Справа № 320/2602/23
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/2602/23 Суддя (судді) першої інстанції: Кушнова А.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Єгорової Н.М.,

суддів - Коротких А.Ю., Сорочка Є.О.,

при секретарі - Олешко М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 10 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України про скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2022 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Національної поліції України, яким просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Національної поліції України від 16 листопада 2022 року №1939 "Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських Департаменту інформаційно-аналітичної підтримки" в частині застосування до старшого інспектора з особливих доручень відділу цілодобової підтримки користувачів управління формування інформаційних ресурсів Департаменту інформаційно-аналітичної підтримки Національної поліції України у званні старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Національної поліції України від 25 листопада 2022 року №1529 о/с "По особовому складу", яким старшого інспектора з особливих доручень відділу цілодобової підтримки користувачів управління формування інформаційних ресурсів Департаменту інформаційно-аналітичної підтримки Національної поліції України у званні старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , звільнено зі служби в поліції з 28 листопада 2022 року;

- поновити ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора з особливих доручень відділу цілодобової підтримки користувачів управління формування інформаційних ресурсів Департаменту інформаційно-аналітичної підтримки Національної поліції України з 29 листопада 2022 року;

- стягнути з Національної поліції України на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу у розмірі 57 319,92 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 10 січня 2024 року відмовлено в задоволені позову.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, поверхнево та неповно досліджено докази, що містяться в матеріалах справи.

Апелянт зазначив про те, що судом першої інстанції не надано правової оцінки обставинам наявності чи відсутності вчинення позивачем дисциплінарного проступку, рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності прийнято на підставі матеріалів про вчинення позивачем адміністративних правопорушень.

Звернув увагу суду на те, що у день вчинення ДТП перебував у відпустці, в спілкуванні з поліцейськими та іншим учасником ДТП поводив себе спокійно, врівноважено, тактовно, не висловлювався нецензурно, не хамив та не застосовував силу. Під час службового розслідування надавав пояснення та відповіді на поставлені запитання, докази недисциплінованості чи неналежної поведінки відсутні. Крім того порушення правил дорожнього руху не повинно в обов`язковому призводити до найтяжчого виду дисциплінарної відповідальності, а саме звільнення зі служби.

Додатково зазначив про те, що не вживав алкогольних напоїв, а тому не заперечував щодо проходження огляду на стан сп`яніння, проте просив надати йому сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, які не були йому наді. Крім того, поліцейськими не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що в подальшому було здійснено позивачем самостійно.

Також наголосив, що надані під час службового розслідування пояснення поліцейських, що підпорядковані особам які проводять службове розслідування не можуть бути обґрунтованим та достовірним підтвердженням вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Відповідач подав до суду відзив відповідно до якого просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскільки відеозаписами з нагрудних камер поліцейських підтверджуються обставини встановлені висновком службового розслідування, зокрема щодо неодноразової відмовити позивача від проходження огляду на стан сп`яніння та схиляння поліцейських до внесення недостовірних відомостей до адміністративних матеріалів. Крім того, позивач свідомо ввів працівників патрульної поліції в оману, приховавши факт проходження ним служби в поліції.

Також наголосив, що вчинені позивачем дії дискредитують органи Національної поліції України, його поведінка суперечить загальним принципам встановленим для співробітників органів поліції, негативно впливають на імідж та репутацію Національної поліції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, наказом Національної поліції України від 29 серпня 2016 року №639 о/с старшого сержанта поліції ОСОБА_1 (0036110), який прибув за переведенням з Головного управління Національної поліції у м. Києві, призначено молодшим інспектором відділу забезпечення діяльності CALL-центру Департаменту інформаційної підтримки та координації поліції "102" (т. 1 а.с. 81).

Наказом Національної поліції України від 16 грудня 2016 року №962 о/с старшого сержанта поліції ОСОБА_1 (0036110) призначено молодшим інспектором по управлінню забезпечення діяльності Call-центрів та координації "102" по відділу забезпечення Call-центру (т. 1 а.с. 82).

Наказом Національної поліції України від 02 липня 2017 року №809 о/с старшого сержанта поліції ОСОБА_1 (0036110) призначено старшим інспектором з особливих доручень відділу цілодобової технічної та інформаційної підтримки управління розвитку інформаційних технологій Департаменту інформаційно-аналітичної підтримки, у порядку просування по службі (т. 1 а.с. 83).

Наказом Національної поліції України від 28 листопада 2019 року №1419 о/с лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0036110) призначено з 01 грудня 2019 року старшим інспектором з особливих доручень по управлінню телекомунікацій по відділу цілодобової технічної та інформаційної підтримки, у порядку переведення (т. 1 а.с. 84).

Наказом Національної поліції України від 20 травня 2021 року №620 о/с старшого лейтенанта ОСОБА_1 (0036110) призначено старшим інспектором з особливих доручень по Департаменту інформаційно-аналітичної роботи по управлінню формування інформаційних ресурсів по відділу цілодобової підтримки користувачів, у порядку переведення (т. 1 а.с. 85).

31 серпня 2022 року начальником Департаменту інформаційно-аналітичної підтримки Національної поліції України скеровано на адресу Голови Національної поліції України доповідну записку "Про проведення службового розслідування стосовно ОСОБА_1 " вих. №4388/27/01/8-2022 (вх. 2145 від 01 вересня 2022 року), якою зокрема повідомив про те, що 28 серпня 2022 року, за участю ОСОБА_1 в м. Києві сталась ДТП, у зв`язку з чим йому працівниками поліції було запропоновано пройти освідування за допомогою спеціального технічного засобу "DRAGER Alkotest", однак останній відмовився в присутності свідків.

З метою перевірки викладених відомостей та з`ясування обставин скоєння порушень службової дисципліни та транспортної дисципліни ОСОБА_1 запропоновано, відповідно до вимог частин 4 та 5 статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII, для встановлення обставин скоєння ОСОБА_1 можливого дисциплінарного проступку в частині керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, створити дисциплінарну комісію із залученням працівників Департаменту головної інспекції Національної поліції України, Департаменту інформаційно-аналітичної підтримки Національної поліції України та призначити за вкладеними відомостями службове розслідування (т. 2 а.с. 4-5).

Наказом Національної поліції України від 26 вересня 2022 року №680 призначено службове розслідування у формі письмового провадження та затверджено склад дисциплінарної комісії (т. 2 а.с. 7).

07 жовтня 2022 року Голова дисциплінарної комісії - старший інспектор з особливих доручень Департаменту головної інспекції Національної поліції України направив Голові Національної поліції України доповідну записку вих. №1527/15-2022, якою просив продовжити строк службового розслідування, призначеного наказом Національної поліції України від 26 жовтня 2022 року №680 на 15 календарних днів (т. 2, а.с. 9).

Наказом Національної поліції України від 10 жовтня 2022 року №727 продовжено строк службового розслідування, призначеного наказом Національної поліції України від 26 вересня 2022 року №680, на п`ятнадцять календарних днів (т. 2, а.с. 10).

За результатами службового розслідування Головою Національної поліції України 24 жовтня 2022 року затверджено висновок службового розслідування, відповідно до якого ОСОБА_1 порушено вимоги п. 1 ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 64 Закону України "Про Національне поліцію", п.п. 1, 3, 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, абз. 2, 3 ч. 5 ст. 14, абз. 3 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про дорожній рух", п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 абз. 2 п. 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року №1179, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 06 грудня 2016 року за №1576/29706, що виразилося в особистій недисциплінованості, допущенні небезпечного маневру, що призвів до скоєння дорожньо-транспортної пригоди, та заподіяння матеріальної шкоди громадянам, умисному невиконанні норм законодавства України, невиконанні вимог поліцейських, висловлених у межах їх компетенції, передбаченої законодавством, щодо проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, за наявності у нього визначеного законом обов`язку його пройти у ситуації, що склалася, схилянні поліцейських внести недостовірні відомості до адміністративних матеріалів, порушенні Присяги працівника поліції в частині дотримання законів України та особистого зобов`язання з гідністю нести високе звання поліцейського, учиненні дій, які перешкоджали іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки та підривали авторитет Національної поліції України, некоректній поведінці, недотриманні етики поліцейського, намаганні уникнути адміністративної відповідальності (т. 2 а.с. 118-133).

Наказом Національної поліції України від 16 листопада 2022 року №1939 за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в недотриманні вимог п. 1 ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 64 Закону України "Про Національну поліцію", п. 1, 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII, абз. 2 ч. 5 ст. 14, абз. 2 та 3 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про дорожній рух", п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06 грудня 2016 року за №1576/2706, до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора з особливих доручень відділу цілодобової підтримки користувачів управління формування інформаційних ресурсів Департаменту інформаційно-аналітичної підтримки, застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом Національної поліції України від 25 листопада 2022 року №1529 о/с відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" звільнено старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора з особливих доручень відділу цілодобової підтримки користувачів управління формування інформаційних ресурсів Департаменту інформаційно-аналітичної підтримки з 28 листопада 2022 року на підставі наказу Національної поліції України від 16 листопада 2022 року №1939.

Вважаючи протиправними оскаржувані накази позивач звернувся до суду з позовом.

Приймаючи рішення про відмову в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 , будучи працівником поліції, ухилився від перевірки на стан алкогольного сп`яніння, що вказує на невиконання ним законних вимог поліцейських та беззаперечно вказує на підрив ним авторитету Національної поліції України, як органу, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку безпосередньо працівником такого органу.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VIII.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов`язаний, зокрема: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Згідно з ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію" у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону (ч. 1).

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (ч. 2).

Частиною 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, що затверджений Законом України "Про дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15 березня 2018 року №2337-VІІІ (далі - Дисциплінарний статут) встановлено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно з ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Відповідно до абз. 2 п. 1 розділу ІІ Правила етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року №1179 під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Приписами ст. 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків (ч. 2).

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення (ч. 3).

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку (ч. 4).

Статтею 15 Дисциплінарного статуту встановлено, що проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії (ч. 1).

Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування (ч. 2).

За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку (ч. 15).

Відповідно до ч. 7 ст. 19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Згідно з ч. 8 ст. 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 29 Дисциплінарного статуту у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

Аналогічні положення закріплені і у Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженому наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №1355/32807 (далі - Порядок № 893).

Крім того, Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженому наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року №893 (далі - Порядок № 893) передбачено, що службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Згідно з п. 7 розділу IV Порядку №893 кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування. Відмова поліцейського або іншої посадової особи поліції надавати пояснення про обставини, які є предметом службового розслідування, крім відмови давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України, а також надання завідомо неправдивих пояснень є перешкоджанням проведенню службового розслідування.

Відповідно до п. 1 Розділу VII Порядку № 893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування.

Як встановлено судом першої інстанції, підставою для прийняття оскаржуваних наказів слугував Висновок службового розслідування від 24 жовтня 2022 року яким встановлено порушення позивачем вимог п. 1 ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 64 Закону України "Про Національне поліцію", п.п. 1, 3, 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абз. 2, 3 ч. 5 ст. 14, абз. 3 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про дорожній рух", п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 абз. 2 п. 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських.

Службове розслідування призначене наказом голови Національної поліції України від 26 вересня 2022 року №680 на підставі доповідної записки начальника Департаменту інформаційно-аналітичної підтримки від 31 серпня 2022 року №4388/27/01/8-2022, щодо порушення службової дисципліни старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , старшим інспектором з особливих доручень відділу цілодобової підтримки користувачів управління формування інформаційних ресурсів Департаменту інформаційно-аналітичної підтримки.

Як встановлено Висновком службового розслідування, 28 серпня 2022 року о 20:37 год сталася дорожньо-транспортна пригода на вул. Юрія Іллєнка, 48, за участю автомобіля VOLKSWAGEN СС, н.з. НОМЕР_1 , під керуванням старшого інспектора з особливих доручень відділу цілодобової підтримки користувачів управління формування інформаційних ресурсів Департаменту інформаційно-аналітичної підтримки Національної поліції України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , який, не обравши безпечної швидкості руху та не дотримавшись безпечної дистанції, скоїв зіткнення з автомобілем CITROEN СЗ. н.з. НОМЕР_2 , під керуванням громадянки ОСОБА_2 .

У зв`язку з наявними ознаками алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 працівниками УПП запропонували пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу - газоаналізатора "Drager Alcotest 6810" на місці події або з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння чи перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у найближчому закладі охорони здоров`я, на що останній у присутності свідків категорично відмовився. Працівниками УПП стосовно ОСОБА_1 складено два протоколи: серії ААД №376227 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та ААД №374482 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Також Висновком службового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 намагався схилити поліцейських приховати факт керування ним транспортним засобом та його участь у дорожньо-транспортній пригоді, пропонуючи відобразити у матеріалах факт керування автомобілем його дружиною.

Зазначені у Висновку службового розслідування обставини підтверджуються зокрема поясненнями від 10 жовтня 2022 поліцейського взводу № 1 роти № 7 батальйону № 1 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП капрала поліції ОСОБА_3 , поліцейської взводу № 1 роти № 7 батальйону № 1 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП капрала поліції ОСОБА_4 , поліцейського взводу № 1 роти № 7 батальйону № 1 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП капрала поліції ОСОБА_5 (т. 2 а.с. 23-27) та відеозаписами з портативних відеореєстраторів поліцейських №474003 (03:19 хв., 03:42 хв.) та №472665 (06:52 хв., 08:51 хв.).

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_2 (учасник ДТП) 28 серпня 2022 року близько 20:39 год. керуючи автомобілем CITROEN СЗ, н.з. НОМЕР_2 зупинилась на заборонений сигнал світлофору і відразу відчула удар в задню частину автомобіля. Автомобіль VOLKSWAGEN СС білого кольору здійснив зіткнення з її транспортним засобом, водій зазначеного автомобіля назвався ОСОБА_6 та запропонував не викликати поліцію, розійтися без оформлення ДТП, оскільки він зранку був на риболовлі, де вживав алкогольні напої та є працівником правоохоронного органу (якого саме, не вказував). Потім ОСОБА_1 запропонував їй повідомити що за кермом автомобілю VOLKSWAGEN СС під час ДТП була його дружина. Коли на місце пригоди прибули поліцейські, запропонував їм домовитися. На пропозицію працівників поліції пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці пригоди або в найближчому закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 категоричною відмовився в присутності свідків (т. 2 а.с. 28-30).

Аналогічні пояснення надані пасажиром автомобіля CITROEN СЗ, н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_7 (чоловік ОСОБА_2 ) (т. 2 а.с. 31-32).

Відповідно до пояснень ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , залучених у якості свідків, у їх присутності поліцейські неодноразово пропонували водієві автомобіля VOLKSWAGEN СС пройти огляд на стан сп`яніння на місці події або в закладі охорони здоров`я, а також попереджали його про наслідки відмови, проте вказаний водій категорично відмовився від проходження огляду (т. 2 а.с. 33-35).

Згідно з письмовими поясненнями старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 від 06 жовтня 2022 року, останній з 15 до 28 серпня 2022 року перебував у відпустці, 27 серпня 2022 року займався риболовлею на заміській спортивній водоймі та після її завершення 28 серпня 2022 року о 19:30, повернувся додому. Приблизно о 20:25 год. 28 серпня 2022 року виїхав з дому на автомобілі VOLKSWAGEN СС, н.з. НОМЕР_1 , о 20:36 год. на світлофорному об`єкті, що розташований на вул. Ю. Іллєнка, 48, допустив зіткнення з автомобілем CITROEN СЗ, н.з НОМЕР_2 , який, рухаючись попереду в попутному напрямку зі швидкістю приблизно 30-40 км на годину, миттєво зупинився на заборонний (жовтий) сигнал світлофора, про факт ДТП на скорочений номер екстреного виклику поліції "102" він не повідомляв, від пропозиції поліцейських УПП, які займалися збиранням матеріалів та оформленням ДТП, пройти огляд на стан сп`яніння відмовився, тому що вважав це непотрібним, оскільки був тверезим. Крім того, оскільки він був втомлений, через що, на його думку, у працівників УПП склалося враження про вживання останнім алкогольних напоїв чи наркотичних засобів.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив про те, що він не заперечував щодо проходження огляду на стан сп`яніння, проте просив надати йому сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, які не були наді для огляду, а вияв його правової обізнаності був сприйнятий поліцейськими, як відмова від проходження огляду.

Також апелянт зазначив про те, що після оформлення матеріалів адміністративного правопорушення він самостійно пройшов медичний огляд у комунальному некомерційному підприємстві "Київська міська наркологічна клінічна лікарня "Соціотерапія", відповідно до висновків якого він не перебував у стані алкогольного чи іншого сп`яніння.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, дозволених для застосування на території України медичних виробів включені "Газоаналізатори Drager Alcotest" виробництва Drager Safety AG & Co. KGaA (Німеччина), свідоцтво про державну реєстрацію 14455/2014, а тому зазначені позивачем підстави для відмови в проходженні позивачем огляду на стан алкогольного сп`яніння є необґрунтованими та спростовуються відеозаписами з портативних відеореєстраторів поліцейських №474003 та №472665 наявних в матеріалах справи.

Згідно з статтею ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Отже, посилання апелянта на висновок, складений КНП "Київська міська наркологічна клінічна лікарня "Соціотерапія" щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №004389, відповідно до якого за результатами огляду в нього ознак сп`яніння не виявлено, колегія суддів вважає помилковим, оскільки зазначений висновок оформлено зі спливом більше ніж чотирьох годин після відмови позивача від проходження процедури освідування на стан алкогольного сп`яніння та встановлення ознак алкогольного сп`яніння.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 24 листопада 2022 року у справі №761/18817/22, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками службового розслідування про те, що ОСОБА_1 , будучи працівником поліції та учасником дорожньо-транспортної пригоди ухилився від перевірки на стан алкогольного сп`яніння за наявності відповідних ознак та схиляв поліцейських до внесення недостовірних відомостей до адміністративних матеріалів, що свідчить про вчинення останнім дій з метою уникнення адміністративної відповідальності, що перешкоджають поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.

Також суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про ігнорування та недотримання позивачем вимог Дисциплінарного статуту, Закону України "Про Національну поліцію", Присяги працівника поліції, Правил етичної поведінки поліцейських, а також безвідповідальне відношення до своїх функціональних обов`язків.

Щодо доводів апелянта про необґрунтоване застосування до нього найбільш суворого заходу дисциплінарної відповідальності, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як зазначено вище, відповідно до ч. 8 ст. 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до службових обов`язків.

Звільнення зі служби в поліції є найсуворішим видом дисциплінарного стягнення за порушення службової дисципліни та є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Передумовою звільнення поліцейського за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, має бути грубе порушення службової дисципліни, встановлене внаслідок ретельного службового розслідування та підтверджене належним доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, Висновком службового розслідування встановлено вчинення позивачем дій, що за своїм характером дискредитують органи Національної поліції України, його поведінка, як поліцейського, суперечить загальним принципам, встановленим для співробітників органів поліції, дії позивача негативно спливають на імідж та репутацію Національної поліції України, у зв`язку з чим було застосовано найбільш суворий захід дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби, що на переконання колегії суддів є пропорційним та співмірними.

Враховуючи встановлені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржувані накази Національної поліції України від 16 листопада 2022 року №1939 "Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських Департаменту інформаційно-аналітичної підтримки" та від 25 листопада 2022 року №1529 о/с про звільнення позивача зі служби в поліції є правомірними та не підлягають скасуванню.

Крім іншого, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 10 січня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя Н.М. Єгорова

Судді А.Ю. Коротких

Є.О. Сорочко

Повний текст постанови складено "06" лютого 2025 року.