Справа № 420/2710/25
Суддя: Бабeнко Д.А.
Дата ухвалення: 2025-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2710/25
УХВАЛА

06 лютого 2025 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Бабенко Д.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

28 січня 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови призначеної ОСОБА_1 у нарахуванні та виплати з 01.07.2023 року доплати до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області перерахувати та виплатити з 01.07.2023 року ОСОБА_1 щомісячну доплату у розмірі 2000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до пунктів 3, 5, 6 частини 1 статті 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 171 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Ухвалою суду від 31.01.2025 позовну заяву залишено без руху. Позивачу встановлено десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з наведеними підставами для поновлення строку.

03 лютого 2025 року представником позивача подано заяву (вх. №ЕС/10490/25) про поновлення процесуального строку, яка обґрунтована таким.

Представник позивача вказує, що відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, відлік строку звернення до суду починається з дня коли особа довідалася, або повинну була довідатися про порушення своїх прав чи законних інтересів. У випадку позивачки суд зазначає, що вона повинна була довідатись про припинення їй виплати 2000 гривень згідно Постанови КМУ від 14.07.2021 року № 713 з 01.07.2024 року тобто коли набрало законної сили судове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.05.2023 року у справі № 540/279/22 і прийняття цього рішення до виконання в липні 2024 року ГУ ПФУ в Херсонській області (лист відповідача від 20.01.2025 р. за № 595-271/Ц-03/8-2100/25). Проте, про ту обставину, що після перерахування позивачці відповідачем пенсії за рішенням суду згідно оновленої довідки про грошове забезпечення від 31.11.2021 №33/42-Ц-14 - одночасно з цим було припинено нарахування і виплату їй 2000 грн, вона довідалася лише 08 серпня 2024 року, вже після одержання на руки розрахункового документу. Відтак, початок відліку шестимісячного строку на звернення до суду слід рахувати з 06 серпня 2024 року і в такому випадку даний строк позивачем пропущено не було.

Окрім того, представник вказує, що позивач постійно проживає в м. Херсоні, який знаходиться в зоні безпосередніх бойових дій і постійних обстрілів з боку країни агресора. В місті з великими перебоями подається світло, майже не працює Інтернет що значно ускладнює своєчасне і якісне одержання інформації і зокрема з органів ПФУ. Так само через постійні оголошення повітряної тривоги ГУ ПФУ в Херсонській області не працює по декілька годин кожного дня. Відтак позивачу, навіть не зважаючи на ризик своєму життю і здоров`ю, було об`єктивним чином складно своєчасно одержати в ГУ ПФУ в Херсонській області відомості про деталі нарахування їй пенсійних виплат.

На переконання представника позивача, термін пропуску позивачем процесуального стоку на звернення до суду незначний (складає декілька днів), а тому представник позивача вважає, що вказані обставини можуть свідчити про пропуск строку звернення позивача до суду за захистом його прав з поважних причин і що це є підставою для поновлення судом строків, установлених ч. 2 ст. 122 КАС України.

Покликаючись на ч. 6 ст. 161 КАС України, представник позивача просить суд визнати причини пропуску ОСОБА_1 процесуального строку на звернення до адміністративного суду поважними та поновити їй вказаний процесуальний строк.

Інших причин пропуску строку звернення до адміністративного суду представником позивача не наведено.

Вирішуючи питання поважності причин пропуску строку звернення до суду, суддя виходить з такого.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 відступила від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі №816/197/18, від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а, від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах та дійшла наступного правового висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

На теперішній час практика Верховного Суду з вказаного процесуального питання є сталою та підтримується в інших постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, зокрема, у постанові від 08.08.2024 р. у справі № 460/19702/23, від 22.10.2024 р. у справі № 520/37664/23.

Суд також зауважує, що у постанові Верховного Суду від 16.01.2025 у справі № 400/9796/23, яку в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, спірна доплата не є складовою грошового забезпечення, тому до цих правовідносин положення статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не застосовуються.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Позивачем у заяві вказано, що про порушення своїх прав позивач дізналась 08.08.2024, вже після одержання на руки розрахункового документу на підтвердження перерахування позивачу відповідачем пенсії за рішенням суду згідно оновленої довідки про грошове забезпечення від 31.11.2021 року № 33/42-Ц-14.

Проте, жодних доказів на підтвердження цього факту представником позивача до суду не надано.

Суд зауважує, що з матеріалів позовної заяви вбачається, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.05.2023 по справі №540/279/22, яке набрало законної сили 20.06.2023, ГУ ПФУ в Херсонській області у липні 2023 року проведено перерахунок пенсії позивачу.

При цьому, як вбачається з відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 20.01.2025 №595-271/Ц-03/8-2100/25, щомісячна доплата відповідно до Постанови №713 нараховувалась з 01.01.2021 до 31.07.2023.

В зазначеній відповіді також вказано, що перерахунок пенсії позивача на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.05.2023 у справі №540/279/22, яке набрало законної сили 20.06.2023, проведено у липні 2023.

Окрім того, згідно з відомостями КП «Діловодство спеціалізованого суду» та Єдиного реєстру судових рішень, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.05.2023 по справі №540/279/22 набрало законної сили 20.06.2023.

За таких обставин, суд доходить висновку про помилковість твердження представника позивача про те, що перерахунок пенсії позивача на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.05.2023 по справі №540/279/22 проведено у липні 2024 році.

Отже, з урахуванням зазначеного, суд зазначає, що позивач мала дізнатись про порушення своїх прав у серпні 2023 року, при отриманні чергової пенсійної виплати після проведення перерахунку.

При цьому, стосовно доводу позивача щодо введення на території України воєнного стану, то суд зауважує, що Верховний Суд неодноразово наголошував, що сам факт запровадження воєнного стану в Україні без обґрунтування неможливості вчинити процесуальну дію у встановлені строки не може вважатися поважною причиною для безумовного поновлення цих строків (постанови ВП ВС від 20.11.2022 у справі № 990/115/22; від 08.12.2022 у справі № 990/102/22, постанова ВС від 29.09.2022 року у справі № 500/1912/22).

Суд також критично відноситься до тверджень представника позивача про те, що позивач постійно проживає в м. Херсоні, який знаходиться в зоні безпосередніх бойових дій і постійних обстрілів з боку країни агресора, в місті з великими перебоями подається світло, майже не працює Інтернет, що значно ускладнює своєчасне і якісне одержання інформації і зокрема з органів ПФУ, оскільки ані представником позивача, ані позивачем не надано доказів постійного перебування позивача за місцем її реєстрації та з огляду на майже рік пропущення строку звернення до суду з цим позовом.

З урахуванням наведеного, суд визнає неповажними причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду, які наведені позивачем у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду від 03.02.2025 за вх. №ЕС/10490/25.

Суд враховує, що рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13.12.2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

У постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних Касаційного адміністративного суду 31.03.2021 року справа № 240/12017/19, адміністративне провадження № К/9901/15971/20 Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав звертає увагу на те, що за умови відсутності часових обмежень для звернення до суду за минулі періоди Пенсійний фонд України як центральний орган виконавчої влади був би позбавлений можливості реалізовувати покладені на нього завдання, зокрема здійснювати ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення; така ситуація не відповідала б принципу юридичної визначеності у правовідносинах щодо пенсійного забезпечення у солідарній системі. ( постанова).

Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Згідно з ч.5 ст.169 КАС України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу (якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними).

Враховуючи, що позивачем не усунуто недоліки позовної заяви у спосіб подання заяви про поновлення процесуального строку звернення до суду із наведенням підстав для поновлення процесуального строку, а наведені підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, що зазначені в клопотанні представника позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду суд визнає неповажними, позовна заява підлягаю поверненню на підставі п.9 ч.4 ст.169 КАС України.

Керуючись ст. 121, 122, 123, 169, 248, 256, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду та відмовити у задоволенні заяви представника позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду від 03.02.2025 вх.№ЕС/10490/25 відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу без розгляду.

Копію ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачеві.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Ухвала набирає законної сили у строки, визначені ст.256 КАС України.

Суддя Дмитро БАБЕНКО