Справа № 580/4290/24
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/4290/24 Суддя (судді) першої інстанції: Гаврилюк В.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Єгорової Н.М.

суддів - Коротких А.Ю., Сорочка Є.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 липня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2024 року позивач - ОСОБА_1 звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, яким просила:

- визнати протиправним та скасувати п. 8 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 19 грудня 2023 року №24/в, про відмову ОСОБА_1 у призначенні та виплаті частки одноразової грошової допомоги на ОСОБА_3 , передбаченої п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", як члену сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 , внаслідок загибелі, пов`язаної із захистом Батьківщини;

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 належну частку одноразової грошової допомоги на малолітнього ОСОБА_3 , передбаченої п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", як члену сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 , внаслідок загибелі, пов`язаної із захистом Батьківщини.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 16 липня 2024 року позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано п. 8 рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 19 грудня 2023 року №24/в, про відмову ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 у призначенні одноразової грошової допомоги відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану";

- зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 , від 06 липня 2023 року із документами про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як члену сім`ї загиблого військовослужбовця, внаслідок загибелі (смерті) батька ОСОБА_4 , пов`язаної із захистом Батьківщини, з урахуванням висновків суду;

- у задоволенні іншої частини вимог відмовлено;

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605,60 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.

Апелянт наголосив, що ОСОБА_4 загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно з цієї дати виникло право на отримання одноразової грошової допомоги у батьків, членів сім`ї та утриманців, так як ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , законодавство, що регулює правовідносини щодо соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, в тому числі Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" не передбачає право зачатої, але ще ненародженої дитини на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю військовослужбовця.

Звернув увагу на те, що судом першої інстанції не враховано лист Міністерства юстиції України від 14 лютого 2023 року №17804/10174-26-23/11.3.1 в якому висловлено позицію щодо відсутності права на одержання одноразової грошової допомоги у дітей загиблого військовослужбовця після його смерті та запропоновано Міністерству оборони України розглянути питання щодо внесення змін до діючих нормативно-правових актів з питань отримання такої допомоги.

Додатково зазначив, що судом першої інстанції не враховано положення законодавства яким передбачено, що одноразова грошова допомога на дітей загиблої (померлої) особи, зачатих за життя загиблої (померлої) особи та народжених після її смерті, призначається за умови, що одноразова грошова допомога не призначалася жодній із осіб, які мали право на отримання такої допомоги, водночас матері загиблого ОСОБА_2 призначено одноразову грошову допомогу у розмірі 1/4 частки.

Позивач подала до суду відзив, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскільки для отримання одноразової грошової допомоги законодавство не містить жодних виключень чи застережень щодо народження, статусу, походження дитини, окрім як її належності до сім`ї загиблого військовослужбовця.

Додатково зазначила про те, що лист Міністерства юстиції України від 14 лютого 2023 року №17804/10174-26-23/11.3.1 має рекомендаційний характер та надісланий відповідачу в цілях надання роз`яснень, не є нормативно-правовим актом та має інформаційній характер.

Звернула увагу суду на безпідставне посилання апелянта на Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги", який набрав чинності 29 березня 2024 року, оскільки він не був підставою для прийняття оскаржуваного рішення.

У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу від ОСОБА_2 не надійшло.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 проходив службу у Військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується витягом з наказу від 25 лютого 2016 року та копією контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України від 30 вересня 2021 року.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 загинув внаслідок отриманих ушкоджень під час військових дій у м. Ніжині Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 22 березня 2022 року, лікарським свідоцтвом про смерть від 27 лютого 2022 року №22 та витягом з наказу Військової частини НОМЕР_1 від 22 березня 2022 року №87 про виключення з особового складу ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_1 та ОСОБА_4 народився син ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 10 травня 2023 року.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 27 березня 2023 року у справі №695/3708/22 встановлено факт батьківства ОСОБА_4 відносно ОСОБА_3 та внесено відповідні зміни до актового запису про народження дитини.

06 липня 2023 року ОСОБА_1 звернулась в інтересах ОСОБА_3 до ІНФОРМАЦІЯ_5 з заявою про виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", як члену сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_6 листом від 15 серпня 2023 року № 6/8/6/4409 повідомив Департамент соціального забезпечення Міністерства оборони України про те, що син ОСОБА_3 має право на одержання частки грошової допомоги, у зв`язку з чим направив відповідні документи.

Згідно з витягом з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 19 грудня 2023 року №24/в прийнято рішення (п. 8) про відмову у призначенні частки одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 оскільки він народився після загибелі ОСОБА_4 .

Вважаючи протиправним п. 8 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 19 грудня 2023 року №24/в позивач звернулась до суду з позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про те, дитина загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 - ОСОБА_3 , у розумінні ст. 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", належить до кола осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця.

Відмовляючи в задоволенні частини позовних вимог, суд першої інстанції зазначив про те, що призначення одноразової грошової допомоги належить до повноважень Міністерства оборони України.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Відповідно до ст. 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до ч. 3 ст. 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ст. 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону (ч. 1).

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права (ч. 8).

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України (ч. 9).

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію" Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнято постанову №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова № 168).

Відповідно до абз. 1-2 п. 2 Постанови №168 сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови (зокрема військовослужбовцям Збройних Сил), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Пункт 2 доповнено новими абзацами згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 01 квітня 2022 року № 400 (застосовується з 24 лютого 2022 року), відповідно до яких, особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.

Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому цього пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.

На виконання вимог Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок № 975).

Згідно з п. 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Відповідно до п.5 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста.

Якщо одна із зазначених осіб відмовляється від отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання.

Заява про відмову від отримання одноразової грошової допомоги повинна бути нотаріально посвідчена в установленому законодавством порядку.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Пунктом 10 Порядку №975 передбачено, що члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи:

заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги;

витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу);

витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

До заяви додаються копії:

документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства;

свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста;

свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого);

свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові);

документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту) членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, та довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені);

свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині;

документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, копію сторінки паспорта з такою відміткою);

рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста);

рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні);

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання.

У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується допомога, подають уповноваженому органові документи, копії документів, зазначені в абзацах другому-шістнадцятому згаданого пункту, та копію відповідного рішення суду.

Статтею 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Права члена сім`ї має одинока особа.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.

Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

У Преамбулі Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яку ратифіковано постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII, зазначено, що дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.

Статтею 2 Конвенції ООН про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я і народження дитини, її батьків чи законних опікунів або яких-небудь інших обставин.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ст. 3 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ, всі діти на території України, незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я та народження дітей і їх батьків (чи осіб, які їх замінюють) або будь-яких інших обставин, мають рівні права і свободи, визначені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 25 Цивільного кодексу України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження (ч. 1).

У випадках, встановлених законом, охороняються інтереси зачатої, але ще не народженої дитини (ч. 2).

Отже, за своєю природою одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті) військовослужбовця має компенсаторний характер, яка спрямована матеріально підтримати, наскільки це можливо, членів сім`ї (батьків, дітей, дружину) та утриманців загиблого військовослужбовця після втрати близької людини (годувальника).

Як встановлено судом першої інстанції військовослужбовець ОСОБА_4 загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим із вказаної дати члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого військовослужбовця набули право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою № 168.

На момент смерті військовослужбовця ОСОБА_4 до кола осіб, які набули право на отримання одноразової грошової допомоги, належали, зокрема: мати ОСОБА_2 .

Згідно витягів з протоколів засідання комісії Міноборони з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 29 квітня 2022 року №60, від 08 грудня 2023 року №358/168 матері загиблого ОСОБА_4 призначено одноразову грошову допомогу у загальному розмірі 1/2 частини 15 000 000,00 грн, на загальну суму 7 500 000 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_3 - син загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , що підтверджується актовим записом від 18.10.2022 №302, зі змінами внесеними згідно рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 27 березня 2023 року у справі №695/3708/22 яким суд встановив факт батьківства ОСОБА_4 відносно ОСОБА_3 .

Згідно з витягом з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 19 грудня 2023 року №24/в прийнято рішення про відмову у призначенні частки одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 оскільки він народився після загибелі ОСОБА_4 .

Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 10 травня 2024 року по справі №440/6725/23, щодо аналогічних правовідносин сформував правову позицію відповідно до якої статус ненародженої дитини як суб`єкта цивільних правовідносин передбачено у спадкових правовідносинах. Такий підхід може бути використаний і у правовідносинах, пов`язаних із правом дитини, народженої після загибелі (смерті) особи, на отримання одноразової грошової допомоги.

Також Верховний Суд зазначив про дискримінаційність підхід Міністерства оборони України щодо відмови в призначенні одноразової грошової допомоги відповідно до п. 2 Постанови № 168 дитині, зачатій за життя загиблої (померлої) особи та народженій після її смерті. За своєю природою одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті) військовослужбовця має компенсаторний характер, яка спрямована матеріально підтримати, наскільки це можливо, членів сім`ї (батьків, дітей, дружину) та утриманців загиблого військовослужбовця після втрати близької людини (годувальника), а тому виключення із кола осіб, які мають право на отримання допомоги, дитини військовослужбовця з підстав дати її народження не відповідає змісту і меті закону.

Отже враховуючи встановлені обставини на сформовану Верховним Судом правову позицію у даній категорії справ доводи апелянта про те, що дитина загиблого військовослужбовця - ОСОБА_4 народилася після його смерті, а тому вона не набула прав на отримання частки одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, є помилковим.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, дитина загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 , у розумінні ст. 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", належить до кола осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця.

Щодо посилання апелянта на лист Міністерства юстиції України від 14 лютого 2023 року №17804/10174-26-23/11.3.1 яким надано Міністерству оборони України роз`яснення з питань виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, зокрема наявності права на її одержання у дітей загиблого (померлого), народжених після його смерті, колегія суддів зазначає наступне.

Міністерство юстиції України листом від 14 лютого 2023 року №17804/10174-26-23/11.3.1 повідомило Міністерство оборони України про те, що сукупний аналіз норм Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Постанови №168 дає підстави зробити висновок, що зачаті, але не народжені діти загиблих військовослужбовців не належать до суб`єктного складу отримувачів призначеної одноразової грошової допомоги, що потребує вироблення державного механізму для захисту інтересів таких дітей у реаліях сьогодення.

Крім того, Міністерством юстиції України запропоновано відповідачу розглядаючи питання правового регулювання відносин, які виникають при розподілі призначеної суми одноразової грошової допомоги між відповідними особами зважати на закріплені у законодавстві підходи до правового статусу ненароджених дітей, зокрема ст. 25 Цивільного кодексу України.

Враховуючи викладене вище, лист Міністерства юстиції України листом від 14 лютого 2023 року №17804/10174-26-23/11.3.1 не спростовує висновків суду, щодо наявності підстав для визнання протиправним та скасування п. 8 рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 19 грудня 2023 року № 24/в.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 липня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач Н.М. Єгорова

Судді А.Ю. Коротких

Є.О. Сорочко