Справа № 420/17658/24
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2025-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/17658/24

Категорія:105000000 Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О.А.

Місце ухвалення: м. Одеса

Дата складання повного тексту: 27.07.2024 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута за правилами п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа Державна служба України з безпеки на транспорті, про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі ПМУ МЮ) (м. Одеса), Корабельного відділу державної виконавчої служби (далі Корбальний ВДВС) у місті Херсоні ПМУ МЮ (м. Одеса), третя особа Державна служба України з безпеки на транспорті, про визнання протиправною та скасування постанови Корабельного ВДВС у м. Херсоні ПМУ МЮ (м. Одеса) від 30 травня 2023 року про відкриття виконавчого провадження №71869532.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що на виконанні в Корабельному ВДВС у м. Херсоні ПМУ МЮ (м. Одеса) перебуває виконавче провадження №71869532 з примусового виконання постанови №0003850 від 17 грудня 2021 року, виданої Державною службою України з безпеки на транспорті про стягнення з ОСОБА_1 грошової суми. Позивач зазначає, що в межах зазначеного виконавчого провадження державним виконавцем Корабельного ВДВС у м. Херсоні ПМУ МЮ (м. Одеса) Лейченко В.С. було винесено, серед іншого, постанову про відкриття виконавчого провадження №71869532 від 30 травня 2023 року. ОСОБА_1 , вважає протиправними дії державного виконавця Корабельного ВДВС у м. Херсоні ПМУ МЮ (м. Одеса) Лейченко В.С. щодо відкриття виконавчого провадження №71869532, а постанови, прийняті у межах виконавчого провадження №71869532 такими, що підлягають скасуванню, що й стало підставою для звернення до суду з даним позовом

Як стверджував позивач, спірна постанова прийнята не за місцем реєстрації та фактичного місця проживання, місця роботи боржника (позивача) та/або знаходження його майна. Позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортними даними громадянина України та витягом з реєстру територіальної громади. Іншого місця перебування/проживання ним не зареєстровано. Позивач працює на посаді директора ТОВ "ДС ПРОМ ГРУП" (), місце реєстрації та фактичне місцезнаходження якого визначено за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Олега Оникієнка 2/1, що підтверджується витягами з ЄДРЮО, ФОПтаГФ. Позивач не має жодного відношення до міста Херсон, не має доходів чи майна на території міста Херсон та області.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду 27 липня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною та скасувати постанову Корабельного ВДВС у м. Херсоні ПМУ МЮ (м. Одеса) від 30 травня 2023 року про відкриття виконавчого провадження №71869532.

Стягнуто з Корабельного ВДВС у місті Херсоні ПМУ МЮ (м. Одеса) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

В апеляційній скарзі Корбального ВДВС у місті Херсоні ПМУ МЮ (м. Одеса) ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги:

- відповідно ч.1 ст. 20 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома відділами державної виконавчої служби, які можуть вчиняти виконавчі дії по виконанню рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу. Під час відкриття виконавчого провадження, державним виконавцем, встановлено місце проживання/реєстрації боржника ОСОБА_1 з виконавчого документу. Отже, виходячи з вищенаведеного не було порушення норм Закону під час відкриття виконавчого провадження, оскільки стягувач у постанові від 17 грудня 2021 року №00003850 вказав адресу боржника, що підвідомча Корабельному ВДВС у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), а саме: м. Херсон, вул. Будівельників 40, кв.15. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (Додаток 2), що дана вулиця є у м. Херсоні та знаходиться під юрисдикцією Корабельного ВДВС у місті Херсоні ПМУ МЮ (м. Одеса);

- постанова №00003850 від 17 грудня 2021 року, видана Державною службою України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) про стягнення з ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 17 000,00 грн підписана КЕП (ключом електронного підпису) ОСОБА_2 09 лютого 2022 року та направлено до відділу за вих.№2021/3.6/14-22. Як вбачається з постанови від 17 грудня 2021 року №00003850, вона набрала законної сили 14 січня 2022 року, строк пред`явлення постанови до виконання до 13 лютого 2022 року, з супровідного листа Державною службою України з безпеки на транспорті встановлено, що строки пред`явлення постанови до виконання не порушено, оскільки направлено на адресу Корабельного ВДВС у місті Херсоні ПМУ МЮ (м. Одеса) 09 лютого 2022 року за вих.№2021/3.6/14-22. Відповідно до заяви стягувача, яка підписана електронним підписом КЕП Ткачова А.С. встановлено, що сертифікат даної посадової особи дійсний з 03 серпня 2021 року 00:00 до 02 серпня 2023 року 23:59. Що свідчить про наявність повноважень представника Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) Ткачова А. на звернення до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання постанови серії ВМ №№00003850 від 17 грудня 2021 року на момент пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання;

- з моменту відкриття виконавчого провадження №71869532 від 30 травня 2023 року божник ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) не вчиняє жодних дій спрямованих на виконання свого зобов`язання, навіть частково, за період перебування на виконанні постанови 0003850 від 17 грудня 2021 жодної копійки самостійно боржником не сплачено, що може свідчити про те, що боржник не виконує своїх обов`язків згідно ч.5 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження". 07 травня 2024 року згідно відповіді на запит №203362550 до Пенсійного фонду України про фізичних осіб боржників, які отримують пенсії, розмір їх пенсій та найменування органу Пенсійного фонду України, на обліку в якому перебуває боржник, та інформацію про фізичних осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно правовими договорами, про їх останнє місце роботи, встановлено місце роботи боржника ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме: ТОВ "ДС ПРОМ ГРУП", керуючись ст.ст. 10, 68, 69, 70 Закону України "Про виконавче провадження"

У відзиві ОСОБА_1 на апеляційну скаргу вказується, що рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням вимог діючого законодавства та є таким що не підлягає скасування, тоді як доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Корбального ВДВС у місті Херсоні ПМУ МЮ (м. Одеса), перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини:

30 травня 2023 року державним виконавцем Корабельного ВДВС у місті Херсоні ПМУ МЮ (м. Одеса) прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №71869532 щодо виконання постанови №0003850 від 17 грудня 2021 року, виданої Державною службою України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у сумі 17 000 грн.

У даній постанові вказано, що адресою боржника ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 .

В подальшому Державним виконавцем Корабельного ВДВС у місті Херсоні ПМУ МЮ (м. Одеса) в рамках виконавчого провадження №71869532 прийнято постанови від 30 травня 2023 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, від 30 травня 2023 року про стягнення виконавчого збору, від 06 червня 2023 року про арешт коштів, від 10 липня 2023 року про розшук майна боржника, від 07 травня 2024 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Не погоджуючись з постановою відповідача про відкриття виконавчого провадження №71869532, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що в оскаржуваній постанові про відкриття виконавчого провадження зазначена адреса боржника АДРЕСА_1 . Натомість, з наданого до суду витягу з реєстру територіальних громад від 03 червня 2024 року та відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від 23 липня 2024 року №702806 судом встановлено, що з 19 квітня 2005 року ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суд першої інстанції зазначив, що відповідно до положень п.10 ч.4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю. Зважаючи на вищевикладене, відповідач мав повернути без виконання виконавчий документ, а не відкривати ВП на підставі такого виконавчого документу, чим і порушено вимоги Закону України "Про виконавче провадження".

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, ст. 1, п.1 ч.1 ст. 2, п.6 ч.1 ст. 3, ч.ч.1, 3 ст. 4, ч.1 ст. 5, ч.ч.1, 2, 5 ст. 18, ст. 19, ч.1 ст. 24, ч.1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження".

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до положень ч.1 ст. 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" від 02 червня 2016 року №1403-VIII (далі Закон №1403-VIII).

За приписами п.6 ч.1 ст. 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Згідно ч.ч.1, 3 ст. 4 Закону №1404-VIII у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти. Виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 4 Закону №1404-VIII у виконавчому документі зазначаються, зокрема, резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.

Згідно п.1 ч.1 ст. 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно ч.ч.1, 2 ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ч.5 ст. 18 Закону №1404-VIII під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних.

Відповідно ч.1 ст. 19 Закону №1404-VIII сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Відповідно ч.1 ст. 24 Закону №1404-VIII виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Частиною 1 ст. 28 Закону №1404-VIII встановлено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених п.п.1-4 ч.9 ст. 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Статтею 19 Закону №1404-VIII встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право, зокрема, ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення.

Зазначеною статтею на боржника покладено низку обов`язків (зокрема повідомляти виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, своєчасно з`являтися на вимогу виконавця, допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій), виконання яких передбачає перебування у безпосередній близькості до місця вчинення виконавчих дій.

Колегія суддів вважає за необхідне врахувати висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 31 березня 2021 року в справі №380/7750/20, про те, що примусове виконання рішень має бути певним чином наближеним, прив`язаним до місця проживання/перебування боржника що, окрім іншого, дасть змогу останньому (чи принаймні створить йому відповідні умови) належним чином реалізовувати свої права та обов`язки як учасника виконавчого провадження.

Крім того, Верховний Суд зазначав, що Законом №1404-VIII передбачено право стягувача обирати місця відкриття виконавчого провадження між органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, але наголошує, що таке право не має нівелювати права боржника, передбачені ст. 19 Закону.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відкриття виконавчого провадження у виконавчому окрузі, до якого належить зареєстрована адреса місця проживання боржника, відповідатиме принципу юридичної визначеності, вимогам, встановленим ч.2 ст. 2 КАС України та вимогам ст. 24 Закону №1404-VIII.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне акцентувати увагу, що ч.2 ст. 24 Закону №1404-VIII пов`язує місце виконання рішення виконавцем з фактичним місцем проживання, перебування боржника фізичної особи та місцезнаходженням боржника юридичної особи, а не з адресою, зазначеною у виконавчому документі, як це, наприклад, закріплено у ч.1 ст. 28 Закону №1404-VIII.

Що стосується місця проживання боржника, яке незареєстроване у встановленому законом порядку, слід виходити з того, що таке місце проживання боржника, в силу відсутності в нього офіційного характеру, має бути повідомлено самим боржником (що відповідатиме принципу вільного вибору місця проживання, встановленому Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" №1382-IV) або підтверджено належним чином з урахуванням принципу офіційного з`ясування обставин, оскільки, просте зазначення будь-якої адреси без перевірки відповідних обставин не робить цю адресу саме адресою місця проживання особи у розумінні Закону №1382-IV.

З урахуванням вищенаведених правових норм діючого законодавства, колегії суддів доходить висновку, що виконавець має реальну можливість перевірити місце знаходження боржника шляхом перевірки необхідної інформації у Єдиному демографічному реєстрі або шляхом запиту до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи. Такі дії відповідатимуть вимогам ч.2 ст. 2 КАС України, яких виконавець має дотримуватись.

Крім того, норми КАС України також пов`язують місце проживання особи із зареєстрованим місцем її проживання. Так, відповідно до ч.3 ст. 171 КАС України суд встановлює місце проживання фізичної особи шляхом надсилання запиту до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Тобто, законодавець, оперуючи поняттям "місце проживання особи", передбачає, що таке місце проживання має бути особою зареєстровано і суб`єкти владних повноважень зобов`язані враховувати таку інформацію при здійсненні ними владно-управлінських функцій.

Таким чином, відсутність прямого обов`язку виконавця перевіряти адресу проживання боржника не спростовує необхідності дотримання ним принципів верховенства права; законності; незалежності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; диспозитивності; гласності та відкритості виконавчого провадження та його фіксування технічними засобами; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, які визначені ч.1 ст. 4 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" та кореспондуються з положеннями ч.2 ст. 2 КАС України, на відповідність яким суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень.

В іншому випадку, не з`ясування адреси проживання боржника може мати наслідком порушення прав боржника, що може бути виражено у штучному створенні перешкод для вчинення боржником дій, зазначених у ст. 19 Закону №1404-VIII (ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій тощо).

Колегія суддів наголошує, що відсутність прямої вказівки в Законі №1404-VIII на обов`язок виконавця перевіряти місце проживання боржника не повинна слугувати інструментом ймовірних порушень прав боржника з боку виконавця суб`єкта владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, в оскаржуваній постанові про відкриття виконавчого провадження зазначена адреса боржника АДРЕСА_1 .

Разом з тим, з витягу з реєстру територіальних громад від 03 червня 2024 року та відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від 23 липня 2024 року №702806 з 19 квітня 2005 року ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає за необхідне акцентувати увагу на положення п.10 ч.4 ст. 4 Закону №1404-VIIІ, відповідно до якої виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Виходячи із системного аналізу вищенаведеної правової норми в сукупності з іншими положеннями Закону №1404-VII, колегія суддів зазначає, що надання триденного терміну для вирішення питання щодо повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання спрямоване саме на необхідність перевірки органом державної виконавчої служби зокрема і відповідності зареєстрованого місця проживання боржника фізичної особи адресі боржника, вказаної у виконавчому документі.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що саме лише зазначення місця проживання, яке не має жодного взаємозв`язку з особою боржника, не може вважатися достатньою підставою для прийняття виконавчого документа державним виконавцем, територіальний округ якої охоплює місце виконання, визначеного за цією адресою.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 31 березня 2021 року у справі №380/7750/20.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач мав повернути без виконання виконавчий документ, а не відкривати ВП на підставі такого виконавчого документу, чим і порушено вимоги Закону №1404-VIII.

За таких обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 07 лютого 2025 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.