Справа № 380/25665/24
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2025-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2025 рокусправа № 380/25665/24

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кузана Р.І. розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправним та скасування постанови, -

в с т а н о в и в :

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, Львівська область, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10, ) звернулося до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження: 79007, м. Львів, пл. Шашкевича, 1, ), в якому просить скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 09.12.2024 ВП № 74818006 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує на безпідставність прийняття державним виконавцем постанови від 09.12.2024 ВП № 74818006 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. Позивач стверджує, що така постанова винесена державним виконавцем за невиконання позивачем виконавчого листа №380/27524/23, виданого 11.04.2024 Львівським окружним адміністративним судом. Водночас позивач вважає, що вказаний виконавчий лист не може бути виконаний, оскільки існує розбіжність в зазначеній у виконавчому листі сумі збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі продажу квартири та сумі, фактично сплаченій стягувачем. З огляду на це позивач стверджує про відсутність підстав для накладення штрафу за невиконання виконавчого листа, а тому оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню. Вважаючи у зв`язку із протиправним накладенням штрафу свої права та інтереси порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом з метою їх захисту. Просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою від 25.12.2024 суддя залишив позовну заяву без руху.

Ухвалою від 13.01.2025 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Зобов`язано Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) подати до початку судового засідання належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження ВП №68829882.

Сторони належним чином повідомлялися про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач станом на дату розгляду справи відзиву на позовну заяву не подав.

Частиною шостою статті 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Представник позивача в судовому засіданні 03.02.2025 позовні вимоги підтримала. Просила позов задовольнити повністю з підстав, вказаних у позовній заяві.

Відповідач участі повноважного представника в судовому засіданні не забезпечив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання. Клопотань про розгляд справи без участі його представника до суду не надходило.

Ухвалою судового засідання від 03.02.2025 суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (пункт 10 частини першої статті 4 КАС України).

Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12.01.2024 у справі №380/27524/23 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України Львівської області щодо відмови у поверненні ОСОБА_1 помилково сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомості в розмірі 28335 грн 60 коп, згідно з квитанцією від 17.08.2023 №ПН3545848.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України Львівської області сформувати подання про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 28335 грн 60 коп, згідно з квитанцією від 17.08.2023 №ПН3545848.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області 1073 грн 60 коп сплаченого судового збору.

Львівським окружним адміністративним судом 11.04.2024 видано виконавчий лист №380/27524/23 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України Львівської області сформувати подання про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 28335 грн 60 коп, згідно з квитанцією від 17.08.2023 №ПН3545848.

Державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 22.05.2024 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №74818006), яку скеровано боржнику до виконання, стягувачу до відома.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області листом від 04.06.2024 повідомило відповідача про те, що в квитанції від 17.08.2023 №ПН3545848 про сплату збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухового майна значиться сума до заокруглення 28335,55 грн, що не відповідає сумі, зазначеній в судовому рішенні (28335,60 грн), тому дане судове рішення є неможливим до виконання.

Постановою від 09.12.2024 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області накладено штраф у розмірі 5100,00 грн за невиконання судового рішення.

Не погодившись з такою постановою ГУ ПФУ у Львівській області оскаржило її до суду.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII)

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 та п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону № 1404-VІІІ визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачені цим Законом заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусовою виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Стаття 63 Закону №1404-VIIІ встановлює порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення.

За рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, накладення штрафу у разі невиконання без поважних причин боржником рішення є обов`язком посадової особи органу ДВС, який встановлюється з метою спонукання боржника належним чином виконати рішення.

Поважними причинами невиконання боржником рішення можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення боржника, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для виконання рішення та повинні бути підтверджені належними доказами.

Як встановлено зі змісту матеріалів справи та матеріалів виконавчого провадження, на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження ВП№74818006 з примусового виконання виконавчого листа Львівського окружного адміністративного суду №380/27524/23, виданого 11.04.2024 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України Львівської області сформувати подання про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 28335 грн 60 коп, згідно з квитанцією від 17.08.2023 №ПН3545848.

Позивач повідомив виконавця про те, що в квитанції від 17.08.2023 №ПН3545848 про сплату збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухового майна значиться сума до заокруглення 28335,55 грн, що не відповідає сумі, зазначеній в судовому рішенні (28335,60 грн).

Згідно з наявною в матеріалах справи квитанцією від 17.08.2023 № ПН3545848 ОСОБА_1 сплатила на рахунок ГУК Львів/Залізничний район збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі - продажу нерухомого майна в сумі 28335,60 грн. Ця сума проведена банком та поступила на рахунок Державної казначейської служби.

Позивач вказує про неможливість виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.01.2024 у справі №380/27524/23, оскільки у долученій до заяви квитанції від 17.08.2023 №ПН3545848 в графі «додаткові реквізити» сума до заокруглення становить 28335,55 грн, а сума після заокруглення 28335,60 грн. При проведенні звірення квитанції з випискою УДКСУ у Залізничному районі м. Львова виявлено розбіжність щодо суми сплати, а саме встановлено, що на рахунок сплати збору з операції купівлі-продажу нерухомого майна зараховано кошти в сумі 28335,55 грн, тому виконання рішення неможливе.

Надаючи оцінку таким доводам позивача суд зазначає, що наявність незначної помилки чи описки у виконавчому документі не може бути підставою для невиконання судового рішення, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. ст. 248 КАС України суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Однак, з моменту прийняття судом рішення у справі №380/27524/23 та до моменту винесення оскаржуваної постанови Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області жодних дій щодо виправлення описки у виконавчому листі не вчинялося.

Суд також враховує, що Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області будучи відповідачем у справі №380/27524/23 у відзиві на позовну заяву не звертало уваги на те, що сума сплаченого ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі - продажу нерухомого майна становить 28335,55 грн, а не 28335,60 грн, як про це нею вказано в позові. При цьому пенсійним органом не надано жодних доказів того, що сума збору, яка фактично зарахована не рахунок Державної казначейської служби України, є меншою, ніж та, яка вказана в квитанції №ПН3545848 від 17.08.2023.

На підставі викладеного слідує, що рішення суду залишається невиконаним та Головним управління Пенсійного фонду України у Львівській області жодних дії щодо виконання вказаного рішення суду не вчинялося.

Отже, у строк визначений державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження боржник не надав інформацію про повне виконання рішення суду, а також належні докази такого виконання.

Наведене свідчить про невиконання позивачем вказаного рішення суду без поважних причин та про правомірність прийнятої державним виконавцем постанови про накладення штрафу в сумі 5100 грн. від 09.12.2024 року ВП № 74818006.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що судове рішення, яке набрало законної сили, стає незмінним (неспростовним), основні і додаткові судження (висновки) суду по суті справи стають остаточними.

У Рішенні від 26.06.2013 № 5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист; набрання судовим рішенням законної сили є юридичною подією, з настанням якої виникають, змінюються чи припиняються певні правовідносини, а таке рішення набуває нових властивостей; основною з цих властивостей є обов`язковість - сутнісна ознака судового рішення як акта правосуддя (підпункт 2.4 мотивувальної частини Рішення від 23.11.2018 №10-р/2018); невід`ємною складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26.06.2013 взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції правомірно, з дотриманням норм Закону України "Про виконавче провадження", прийнято постанову від 09.12.2024 ВП № 74818006 про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області в розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до ст.139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 73-76, 242, 244, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

в задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправним та скасування постанови відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.І. Кузан