Справа № 280/2961/24
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2025-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 лютого 2025 року м. Дніпросправа № 280/2961/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.10.2024 року в адміністративній справі №280/2961/24 (суддя Кисель Р.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 13.03.2024 року №78 щодо відмови в призначенні та виплаті пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту б ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та пункту 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування позивачу;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити призначення та виплату пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту б ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та пункту 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування позивачу, із зарахуванням до стажу роботи за Списком № 2 періодів з 14.02.1990 року по 27.07.1990 року, з 30.08.1990 року по 06.09.1991 року, 17.12.1991 року по 22.06.1992 року, з 10.08.1992 року по 14.10.1993 року, 22.11.1993 року по 16.07.1996 року, з 01.11.1999 року по 08.04.2002 року, з 27.12.2006 року по 01.01.2007 року, 01.11.2011 року по 25.04.2013 року, з 25.09.2014 року по 19.10.2015 року, з 23.01.2018 року по 31.12.2023 року, починаючи з 05.03.2024 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на звернення позивача пенсійним органом протиправно відмовлено у призначені пенсії на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту б ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, зазначивши про відсутність у позивача необхідного пільгового стажу. Так відповідачами було безпідставно не зараховано до пільгового стажу позивача періоди роботи, які підтверджуються записами в трудовій книжці.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 08.10.2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 13.03.2024 року №78 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні та виплаті пенсії за віком на

пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту б ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та пункту 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до стажу роботи на пільгових умовах за Списком №2 періодів роботи ОСОБА_1 : з 14.02.1990 по 27.07.1990, з 30.08.1990 по 06.09.1991, 17.12.1991 по 22.06.1992, з 10.08.1992 по 14.10.1993, 22.11.1993 по 16.07.1996, з 01.11.1999 по 08.04.2002, з 27.12.2006 по 01.01.2007, 01.11.2011 по 25.04.2013, з 25.09.2014 по 19.10.2015, з 23.01.2018 по 31.12.2023, та повторно розглянути його заяву від 05.03.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 1211 гривень 20 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції зазначив, що трудовою книжкою позивача та поданими до заяви про призначення пенсії документами підтверджуються спірні періоди роботи позивача, які безпідставно не були зараховані пенсійним органом до пільгового стажу. При цьому пенсійний орган не здійснив жодних дій, спрямованих на отримання відомостей, додаткових документів, на підставі яких можна було б додатково підтвердити стаж позивача за Списком №2. Суд дійшов висновку, що належним способом відновлення порушених прав позивача є саме зобов`язання зарахувати спірні періоди до пільгового стажу та повторно розглянути заяву про призначення пенсії з урахуванням висновків суду.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволені позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивачу правомірно відмовлено у призначені пенсії на пільгових умовах за Списком №2 через відсутність необхідного пільгового стажу. Так не було зараховано період роботи позивача з 14.02.1990 по 27.07.1990, з 30.08.1990 по 06.09.1991, з 17.12.1991 по 22.06.1992, з 10.08.1992 по 14.10.1993, з 22.11.1993 по 16.07.1996, з 01.11.1999 по 08.04.2002, 27.12.2006 по 01.01.2007, з 01.11.2011 по 07.01.2013, з 01.02.2013 по 20.04.2013, з 25.09.2014 по 31.12.2019 , з 01.02.2020 по 28.02.2022, з 01.07.2022 по 31.12.2023, оскільки відсутня уточнююча довідка про пільговий характер роботи згідно з Постанови № 920 від 05.07.2006 «Про внесення змін до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній». Також період роботи позивача з 01.11.1999 по 08.04.2002 зарахований по 30.06.2000, оскільки відсутній персоніфікований облік відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування з 01.07.2000.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 05.03.2024 ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

За принципом екстериторіальності органом призначення визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Рішенням ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про відмову у призначенні пенсії від 13.03.2024 за №78 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, оскільки відсутній пільговий стаж роботи.

Згідно зазначеного рішення страховий стаж позивача становить 31 рік 11 місяців 17 днів, пільговий стаж 00 років 00 місяців 01 день. За доданими документами до пільгового стажу не зараховано періоди роботи, з 14.02.1990 по 27.07.1990, з 30.08.1990 по 06.09.1991, з 17.12.1991 по 22.06.1992, з 10.08.1992 по 14.10.1993, з 22.11.1993 по 16.07.1996, з 01.11.1999 по 08.04.2002, 27.12.2006 по 01.01.2007, з 01.11.2011 по 07.01.2013, з 01.02.2013 по 20.04.2013, з 25.09.2014 по 31.12.2019, з 01.02.2020 по 28.02.2022, з 01.07.2022 по 31.12.2023, згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 14.02.1990, оскільки відсутня уточнююча довідка про пільговий характер роботи згідно Постанови №920 від 05.07.2006 Про внесення змін до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Крім того, період роботи з 01.11.1999 по 08.04.2002, зарахований по 30.06.2000 (з 01.07.2000 відсутні дані в системі персоніфікованого обліку), оскільки персоніфікований облік відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування з 01.07.2000 є обов`язковим. За відсутності в системі персоніфікованого обліку відомостей про роботу у період з липня 200 року по січень 2004 року, записи трудової книжки доцільно підтвердити додатковими документами або результатами перевірки, проведеної, втому числі за заявою власника трудової книжки.

Не погоджуючись з таким рішенням позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що визначальним у межах даної справи є питання, чи необхідно зарахувати до пільгового стажу позивача спірні періоди роботи на підставі поданих до пенсійного органу документів.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 62 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-XII Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктом 1 цього Порядку в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.3 цього ж Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, і лише у разі відсутності в ній відповідних записів та наявності неточностей про періоди роботи, особа, що звертається за призначенням пенсії, на підтвердження стажу роботи, повинна надати інші документи.

З матеріалів справи слідує, що відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 позивач працював на наступних посадах:

у період з 14.02.1990 року по 27.07.1990 року (записи №№3-4) на посаді газоелектрозварника по третьому розряду в Запорізькому державному виробничому об`єднанні автотранспорту Автопідприємство №123621 з повним робочим днем;

у період з 30.08.1990 року по 06.09.1991 року (записи №№5-6) на посаді електрозварника четвертого розряду в Запорізькому заводі спецжелезобетону з повним робочим днем;

у період з 17.12.1991 року по 22.06.1992 року (записи №№9-10) на посаді електрозварника по четвертому розряду в Запорізькому ПО Абразивний комбінат з повним робочим днем;

у період з 10.08.1992 року по 14.10.1993 року (записи №№11-12) на посаді газоелектрозварника по четвертому розряду в Пологівському комбінаті хлібопродуктів з повним робочим днем;

у період з 22.11.1993 року по 16.07.1996 року (записи №№13-14) на посаді електрозварника по четвертому розряду в Запорізькому орендному підприємстві Металургмонтаж №204 з повним робочим днем;

у період з 01.11.1999 року по 08.04.2002 року (записи №№19-23) на посаді газоелектрозварника в ТОВ Мокрянські граніти з повним робочим днем;

у період з 27.12.2006 року по 01.01.2007 року (записи №№26-27) на посаді електрозварника в ТОВ Мокрянський кам`яний кар`єр з повним робочим днем;

у період з 01.11.2011 року по 25.04.2013 року (записи №№34-36) на посаді електрогазозварника в ТОВ Стройекспорт з повним робочим днем;

у період з 25.09.2014 року по 19.10.2015 року (записи №№37-39) на посаді електрогазозварника в ТОВ Мокрянський кам`яний кар`єр №3 з повним робочим днем;

у період з 23.01.2018 року по 31.12.2023 року та по сьогоднішній день (записи №№40-41) на посаді електрогазозварника в ПрАТ Запорізький завод залізобетонних шпал з повним робочим днем.

Відповідно до листа Архівного управління Запорізької міської ради від 29.01.2024 №04-25/К-169-170 документи ТОВ Мокрянський кам`яний кар`єр №3 на зберігання до архівного управління Запорізької міської ради не надходили.

Відповідно до архівної довідки від 29.01.2024 №04-25/К-170, виданої Архівним управлінням Запорізької міської ради документи ТОВ Стройекспорт на зберігання до архівного управління Запорізької міської ради не надходили.

Відповідно до листа Архівного управління Запорізької міської ради від 29.01.2024 №04-25/К-168 документи ПП Діловий будинок на зберігання до архівного управління Запорізької міської ради не надходили.

Відповідно до листа ТОВ Мокрянський кам`яний кар`єр №3 від 27.02.2024 №77 ОСОБА_1 дійсно працював у ТОВ Мокрянський кам`яний кар`єр 3 з 27.12.2006 (наказ про прийняття від 27.12.2006 №251-к) по 16.06.2007 року (наказ про звільнення від 16.06.2007 №113-к). Додатково надано документи про підтвердження атестації робочого місця.

Крім того, відповідно до довідки про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (Додаток №5) від 26.03.2024 року ОСОБА_1 працював повний робочий день в ремонтно-механічному цеху за професією електрогазозварника у Акціонерному товаристві Запорізький завод залізобетонних шпал, що передбачена Списком №2. Додатково надано документи, які підтверджують атестацію робочого місця.

Пунктом 3 Порядку застосування списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (далі Порядок №383), передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Списки №1, 2 затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 1 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються списки №1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються списки №1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162.

Розділом XXXII Загальні професії Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, передбачалися професії газозварювальник, електрозварювальник.

Розділом XXXIII Загальні професії Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10, передбачалися професії газозварювальник, електрозварювальник.

Постановою Кабінету Міністрів від 11 березня 1994 року №162 Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затверджено список №2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому у розділі XXXIII Загальні професії передбачені професії електрозварники та газозварники.

З огляду на вищезазначене, професія електрогазозварювальника (газоелектрозварювальника) передбачена у всіх Списках №2.

Слід зазначити, що відповідно до єдиного тарифно-кваліфікаційного довідника робіт та професій робітників, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР і ВЦРПС 16 січня 1985 року №17/2-54 професія зварника не визначена, як окрема професія, є загальною професією, яка об`єднує назви професій пов`язаних зі зварюванням металів і є загальним поняттям для електрозварника ручного зварювання, електрогазозварника, газозварника і електрозварника на напівавтоматичних і автоматичних машинах. Вказаний нормативно-правовий акт дає підстави для ствердження, що професія зварника, електрозварника та газоелектрозварника є тотожною професією, тому не може бути підставою для відмови у зарахуванні до спеціального стажу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.12.2019 року у справі №535/103/17 та від 27.03.2020 року №607/1266/17.

Колегія суддів зазначає, що згідно з підпункту 4 пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Відтак, у випадку виникнення сумнівів щодо достовірності поданих особою документів відповідач наділений правом звернення до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій з метою отримання інформації, необхідної для здійснення їхньої діяльності. Однак скаржник таким правом не скористався.

Стосовно доводів скаржника, що період роботи позивача з 01.11.1999 по 08.04.2002 зарахований по 30.06.2000, оскільки відсутній персоніфікований облік відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування з 01.07.2000, колегія суддів зазначає наступне.

До набрання чинності Законом №1058-ІV питання пенсійного забезпечення, в тому числі й порядок обчислення стажу для призначення пенсій, регулювалися Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Обов`язок сплати страхових внесків по Закону №1058-ІV (ч.ч. 6 та 12 ст. 20) та обов`язок сплати єдиного внеску по Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (п. 10 ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 4) покладений на страхувальників (підприємців-роботодавців), які є платниками таких внесків.

Виходячи з положень вказаних Законів найнятий працівник не є самостійним платником таких внесків.

Отже, періоди роботи, за які підприємство-страхувальник нарахувало застрахованій особі - працівнику заробітну плату та утримало з неї відповідні страхові внески (єдиний внесок), повинні зараховуватися до страхового стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того, чи сплатило фактично підприємство-страхувальник ці страхові внески, чи ні.

Працівник же не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, яке вчинене роботодавцем - платником страхових внесків (єдиного внеску).

Таким чином, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку (в індивідуальних відомостях про застраховану особу - заявника (форма Ок-5)) відомостей про сплату підприємством-роботодавцем страхових внесків (єдиного внеску) для нарахування пенсії не є підставою для позбавлення особи права на пенсію.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 року в справі №208/6680/16-а, від 24.05.2018 року в справі № 490/12392/16-а, від 04.09.2018 року в справі № 482/434/17, які відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

За таких обставин пенсійний орган протиправно не зарахував до пільгового стажу позивача періоди роботи з 14.02.1990 по 27.07.1990, з 30.08.1990 по 06.09.1991, з 17.12.1991 по 22.06.1992, з 10.08.1992 по 14.10.1993, з 22.11.1993 по 16.07.1996, з 01.11.1999 по 08.04.2002, 27.12.2006 по 01.01.2007, з 01.11.2011 по 07.01.2013, з 01.02.2013 по 20.04.2013, з 25.09.2014 по 31.12.2019, з 01.02.2020 по 28.02.2022, з 01.07.2022 по 31.12.2023, оскільки такі періоди підтверджуються записами в трудовій книжці позивача та наявність недоліків або невідповідності у її заповненні скаржником не зазначено.

Таким чином суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 13.03.2024 року №78 є протиправним та підлягає скасуванню.

Дійшовши обґрунтованого висновку про неправомірність рішень про відмову в призначенні пенсії саме з підстав необґрунтованості не зарахування до пільгового стажу спірних періодів роботи позивача, суд першої інстанції правильно виходив з того, що належним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати спірні періоди до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 та зобов`язання вказаний пенсійний орган повторно розглянути заяву позивача від 05.03.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах із урахуванням висновків суду, викладених у рішенні, оскільки це є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений і такий спосіб захисту права не можливо визнати втручанням у дискреційні повноваження пенсійного органу, оскільки ним такі повноваження були самостійно реалізовані шляхом прийняття оскаржуваного рішення, яке були предметом судового розгляду у межах цієї справи.

Ураховуючи встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача не існує.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.10.2024 року в адміністративній справі №280/2961/24 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, які визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова складена у повному обсязі 06.02.2025

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк