Справа № 243/4090/24
Суддя: Сидоренко І. О.
Дата ухвалення: 2025-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єд.унік.№243/4090/24
Провадження№2-а/243/6/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2025 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Сидоренко І.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Зубкова В.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Музикант Владислав Сергійович до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Миколаївської міської ради Краматорського району Донецької області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернулася ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Музикант В.С. до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Миколаївської міської ради Краматорського району Донецької області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення. Позовна заява обґрунтована тим, що постановою № 5 від 02 травня 2024 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Миколаївської міської ради Краматорського району Донецької області притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 13600,00 грн. Як вбачається із постанови № 5, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 368757 від 12 квітня 2024 року складеного відносно позивача зазначено, що 12.04.2024 о 13 год. 20 хв. знаходячись в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 позивач здійснила продаж горілки «Хлібний дар», міцністю 40% та чотири банки пива «Кozel» вміст спирту 4,6%, ємністю 0,5 л кожна, які особа придбала 12.04.2024 близько 12 год. 20 хв. в магазині по АДРЕСА_2 за грошові кошти в сумі 520 грн, чим вчинила правопорушення передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП. Позивач не погоджуючись із постановою вимушена звернутись до суду. Звертає увагу на протиріччя в оскаржуваній постанові, так особа начебто здійснила продаж знаходячись в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 , а інша особа начебто придбала товар в магазині по вул.Чкалова навпроти будинку 15 м.Миколаївка. Аналізуючи вказане, продавець і покупець знаходились в різних магазинах. До позивача застосовано санкцію у розмірі 13600,00 грн, що дорівнює 800 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (санкція накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот), натомість причини з яких комісія вирішила застосовувати саме таку санкцію (800 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) у постанові не наведені. Як вбачається із тексту ч. 2 ст. 156 КУпАП суб`єктом правопорушення, є працівник підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування. Як вбачається з оскаржуваної постанови та описаного в ній протоколу, належних доказів того, що позивач є працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування до матеріалів справи не долучено та комісією не досліджувалось, а отже позивач не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, у зв`язку з чим в її діях відсутній склад вказаного правопорушення. Описаний протокол та постанова про адміністративне правопорушення не містить відомостей про факт продажу й отримання грошей (кожна без виключення купівля товару, тим більше акцизного (пива та цигарок) супроводжується роздрукуванням чеку через фіскальний реєстратор. Зазначене виключає об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення та унеможливлює його склад. При винесенні оскаржуваної постанови не надано оцінки суб`єкту якого притягнуто до відповідальності та відсутності будь-яких розрахункових документів на реалізацію алкогольних напоїв та письмових пояснень особи, яка придбала вказані алкогольні напої. Враховуючи, що факту реалізації алкогольних напоїв не підтверджено жодним належним та допустимим доказом (а можливі рапорти працівників поліції не можуть братись до уваги, так як вказані особи є ініціаторами складання протоколу про адміністративне правопорушення), відсутність будь-яких допустимих доказів факту реалізації пива, вважає, що в діях особи відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП. У оскаржуваній постанові не міститься жодного посилання на закон який забороняє продаж або на рішення місцевого самоврядування яке б порушила особа. Звертає увагу на те, що санкція ч. 2 ст. 156 КУпАП вказує, що скоєне правопорушення тягне за собою накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а конфіскація речових доказів за інкримінованою статтею не передбачена. Адміністративна комісія, взявши на себе законодавчу ініціативу, вигадала норму (відтермінування строку повернення речових доказів) та прийняла рішення в частині вирішення питання долі речових доказів, яке не передбачено жодною нормою права. Речові докази, які є доказами по адміністративній справі підлягають поверненню його власнику, оскільки вони зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення. Частиною першою статті 118 КАС України передбачено, що процесуальні строки це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Так, позивач постійно мешкає в АДРЕСА_3 , натомість у м.Миколаївка не працює жодного адвоката який мав би можливість надати їй правову допомогу, а саме консультацію та складання позовної заяви для звернення до суду. Позивач вважає за необхідне зазначити, що громадський транспорт до м.Миколаївка стабільно не приїжджає, а свого транспортного засобу вона не має. Через постійні обстріли покинути місто на певний час у неї викликає складнощі. Так, позивач звернулась до адвоката який погодився приїхати до м.Миколаївка та надати їй юридичну допомогу, але лише після того як він 24 травня 2024 року повернувся із Закарпатської області до міста Слов`янська.

Враховуючи наведене, просить суд: скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Миколаївської міської ради Краматорського району Донецької області № 5 від 02 травня 2024 року, закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності ч. 2 ст. 156 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення та повернути позивачу речові докази по адміністративній справі.

Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Музикант В.С., будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймали. В адміністративному позові позивач зазначила про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймав. Від представника відповідача до суду надійшла заява в якій просила розгляд справи проводити без її участі, також зазначила, що надані письмові пояснення з додатками приєднані до справи 24.10.2024 через систему «Електронний суд», підтримує у повному обсязі, просить відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

За змістом вказаних письмових пояснень, зазначено, що при прийнятті рішення адміністративною комісією при виконавчому комітеті Миколаївської міської ради було надано оцінку суб`єкту якого притягнуто до адміністративної відповідальності, виходячи з матеріалів адміністративної справи, а саме: згідно пояснення ОСОБА_1 , вказано «я працюю в магазині за адресою: АДРЕСА_1 на посаді продавця. 12 квітня 2024 року я знаходилась на робочому місці за вказаною адресою. Близько о 12-20 год. до мене завітав невідомий мені чоловік у військовій формі, який в мене придбав 1 пляшку горілки «Хлібний Дар» та чотири пляшки пива Козел 0,5 л загальною вартістю 520 грн». В кінці пояснення самою ОСОБА_1 написано «з моїх слів написано вірно, мною прочитано» та підпис. Отже надавши пояснення та прочитавши їх, ОСОБА_1 підтверджує той факт, що вона працює в магазині та це є її робочим місцем. Відсутність трудового або цивільно-правового договору між керівництвом магазину та продавцем свідчить лиш про те, що роботодавець порушив вимоги трудового законодавства. Крім того, адміністративною комісією взята до уваги заява ОСОБА_1 , долучена до матеріалів адміністративної справи, а саме «прошу розглянути адміністративну справу відносно мене за ч. 2 ст. 156 КУпАП без моєї участі, свою вину визнаю, претензій не маю, з рішенням адміністративної комісії згодна. Заява написано власноруч» підпис, ініціали та дата написання, що теж було підтвердженням, для адміністративної комісії того факту, що ОСОБА_1 визнала свою винуватість саме по ч. 2 ст. 156 КУпАП, а отже є продавцем у магазині. Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Миколаївської міської ради з лютого 2023 року у незмінному складі розглядає, підслідні їй адміністративні справи, та, при прийнятті вказаного рішення, врахувала той факт, що ОСОБА_1 10 серпня 2023 року вже притягувалась до адміністративної відповідальності комісією саме за ч. 2 ст. 156 КУпАП, де вину свою визнала та оплатила штраф у сумі 10200,00 грн, тим самим підтвердивши той факт, що є працівником магазину. З приводу доводів позивача про протиріччя у назві вулиці зазначає, що розпорядженням начальника Миколаївської міської військової адміністрації «Про внесення змін до розпорядження начальника Миколаївської міської військової адміністрації від 24.07.2023 № 774 «Про перейменування вулиць, провулків, тупиків в населених пунктах Миколаївської міської територіальної громади Краматорського району Донецької області, які містять російське походження» вул.Чкалова була перейменована на вул.Бузкова. Не всі мешканці громади знають нові назви вулиць, хоча розпорядження було опубліковане на офіційному сайті Миколаївської міської ради. Позивач при обґрунтуванні причин пропущення строку оскарження зазначає, що у м.Миколаївка не працює жодного адвоката який мав би можливість надати їй правову допомогу, а саме консультацію та складання позовної заяви для звернення до суду, громадський транспорт до міста Миколаївка стабільно не приїздить, а свого транспортного засобу не має. Через постійні обстріли покинути місто на певний час у неї викликає складнощі, однак вказані причини пропуску позивач нічим не обґрунтовує. ОСОБА_1 особисто отримала копію оскаржуваної постанови 03.05.2024, а звернулася до суду через підсистему «Електронний суд» 27.05.2024, постанову може бути оскаржено протягом 10 днів з дня її винесення, в порядку передбаченому статтями 288, 289 КУпАП. У зв`язку з тим, що Миколаївська міська військова адміністрація є частим відповідачем у цивільних справах, то відомо що на території м.Миколаївка працює, як мінімум, один адвокат Головкіна Наталія Андріївна, крім того, позивач могла б скористатися додатками «Вотсап», «Телеграм», «Вайбер» або електронною поштою, надіславши адвокату Музиканту В.С. оскаржувану постанову та отримати кваліфіковану юридичну допомогу онлайн, від даного адвоката чи будь якого іншого, у межах встановлених строків на оскарження. До того ж, позовна заява про оскарження постанови комісії, була подана представником позивача в підсистемі «Електронний суд», у зв`язку з чим необов`язково приїздити до м.Слов`янськ чи м.Миколаївки, щоб подати позов, у межах встановлених строків на оскарження. Посилаючись на Наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» від 22.12.2022 № 309 зазначає, що у розділі І затверджені території можливих бойових дій (частина перша) та території активних бойових дій (частина друга), у розділі ІІ затверджені тимчасово окуповані російською федерацією території України вказує, що Миколаївська міська територіальна громада відноситься до території можливих бойових дій. На даний момент обстріли міста Миколаївка почастішали, але у травні - червні 2024 року, згідно наявних відкритих даних, обстановка була відносно спокійною. Крім того, до м.Миколаївки по графіку їде маршрут № 286 залізничний вокзал м.Слов`янськ м.Миколаївка, яким представник відповідача декілька разів на тиждень користується. Крім того, у відкритих джерелах, у групах «Телеграм» міститься інформація, про пасажирські перевезення до м.Слов`янськ, згідно розпорядження начальника Миколаївської міської військової адміністрації № 21 від 15.01.2024 на території громади є нерегулярні автобусні перевезення пільгової категорії громадян. Позивач не надала жодного підтверджуючого документу, що обставини пропуску строку оскарження є об`єктивно не переборними.

Представником відповідача до письмових пояснено долучено заяву ОСОБА_1 від 12.04.2024 за змістом якої ОСОБА_1 добровільно видала співробітникам поліції алкогольну продукцію, якою вона здійснила торгівлю 12.04.2024 в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » розташованого за адресою АДРЕСА_4 . Заяву ОСОБА_1 від 12.04.2024 за змістом якої вона просить розглянути адміністративну справу відносно неї за ч. 2 ст. 156 КУпАП без її участі, свою вину усвідомлює, претензій не має, з рішенням адміністративної комісії згодна. Письмові пояснення ОСОБА_1 за змістом яких, вона працює в магазині за адресою: АДРЕСА_1 на посаді продавця. 12 квітня 2024 року вона знаходилась на робочому місці за вказаною адресою. Близько о 12-20 год. до неї завітав невідомий їй чоловік у військовій формі, який придбав у неї 1 пляшку горілки та чотири пляшки пива «KOZEL» 0,5 л загальною вартістю 520 грн. Через деякий час до неї завітали поліцейські, яким вона добровільно видала алкогольні напої згідно подальшого складеного протоколу огляду. Розпорядження начальника Миколаївської міської військової адміністрації від 17.10.2023 «Про внесення змін до розпорядження начальника Миколаївської міської військової адміністрації від 24.07.2023 № 774 «Про перейменування вулиць, провулків, тупиків в населених пунктах Миколаївської міської територіальної громади Краматорського району Донецької області, які містять російське походження» та додаток 1 до розпорядження начальника Миколаївської міської військової адміністрації від 17.10.2023 № 1092 яким визначено перелік вулиць, провулків, тупиків в населених пунктах Миколаївської міської територіальної громади, які перейменовуються, зокрема, вул.Чкалова у м.Миколаївка перейменовано на вул.Бузкова. Також додані, зображення на яких міститься інформація щодо пасажирських перевезень. Відповідь на запит від 01.10.2024 відповідно до якої повідомлено, що адвокатську діяльність адвокат Головкіна Наталія Андріївна здійснює, починаючи з 19 січня 2021 року. Станом на теперішній час вона продовжує здійснювати адвокатську діяльність. Починаючи з 19 січня 2021 року її робоче місце знаходиться у м.Миколаївка Краматорського району Донецької області.

Суд, з`ясувавши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини.

Постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Миколаївської міської ради Краматорського району Донецької області № 5 від 02 травня 2024 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 13600 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що 12.04.2024 о 12 год. 20 хв. продавець магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 здійснила продаж однієї пляшки горілки «Хлібний дар» міцністю 40 % та чотири банки пива «Кozel» міцністю 4,6% за ціною 520 гривень ОСОБА_2 , чим порушила розпорядження начальника обласної військової адміністрації, голови ОДА № 365/-22 від 11.08.2022, чим вчинила правопорушення передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до ст. 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суть правопорушення - це докладний опис події вчиненого проступку необхідний для її правильної кваліфікації, тобто для визначення статті Особливої частини Кодексу або статті закону, що передбачає адміністративну відповідальність за подібні діяння.

Отже, викладені в постанові по справі про адміністративне правопорушення обставини повинні чітко та однозначно свідчити про повноту та об`єктивність встановлених обставин справи та її розгляду, а також відображати конкретний склад адміністративного правопорушення, що повинно підтверджуватись відповідними доказами.

Частина 2 статті 156 КУпАП встановлює відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби.

Слід звернути увагу на те, що ч. 2 ст. 156 КУпАП є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 156 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння. А тому під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення за цією статтею, обов`язковим є посилання на спеціальні норми законодавства.

Зі змісту суті оскаржуваної постанови слідує, що ОСОБА_1 своїми діями порушила розпорядження начальника обласної військової адміністрації, голови ОДА № 365/-22 від 11.08.2022, чим вчинила правопорушення передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Разом з тим, вищевказане розпорядження за своїм змістом не вводить жодної заборони на продаж алкогольної продукції на території Донецької області, а лише зобов`язує державні органи забезпечити інформування населення про заборону торгівлі алкоголем та вживати заходи з контролю за дотриманням суб`єктами господарювання заборони торгівлі алкоголем.

Нормативно правовим актом, яким з 11 липня 2022 року на період дії правового режиму воєнного стану введено заборону на торгівлю алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі на території Донецької області - є наказ командуючого оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » №16од від 09 липня 2022 року.

Крім того, зі змісту розпорядження голови Донецької ОДА № 365/5-22 від 11.08.2022 слідує, що його безпосередніми адресатами та особами, до посадових обов`язків яких відноситься його виконання, є суб`єкти публічного управління, а саме: районі державні адміністрації, районі військові адміністрації, військові адміністрації населених пунктів, виконавчі органи сільських, селищних, міських рад Донецької області, а також ГУНП в Донецькій області, як орган виконавчої влади.

Суд звертає увагу, що основна функція розпорядчих документів регулювати діяльність органу управління задля виконання поставлених перед ним завдань, одержання максимального ефекту від своєї діяльності та діяльності організації загалом. Розпорядчі документи виконують регулятивну функцію, спрямовану від суб`єкта управління (керівного органу) до об`єкта управління (підлеглих), тобто від керівника організації до керівників структурних підрозділів та їх працівників, забезпечуючи безперебійність і безперервність процесу управління, злагоджену роботу всіх органів і ланок управління.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що ОСОБА_1 не могла своїми діями порушити розпорядження голови Донецької ОДА №365/5-22 від 11.08.2022, оскільки, як фізична особа, жодним чином не наділена повноваженнями на його виконання.

Таким чином, суд дійшов висновку, що адміністративною комісією під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення та ухвалення відносно ОСОБА_1 постанови № 5 від 02.05.2024, не було встановлено об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, та не було встановлено всіх обставин, які мають значення для прийняття законного рішення, що виключає наявність складу правопорушення в діях позивача.

Слід також зазначити, що, адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 156 КУпАП настає лише для працівників підприємств (організації) торгівлі або громадського харчування, а не для будь-яких інших осіб, тобто суб`єкт даного адміністративного правопорушення є спеціальним. Разом з тим, доказів того, що ОСОБА_1 має статус працівника підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування (наказ про прийняття на роботу, договір, тощо), крім її власних пояснень ані матеріали справи, ані оскаржувана постанова не містять.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Аналіз наведених положень КУпАП дає підстави для висновку, що під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. В іншому випадку застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Також, суд не приймає як належний доказ вчинення правопорушення, на який посилається відповідач, визнання позивачем своєї вини.

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду 09 грудня 2021 року у справі № 487/4245/18, встановив, що визнання вини не є беззаперечним доказом і не звільняє слідчого, прокурора, суд від всебічної, повної та неупередженої перевірки та оцінки показань окремо та всієї доказової бази у сукупності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На обов`язок доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24.04.2019 (справа №537/4012/16-а), від 08.11.2018 (справа № 201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа № 743/1128/17), від 15.11.2018 (справа № 524/7184/16-а).

З огляду на імперативний обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, а також у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 77 КАС України довести у подальшому перед судом правомірність своїх дій, і такі обставини повинні бути підтвердженні як належними, допустимими, достовірними, так і достатніми доказами, суд не може прийняти як доказ правомірності та законності винесення оскаржуваної постанови лише саму постанову.

Згідно з ч. 1 п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, суб`єктивних висновках, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

За правилами ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши докази наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку про протиправність та необґрунтованість оскаржуваної постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Миколаївської міської ради Краматорського району Донецької області № 5 від 02 травня 2024 року стосовно ОСОБА_1 , якою остання була визнана винною в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, відповідачем всупереч вимог ч. 2 ст. 77 КАС України не доведено правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності саме за ч. 2 ст. 156 КУпАП, тому вважає, що постанова підлягає скасуванню, а справа - закриттю.

Звертаючись до суду із вказаним адміністративним позовом позивач, зокрема, просить суд повернути їй речові докази по адміністративній справі, що вилучені при складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Як слідує з оскаржуваної постанови згідно квитанції № 3277/205/04-2024 вилучені алкогольні напої (60,3 літри міцних алкогольних напоїв, 71, 85 літри алкогольного пива та 22,5 літри вина) були передані на зберігання до камери вилучених речових доказів відділу поліції № 4 Краматорського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області.

Згідно зі ст. 296 КУпАП, скасування постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення тягне за собою повернення стягнених грошових сум, оплатно вилучених і конфіскованих предметів, а також скасування інших обмежень, зв`язаних з цією постановою. У разі неможливості повернення предмета повертається його вартість.

Натомість, вказана алкогольна продукція відповідачем по справі адміністративною комісією при виконавчому комітеті Миколаївської міської ради Краматорського району Донецької області не вилучалась, а була вилучена саме працівниками поліції, тобто дана вимога заявлена до не належного відповідача, а тому адміністративний позов в частині повернення речових доказів, задоволенню не підлягає.

Доводи представника позивача, щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду із даним позовом, суд визнає слушними, вказані обставини є поважними та такими, що не залежали від волі позивача та на підставі ч. 1 ст. 121 КАС України вбачає підстави для поновлення пропущеного строку.

Положенням ч. 1 ст. 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 605,60 грн на користь держави, то у відповідності до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України вказані судові витрати слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 8, 9, 19, 72-77, 211, 241-246, 132, 139, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Музикант Владислав Сергійович до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Миколаївської міської ради Краматорського району Донецької області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Миколаївської міської ради Краматорського району Донецької області № 5 від 02 травня 2024 року, складену стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 13600,00 гривень - скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Миколаївської міської ради Краматорського району Донецької області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 понесені витрати по оплаті судового збору в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду І.О. Сидоренко