністративного правопорушення, відсутності в матеріалах інформаційного файлу даних про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами, відсутності обставин, визначених статтею 247 КУпАП, з використанням засобів системи виносить адміністративну постанову, зміст якої відповідає вимогам статті 283 КУпАП, з накладенням кваліфікованого електронного підпису;

2) за наявності хоча б однієї з обставин, визначених статтею 247 КУпАП, закриває провадження у справі без винесення постанови з унесенням відповідної інформації до системи та накладенням кваліфікованого електронного підпису;

3) у разі отримання відомостей про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами невідкладно передає в автоматизованому режимі таку інформацію до ФП ЄІС МВС з метою інформування відповідних органів (підрозділів) Національної поліції України для прийняття рішення згідно із законодавством. При цьому постанова не виноситься.

Суд зазначає, що оскаржувана постанова в повній мірі відповідає вимогам Інструкції № 512.

За приписами ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженням з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 18.01.2001 №30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у п. 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з п. 22.5 ПДР за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відсоткове значення перевищення максимально допустимої маси транспортних засобів отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складається до 10% щодо визначення загальної маси транспортного засобу, та 16% щодо навантаження на осі.

Можлива максимальна дозволена похибка автоматичного комплексу габаритно-вагового контролю, відсоткове перевищення загальної маси транспортного засобу здійснюється за формулою: (Мфакт-Ммакс-10%*Мфакт)/Ммакс)*100, (Мфакт фактична маса транспортного засобу, зафіксована в автоматичному режимі; Ммакс максимально допустима п. 22. Правил дорожнього руху України, загальна маса транспортного засобу), а навантаження на строєні осі за формулою: (Мфакт-Ммакс-16%*Мфакт)/Ммакс)*100.

Суд звертає увагу, що відповідно до п. 12.5 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363, для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

З метою збереження автомобільних доріг від руйнування через значні навантаження на дорожнє покриття законодавцем установлено заборону перевезення вантажів транспортними засобами та їх составами, що перевищують установлені параметри фактичної маси та навантаження на вісь (осі).

У контексті п. 22.5 ПДР перевізник, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язаний обрати вагу, яка не перевищуватиме як повну масу транспортного засобу, так і навантаження на осі.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 24 липня 2019 року у справі №803/1540/16.

Також у наказі Міністерства транспорту України від 14 січня 1997 року №363 «Про затвердження правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» (далі - Правила № 363) міститься визначення н/причеп-контейнеровоз - транспортний засіб спеціалізованого призначення, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів певних категорій - контейнерів.

Згідно із п.17.6. Правил № 363, для перевезення контейнерів перевізник повинен надавати автомобілі (автопоїзди) із бортовими платформами або спеціалізований рухомий склад (низькорамні напівпричепи - контейнеровози, автомобілі із вантажопіднімальними пристроями тощо).

Відповідно до п.17.2-17.5 Правил №363, забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів. Універсальні автомобільні контейнери, що належать перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: розпізнавальний знак; номер контейнера; найменування власника контейнера; вантажність і маса тари контейнера, кг; внутрішній об`єм контейнера, куб.м, місце, місяць і рік виготовлення контейнера; час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера.

Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера.

Універсальні автомобільні та спеціальні контейнери, які належать власникам вантажу, повинні мати маркування, яке запроваджене власником майна. При цьому обов`язково наноситься вантажність і маса тари контейнера, а також внутрішній об`єм контейнера (куб.м).

Після завантаження вантажу вантажовідправник повинен зачинити контейнер, закріпити ручку замка контейнера дротом діаметром не менше 2 мм, опломбувати контейнер у порядку, передбаченому розділом 9 цих Правил, навісити бирку довжиною 120-150 мм і шириною 80-100 мм, на якій зазначаються пункти відправлення та призначення вантажу і найменування вантажоодержувача (п.17.15. Правил № 363).

Разом з тим, ОСОБА_1 не надано доказів перевезення контейнеру із відповідним маркуванням. Відсутність контейнеру із відповідним маркуванням підтверджується і фотознімками, зробленими під час фіксації факту порушення норм чинного законодавства.

Таким чином, суд зазначає, що вище зазначені обставини, вказують на відсутність належних доказів перевезення позивачем вантажів за допомогою контейнеру.

У свою чергу, відповідно до вимог чинного законодавства забороняється перевезення вантажів у контейнерах, які завантажені з порушенням Міжнародної конвенції щодо безпечних контейнерів.

У даному випадку, спірним питанням є доведення факту перевезення контейнеровозом саме контейнеру.

Відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України контейнер - транспортне обладнання (клітка, знімна цистерна або подібний засіб), що:

а) являє собою повністю або частково закриту ємність, призначену для поміщення в неї вантажів;

б) має постійний характер і завдяки цьому є достатньо міцним, щоб слугувати для багаторазового використання;

в) спеціально сконструйоване для полегшення перевезення вантажів одним або кількома видами транспорту без проміжного перевантаження;

г) сконструйоване таким чином, щоб полегшити його перевантаження, зокрема з одного виду транспорту на інший;

ґ) сконструйоване таким чином, щоб його можна було легко завантажувати та розвантажувати;

д) що має внутрішній об`єм не менше одного метра кубічного.

Термін «контейнер» включає приладдя та обладнання, необхідні для цього типу контейнера, за умови, що вони перевозяться разом із контейнером. Знімні кузови прирівнюються до контейнерів.

Суд приймає до уваги, що переобладнаний напівпричеп GENERAL TRAILERS, реєстраційний номер НОМЕР_3 , зареєстровано, з дотриманням вимог п. 37 Порядку

№ 1388, за умови дотримання безпеки дорожнього руху.

Напівпричепи-контейнеровози призначені, зазвичай, для перевезення морських контейнерів по автомобільним дорогам. Даний тип транспорту включає в себе шасі причепа або напівпричепа і фітинговий майданчик для установки контейнера та не мають змонтованих на них вантажно-розвантажувальних пристроїв.

Контейнер типу 1А повинен відповідати стандартам ISO (зокрема ISO 668, ISO 1496) і мати характеристики висоти (2438 мм (8 футів), що відповідає міжнародним стандартам. Зменшення висоти до 2200 мм робить контейнер нестандартним і позбавити його статусу ISO-контейнера.

Враховуючи вищезазначене, доопрацьований (обрізаний до висоти 2200 мм, з тентом/без тенту) контейнер типу А-1, як кузов власного виготовлення для перевезення насипних вантажів (у тому числі зернових культур) не є контейнером.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем здійснено перевезення бортовим рухомим складом та без застосування універсального контейнера в розумінні вказаних Правил 363. Зазначене не спростовано позивачем під час розгляду справи в суді першої інстанції.

У зв`язку з вищевказаним, перевезення в контексті спірних правовідносин не можна кваліфікувати, з правової точки зору, як контейнерне перевезення, що у свою чергу виключає можливість перевезення вантажу вагою понад 40 тон.

Суд наголошує, що згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, копія якого наявна в матеріалах справи СТР № 439674, реєстраційний номер СА2506XF , повна маса 35000 кг, маса без навантаження 6350 кг, колір сірий (а.с.15-16).

Отже, позивач здійснював перевезення транспортним засобом, який не є контейнеровозом, в розумінні вищезазначених норм, та не використовувався в момент зафіксованого порушення як такий, а тому маса для такого транспортного засобу, встановлена законодавцем - не більше 40 тон.

Разом з тим, транспортний засіб DAF CF 85.460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є позивач, відповідно до постанови від 21.10.2024 здійснював рух з загальною масою 42210 кг, чим порушено вимоги чинного законодавства України, а саме: п. 22.5 ПДР України, що зафіксовано контролюючим органом.

Отже, факт перевищення позивачем нормативних параметрів транспортних засобів, визначених п. 22.5 ПДР, доведено належними, допустимими та достовірними доказами, що пов`язані із правомірністю порядку проведення габаритно-вагового контролю, а також використання при проведенні останнього належного технічного приладу.

Так, судом враховується, що згідно із п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Тобто, перевізник повинен дотримуватись технічних характеристик, не навантажувати на автомобіль більше його технічних можливостей і не допускати перевантаження на вісі транспортного засобу.

Завантажуючи вантажний автомобіль в межах дозволеної фактичної маси, перевізник зобов`язаний враховувати дозволені навантаження на осі транспортного засобу, нерівномірний розподіл маси вантажу на осі, зміну маси транспортного засобу та можливе перевищення вагових параметрів після здійснення заправки автомобіля пальним, та використовувати, в таких випадках, транспортний засіб з відповідними технічними параметрами.

Як встановлено судом, відмова директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Гладчука Дмитра Івановича в задоволенні скарги позивача на постанову серії АВ № 00001777 від 21.10.2024, є обґрунтованою та мотивованою.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право, в порядку встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, в тому числі, і визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

При зверненні до суду із позовом позивач обрав саме такий спосіб захисту своїх прав як «визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії», а тому клопотання третьої особи - Державної служби України з безпеки на транспорті про залишення позовної заяви без руху через необґрунтованість позовних вимог та пред`явлення позову до неналежного відповідача суд визнає безпідставним.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Також суд вирішує скасувати заходи забезпечення цього позову, застосовані ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 27.12.2024, якою зупинено виконання постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, від 21.10.2024 серія АВ № 00001777 щодо ОСОБА_1 .

Як встановлено судом при подачі цього позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 605, 60 грн., тобто як за оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, в той же час позивачем обрано інший спосіб захисту, передбачений ст. 5 КАС України, а саме визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, такий позов відноситься до категорії позовів немайнового характеру.

Згідно із ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подачу такого позову фізичною особою визначено ставку судового збору 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1211,2 грн.

Також позивач одночасно із подачею позову подавав заяву про забезпечення позову, згідно із ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подачу такої заяви визначено ставку судового збору 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908,4 грн.

З урахуванням наведених положень закону позивач при зверненні до суду мав сплатити 2019,60 грн. судового збору, тобто позивачем не доплачено судовий збір в сумі 1514 грн. (2019,6 грн. 605,6 грн.), який суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72-79, 139, 241-246, 250, 255, 263, 268-272, 286, 295, 297 КАС України, Законом України «Про судовий збір», суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 27.12.2024, якою зупинено виконання постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, від 21.10.2024 серія АВ № 00001777 щодо ОСОБА_1 .

Стягнути із ОСОБА_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь держави недосплачений судовий збір в сумі 1514 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Т. І. Защитинська