Справа № 175/5345/24
Суддя: Бойко О. М.
Дата ухвалення: 2025-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 175/5345/24
Провадження № 2-а/175/33/24
РІШЕННЯ

Іменем України

09 січня 2025 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Бойка О.М.,

при секретарі Кальченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

В провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови про адміністративне правопорушення

Згідно автоматизованої системи розподілу судових справ між суддями позовна заява була розподілена до провадження судді Бойка О.М.

В позовній заяві просить суд скасувати постанову про адміністративне правопорушення №1/2395-ССЗ 136 від 13 березня 2024 року та закрити справу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Аргументи учасників справи.

Короткий зміст позовних вимог.

12 березня 2024 року близько 11 год. 36 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом проїхав перехрестя вул. Набережна Заводська та вул. Ударників на заборонений «червоний» сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3.е Правил дорожнього руху України, про що була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1639662 від 12 березня 2024 року.

Під час розгляду даної справи про адміністративне правопорушення працівниками патрульної поліції було перевірено дані про ОСОБА_1 та виявлено, що він перебуває у розшуку на підставі рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 , та з метою припинення правопорушення ОСОБА_1 було затримано аби доставити до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На підтвердження вказаних обставин того ж дня, 12 березня 2024 року поліцейським взводу 2 роти батальйону 3 УПП в Дніпропетровській області ДПП, старшим лейтенантом поліції Щербаковим Артемом Віталійовичем було складено протокол про адміністративне затримання серії АЗ №027753 та доставлено Позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_1 стверджує, що не знав, що перебуває у розшуку, йому не були відомі підстави для оголошення його в розшук, жодного супротиву працівникам патрульної поліції він не вчиняв, навпаки, відносно нього всупереч вимогам закону застосовувалась фізична сила та моральний тиск. Тому, після приїзду ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 ним було зроблено виклик 102 та викликано працівників патрульної поліції аби заявити скаргу на дії поліцейських, які, на його думку, перевищили свої службові повноваження.

В подальшому, 12 березня 2024 року у ІНФОРМАЦІЯ_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210 КУпАП №1/2395 за порушення ОСОБА_1 «правил військового обліку визначених п.3 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, доказів поважності причин порушення правил військового обліку ним не надано, відповідальність за що передбачена ч.2 ст.210 КУпАП».

Одночасно було повідомлено ОСОБА_1 та його захиснику адвокату Благодєтєлєвій Є.Я., що розгляд справи відбудеться 13 березня 2024 року, тому 13 березня 2024 року захисником було направлено на адресу відповідача клопотання про закриття провадження у справі.

25 березня 2024 року зателефонувавши до Відповідача представнику Позивача адвокату зі слів було повідомлено про те, що Демченка В.В. притягнуто до відповідальності, постанову на його адресу не направлено і вказали, що ОСОБА_1 має право отримати постанову особисто.

Тому 27 березня 2024 року представником позивача адвокатом Благодєтєлєвою Є.Я. було направлено адвокатський запит з метою отримання результатів розгляду справи про адміністративне правопорушення та отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення.

04 квітня 2024 року була надана відповідь на адвокатський запит в якій було вказано, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності постановою №1/2395-ССЗ 136 від 13 березня 2024 року.

ОСОБА_1 зауважує, що під час адміністративного затримання та складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення позивач дізнався про наявність оголошення його в розшук в системі «Армор» лише від поліцейських під час вчинення цих подій.

Таким чином, вважає, що про винну умисну або необережну бездіяльність або дію Позивача взагалі неможливо встановити, оскільки не може бути умислу на вчинення правопорушення, якщо особа не знає про існування у нього такого обов`язку.

Позивач вказує, що жодних доказів про те, що Позивач вчинив адміністративне правопорушення ані в самому протоколі, ані в матеріалах справи немає. Тому не розуміє, яке правопорушення було ним вчинене, чим це передбачено, чи вчинив він взагалі його, що й стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом.

Узагальнені доводи та заперечення відповідача.

Відповідач ознайомившись із позовною заявою надав до суду відзив в якому позовні вимоги заперечує у повному обсязі та просить суд відмовити у їх задоволенні.

Обґрунтовують свою позицію тим, що після запровадження Указом Президента України №64 від 24.02.2022 року на території України військового стану внаслідок збройної агресії рф на територію України та на виконання Указу Президента України №69 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію», територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки здійснюються заходи щодо оповіщення громадян про уточнення облікових даних проходження військово-лікарської комісії та подальшого призову на військову службу під час мобілізації.

За ствердженнями відповідача сповіщення проводиться усіма можливими засобами комунікації.

Відповідач стверджує, що дійсно подій 12 березня 2024 року, викладенні позивачем дійсно відповідають дійсності та співробітниками поліції було доставлено ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

12 березня 2024 року ОСОБА_1 було роз`яснено, що 13 березня 2024 року відбудеться розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього, проте позивач 13 березня 2024 року не прибув до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_4 для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідач вказує, що 29 березня 2024 року співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_4 було надіслано ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку Постанову за справою №1/2395-ССЗ від 13.03.2024 року.

Отже, вважають, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього та був належним чином проінформований про її розгляд.

Дії суду щодо розгляду адміністративної справи.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2024 року було відкрито провадження по справі та призначено адміністративну справу до розгляду.

У судовому засіданні сторони не з`явились. Клопотань не надавали. Про час та місце були належним чином повідомленні.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з огляду на наступне.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

12 березня 2024 року близько 11 год. 36 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом проїхав перехрестя вул. Набережна Заводська та вул. Ударників на заборонений «червоний» сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3.е Правил дорожнього руху України, про що була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1639662 від 12 березня 2024 року.

Під час розгляду даної справи про адміністративне правопорушення працівниками патрульної поліції було перевірено дані про ОСОБА_1 та виявлено, що він перебуває у розшуку на підставі рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 , та з метою припинення правопорушення ОСОБА_1 було затримано аби доставити до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На підтвердження вказаних обставин того ж дня, 12 березня 2024 року поліцейським взводу 2 роти батальйону 3 УПП в Дніпропетровській області ДПП, старшим лейтенантом поліції Щербаковим Артемом Віталійовичем було складено протокол про адміністративне затримання серії АЗ №027753 та доставлено Позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

13 березня 2024 року відбувся розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , проте позивач 13 березня 2024 року не прибув до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_4 для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

29 березня 2024 року співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_4 було надіслано ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку Постанову за справою №1/2395-ССЗ від 13.03.2024 року.

Мотиви, якими керується суд, та застосовані норми права.

Частиною другою ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов?язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб?єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУПАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об?єктивне з?ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з?ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи оскаржувану Постанову на предмет її обґрунтованості, можна зробити обґрунтований висновок про те, що до адміністративної відповідальності притягнуто особу, яка фактично не вчиняла адміністративного правопорушення, передбачене ч.2 ст. 210 КУпАП, а також не було наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про скоєння адміністративного правопорушення взагалі.

Процедуру складання ТЦК протоколів та оформлення матеріалів про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності врегульовано Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства оборони №3 від 01.01.2024 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 05.01.2024 року за №36/41381.

Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Окрім того, статтею 278 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду. В долученій справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відсутні будь-які підтвердження щодо здійснення його виклику (телефонним зв`язком, електронною поштою, повісткою) задля участі у розгляді справи, вказане свідчить про недотримання процедури розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, хоча всі контактні дані є в наявності.

Вирішуючи питання наслідків розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату, Верховний Суд у постановах від 06.03.2018 у справі № 522/20755/16-а, від 30.09.2019 у справі № 591/2794/17, від 06.02.2020 № 05/7145/16-а та від 21.05.2020 у справі № 286/4145/15-а дійшов такого висновку: «факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням установленої процедури. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу».

Процедурні порушення, зокрема, такі як розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату розгляду, є самостійними, безумовними підставами для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності.

Будь-які належні та допустимі докази стороною відповідача в обґрунтування правомірності винесення оскаржуваної постанови не надано.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Порядок вручення (оповіщення громадян) про призов на стокову військову службу та прибуття їх на призовні дільниці здійснюється за розпорядженнями керівників районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (далі - ТЦК та СП) та регламентовано пунктом 56 Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 21 березня 2002 року № 352. Вручення повісток проводиться через відповідні органи місцевого самоврядування, керівників підприємств, установ, організацій, у тому числі закладів освіти, незалежно від підпорядкування і форми власності. Окрім того, повістки громадянам можуть також вручатися безпосередньо посадовими особами районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до Акту про вручення повістки Виконавчого комітету Солонянської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області оповіщення ОСОБА_1 було проведено шляхом повідомлення його матері. Також, додатково зазначено, що особисто ОСОБА_1 оповіщено не було.

Відтак, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не підтверджується жодним доказом, окрім оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення, що є предметом оскарження, оскільки фактично особисто ОСОБА_1 не було належним чином вручено повістку.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач, не подавши до суду належних доказів, які підтверджують винуватість ОСОБА_1 у порушенні законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, не довів правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Сама лише Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, а є лише рішенням суб?єкта владних повноважень.

Інші докази вчинення Позивачем вищевказаного адміністративного правопорушення відсутні та не були надані до суду.

У силу п. 1 ст. 247 КУпАП обов?язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення та вина особи у його вчиненні, доводяться шляхом надання належних доказів.

Згідно ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви що доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб?єкта владних повноважень обов?язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається відповідача.

У таких справах суб?єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач доказів правомірності свого рішення на час подання позову не надав, а в матеріалах справи інші належні та допустимі докази вини Позивача відсутні.

Згідно із ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та не чинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб?єкта владних повноважень протиправними та зобов?язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб?єкта владних повноважень протиправною та зобов?язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб?єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб?єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю;...».

Згідно статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

До суду не було надано достатніх та належних доказів, що ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності правомірно.

Враховуючи, що у судовому засіданні не здобуто доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП, тому позов слід задовольнити, скасувати оскаржувану постанову і закрити справу за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення №1/2395-ССЗ 136 від 13 березня 2024 року та закрити справу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Бойко