Справа № 460/10257/24
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2025-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 рокуЛьвівСправа № 460/10257/24 пров. № А/857/24420/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Потенціал-Полісся",

на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2024 року про повернення позовної заяви (суддя Друзенко Н.В., час ухвалення не зазначений, місце ухвалення м.Рівне, дата складання повного тексту 18.09.2024),

в адміністративній справі №460/10257/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Потенціал-Полісся" до Державної служби геології та надр України,

про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У вересні 2024 року позивач ТОВ "Потенціал-Полісся" звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Державної служби геології та надр України, в якому просив зобов`язати відповідача вчинити дії щодо відновлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Потенціал-Полісся" державної реєстрації РДГВН з державним реєстраційним номером У-23-176/1 робіт з геологічного вивчення надр "Детальна геолого економічна оцінка запасів бурштину ділянки Осів з метою збільшення площі геологічного вивчення (розширення меж спеціального дозволу".

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного від 09.09.2024 у вказаній справі позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків позовної заяви тривалістю не більше 10 днів з дня вручення даної ухвали, шляхом надання: заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з обґрунтуванням причин і відповідними доказами існування таких причин; доказу сплати суми судового збору у розмірі 3028 грн., або ж доказів на підтвердження наявності підстав для звільнення чи відстрочення сплати судового збору. Окремо суд звернув увагу на невідповідність прохальної частини позовних вимог положенням частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, позаяк вимога про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії не кореспондує з вимогами про визнання протиправними дій чи бездіяльності такого суб`єкта.

Позивач подав до суду першої інстанції заяву від 10.09.2024 про усунення недоліків, до якої долучило квитанцію про сплату судового збору та позовну заяву, викладену у новій редакції.

Згідно нової позовної заяви ТОВ Потенціал-Полісся замість первісно заявлених вимог просив: 1) визнати неправомірними дії відповідача щодо погодження проставлення у журналі державної реєстрації робіт і досліджень, пов`язаних із геологічним вивченням надр в графі примітка відмітки/запису про скасування РДГВН з державним реєстраційним номером У-23-176/1 від 25.09.2023; 2) відновити становище Товариства, яке існувало до порушення права, шляхом зобов`язання Державної служби геології та надр України анулювати запис у журналі державної реєстрації робіт і досліджень, пов`язаних із геологічним вивченням надр в графі примітка щодо РДГВН з державним реєстраційним номером У-23-176/1 від 25.09.2023, проставлену відмітку скасовано/ анульовано.

У заяві про усунення недоліків позовної заяви позивач вказав, що 18.01.2024 на його адресу Державне науково-виробниче підприємство Державний інформаційний геологічний фонд України направило лист щодо проставлення у журналі відмітки про скасування РДГВН з державним реєстраційним номером У-23-176/1. При цьому, в листі не було чітко вказано підстав, з яких було проставлено відмітку щодо анулювання/скасування запису про державну реєстрацію РДГВН з державним реєстраційним номером У-23-176/1. Це стало підставою для звернення з проханням надати ресурсну довідку, яку ТОВ Потенціал-Полісся отримано 21.05.2024, і з якої видно, що запаси бурштину є не захищеними, а апробованими, відповідно підлягають додатковому дослідженню. Так як дії щодо анулювання/скасування запису про державну реєстрацію РДГВН з державним реєстраційним номером У-23-176/1 було вчинено Державним науковим виробничим підприємством Державний інформаційний геологічний фонд України, і лист було отримано від даного підприємства, то ТОВ Потенціал-Полісся звернулось до Господарського суду м.Києва з позовом про визнання неправомірними дій та зобов`язання анулювати запис про скасування державної реєстрації РДГВН з державним реєстраційним номером У-23-176/1. Відповідно до Ухвали Господарського суду м.Києва від 02.09.2024 у справі №911/1980/24 у відкритті провадження за даним позовом було відмовлено та роз`яснено, що даний спір віднесено до юрисдикції адміністративного суду. Господарським судом м.Києва було вказано, що дії щодо скасування запису щодо державної реєстрації РДГВН з державним реєстраційним номером У-23-176/1 було вчинено Державною службою геології та надр України, а Державне науково-виробниче підприємство Державний інформаційний геологічний фонд України лише адмініструє журнал державної реєстрації робіт та досліджень. Зважаючи на той факт, що ТОВ Потернціал-Полісся стало відомо про те, що запаси родовища бурштину Вільне, яке співпадає з площею розширення, не були захищені, а були лише апробовані та потребують додаткового геологічного вивчення лише 21.05.2024, а також враховуючи зміст ухвали Господарського суду м.Києва, позивач просив поновити строк на подання цього адміністративного позову.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 18.09.2024 адміністративний позов ТОВ "Потенціал-Полісся" до Державної служби геології та надр України про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії повернуто позивачеві. Вказано, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

З цією ухвалою суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена ухвала суду підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що на дату звернення до Рівненського окружного адміністративного суду Державною службою геології та надр України не було повідомлено ТОВ "Потенціал-Полісся" про анулювання чи скасування запису щодо державної реєстрації РДГВН з державним реєстраційним номером У-23-176/1 та причин такого скасування. І зважаючи на той факт, що ТОВ "Потенціал-Полісся" стало відомо про те, запаси родовища бурштину Вільне, яке співпадає з площею розширення, не були захищені, а були лише апробовані та потребують додаткового геологічного вивчення лише 21.05.2024 року та враховуючи зміст ухвали Господарського суду м. Києва просить суд поновити строк на подання даного позову. При цьому просить врахувати, що судом першої інстанції не було враховано того факту, що 18 січня 2024 року ТОВ "Потенціал-Полісся" дізналось про порушення прав не від Державної служби геології та надр України, а для того, щоб встановити відповідача у справі, треба було зібрати докази. Таким доказом є довідка від 21 травня 2024 року, отримана від Державного наукового - виробничого підприємства "Державний інформаційний геологічний фонд України", з якої вбачається, що запаси бурштину є не захищеними, а апробованими, відповідно підлягають додатковому дослідженню. Таким чином, ТОВ "Потенціал - Полісся" достеменно було встановлено про порушення прав Державною службою геології та надр України лише 21 травня 2024 року. Як тільки позивач отримав інформацію щодо неправомірних дій, спрямованих на анулювання 3-ГР в межах розумних строків звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену ухвалу суду від 18.09.2024 та направити справу для продовження розгляду до Рівненського окружного адміністративного суду.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Так, приймаючи оскаржувану ухвалу від 18.09.2024 про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив із факту встановленого пропуску строку звернення до суду з позовними вимогами та відсутність обґрунтованих причин пропуску такого строку. Суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування процесуальних наслідків, передбачених п.9 ч.4 ст.169 КАС України, ч.2 ст.123 КАС України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з врахуванням наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду.

У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті. Звернення до суду і судове провадження повинно здійснюватись у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема, процесуальних норм щодо порядку провадження в адміністративних справах.

Крім цього, законодавець встановлює певні обмеження такого права, зокрема, шляхом встановлення строку звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав.

Так, відповідно до статті 122 частин 1, 2 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Колегія суддів наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (ч.2 ст.123 КАС України).

Також, пунктом 9 ч.4 ст.169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, наведеними вище правовими нормами встановлено, що суд першої інстанції зобов`язаний з`ясувати в кожному випадку чи адміністративний позов подано у строк, установлений законом, а якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

У розглядуваній справі судом встановлено, що позивач ТОВ Потенціал-Полісся 30.01.2024 звертався до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби геології та надр України, в якому просив відновити становище ТОВ Потенціал-Полісся, яке існувало до порушення права, шляхом відновлення державної реєстрації РДГВН з державним реєстраційним номером У-23-176/1 робіт з геологічного вивчення надр Детальна геолого економічна оцінка запасів бурштину ділянки Осів з метою збільшення площі геологічного вивчення (розширення меж спеціального дозволу) та зобов`язати Державну службу геології та надр України вчинити дії щодо відновлення державної реєстрації РДГВН з державним реєстраційним номером У-23-176/1 від 21.09.2023 робіт з геологічного вивчення надр Детальна геолого економічна оцінка запасів бурштину ділянки Осів з метою збільшення площі геологічного вивчення (розширення меж спеціального дозволу).

Ухвалою окружного суду №460/1091/24 від 02.02.2024 дану позовну заяву залишено без руху з встановленням позивачу строку на усунення її недоліків (а.с. 72).

У зв`язку з не усуненням позивачем недоліків позовної заяви у встановлений судом строк ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 04.03.2024 позовну заяву повернуто позивачу разом з доданими до неї документами без розгляду (а.с. 74).

Також судом встановлено, що в провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебувала справа №460/194/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Потенціал-Полісся до Державної служби геології та надр України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю Амберкінг Юкрейн, про визнання неправомірним та скасування п.8 Додатку №1 до Наказу від 14.12.2023 №645, зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.

Провадження у такій справі №460/194/24 було відкрито ухвалою окружного суду від 10.01.2024, а закрито ухвалою суду від 09.09.2024 через відмову позивача від позову (а.с. 75, 92).

У межах даної справи №460/194/24 ТОВ Потенціал-Полісся подавало заяву від 25.04.2024 про зміну предмету позову, в якій доповнило свої первісні позовні вимоги вимогами про відновлення становища, яке існувало до порушення права шляхом відновлення ТОВ Потенціал-Полісся державної реєстрації РДГВН з державним реєстраційним номером У-23-176/1 робіт з геологічного вивчення надр Детальна геолого економічна оцінка запасів бурштину ділянки Осів з метою збільшення площі геологічного вивчення (розширення меж спеціального дозволу) та про зобов`язання Державної служби геології та надр України вчинити дії щодо відновлення ТОВ Потенціал-Полісся державної реєстрації РДГВН з державним реєстраційним номером У-23-176/1 робіт з геологічного вивчення надр Детальна геолого економічна оцінка запасів бурштину ділянки Осів з метою збільшення площі геологічного вивчення (розширення меж спеціального дозволу. Зазначена заява судом не була прийнята, з огляду на те, що на той час підготовче провадження у справі вже було закрито (а.с. 77-71).

Отже, зазначеними вище судовими провадженнями підтверджується, що з січня 2024 року ТОВ Потенціал-Полісся достеменно було відомо про факт скасування РДГВН робіт з геологічного вивчення надр Детальна геолого економічна оцінка запасів бурштину ділянки Осів з метою збільшення площі геологічного вивчення (розширення меж спеціального дозволу) з державним реєстраційним номером У-23-176/1 від 25.09.2023.

Апеляційний суд зазначає, що строк звернення до суду з позовом у вказаній категорії справ визначений частиною другою статті 122 КАС України, який становить шість місяців, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Однак, із цим адміністративним позовом позивач звернувся до суду лише 05.09.2024 року.

Таким чином, позивач пропустив законодавчо встановлений 6-ти місячний строк звернення до суду.

Отже, суд першої інстанції правильно встановив, що позивач пропустив строк звернення до суду, встановлений статтею 122 КАС України.

Заяву про поновлення строку звернення до суду позивач обґрунтовував тим, що 18.01.2024 на його адресу Державне науково-виробниче підприємство Державний інформаційний геологічний фонд України направило лист щодо проставлення у журналі відмітки про скасування РДГВН з державним реєстраційним номером У-23-176/1. У зв`язку з не чітким вказанням підстав, з яких було проставлено відмітку щодо анулювання/скасування відповідного запису товариство звернулося до ДНВП "Державний інформаційний геологічний фонд України" з проханням надати ресурсну довідку, яку ТОВ Потенціал-Полісся отримано 21.05.2024. З вказаної довідки товариству стало відомо, що запаси бурштину є не захищеними, а апробованими, відповідно підлягають додатковому дослідженню. Позивач просив поновити строк на подання позову.

Разом з тим, досліджуючи обставини справи та наведені у заяві позивача про поновлення строку звернення до суду причини пропуску строку, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність обставин, які б були для позивача об`єктивними перешкодами для своєчасного вчинення відповідних дій щодо звернення до адміністративного суду із цим позовом у визначений законодавством строк.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною поведінкою саме у питанні своєчасного судового захисту.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Початок перебігу строку звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо звернення до суду у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку звернення до суду з поважних причин.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необгрунтованими твердження апелянта (позивача) про те, що строк звернення до адміністративного суду в цій справі ним пропущено з поважних причин.

Відтак, доводи апелянта на правомірність прийнятої ухвали суду від 18.09.2024 не впливають та висновків суду першої інстанції не спростовують.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції дотримано норми процесуального законодавства та вірно встановлено обставини, які мають значення для прийняття рішення щодо повернення позовної заяви, а тому немає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції про повернення позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Потенціал-Полісся" залишити без задоволення.

Ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2024 року про повернення позовної заяви в адміністративній справі №460/10257/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Потенціал-Полісся" до Державної служби геології та надр України про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль