Справа № 420/4350/24
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2025-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/4350/24

Перша інстанція суддя Марин П.П.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Яковлєва О.В.,

суддів Єщенко О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 липня 2024 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ), а саме:

- визнання протиправною бездіяльність НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до приписів постанови КМУ «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168 за березень-грудень 2022 року;

- зобов`язання НОМЕР_1 Прикордонний загін Державної прикордонної служби України нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно до приписів постанови КМУ «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168 за березень-грудень 2022 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01 липня 2024 року задоволено позов.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що позивач у межах спірних правовідносин не має права на отримання спірної додаткової грошової винагороди, передбаченої п. 1 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», збільшеної до 100 000,00 грн, так як отримана позивачем травма пов`язана з проходженням військової служби, а не із захистом Батьківщини.

При цьому, апелянт зазначає, що період стаціонарного лікування позивача містив перерви, які унеможливлюють проведення спірних виплат за весь визначений судом період.

Крім того, апелянт наголошує, що судом першої інстанції безпідставно не враховано факту виплати позивачу спірної винагороди у перевіряємому періоді, а також не розглянуто клопотання відповідача про розгляд даної справи у відкритому судовому засіданні.

В свою чергу, позивачем подано відзив на отриману апеляційну скаргу, у якому зазначено, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог, так як позивач має право на отримання спірної виплати.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у НОМЕР_1 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України.

Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 12 січня 2023 року № 15-ОС, головного сержанта ОСОБА_1 (П-043329), інспектора прикордонної служби 2 категорії кулеметника 3 групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б), звільненого з військової служби у відставку Збройних Сил України наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 11 січня 2023 року № 13-ОС «Про особовий склад» за підпунктом «б» (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку) п. 3 ч. 5 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», у відставку без надання права носіння військової форми одягу, виключено зі списків особового складу з урахуванням здачі справ та посади з 12 січня 2023 року.

Відповідно до акта № 37-22 розслідування нещасного випадку, що стався 24 лютого 2022 року о 08 год. 35 хв, встановлено, що: «…З пояснення головного сержанта ОСОБА_2 стало відомо, що 24 лютого 2022 року з початку збройної агресії Російської Федерації він виконував свої службові обов`язки на місці тривалого несення служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Після отримання команди переміститися на військовий опорний пункт «південно-східна околиця селища Мирне», після чого було сформована колона військової техніки, яка почала рух з військового опорного пункту до населеного пункту Раденськ. Головний сержант ОСОБА_3 перебував в колоні військової техніки на БТР-80.

Близько 08:35 24 лютого 2022 року колона військової техніки прикордонної комендатури швидкого реагування потрапила під авіаційний удар Збройних Сил Російської Федерації на 55 кілометрі траси Е-95 поблизу населеного пункту Тарасівка, Олешківського району, Херсонської області, в результаті якого головний сержант ОСОБА_3 отримав поранення.

Того ж дня позивач був доставлений до Херсонської міської клінічної лікарні іменні А.С. Лучанського де отримав медичну допомогу. У лікарні перебував у період з 24 лютого 2022 року по 07 червня 2022 року.

В подальшому даний військовослужбовець до 08 липня 2022 року перебував на території тимчасово окупованого міста Херсону де переховувався від військовослужбовців Збройних Сил Російської Федерації.

З 09 липня 2022 року по 10 липня 2022 року був у дорозі з території тимчасово окупованого Херсону до міста Запоріжжя.

З 10 липня 2022 року по теперішній час перебуває на лікуванні в Головному військово-медичному клінічному центрі (Центральний клінічний госпіталь) місто Київ.

4. Причини нещасного випадку: поранення внаслідок авіаційного удару Збройних Сил Російської Федерації».

Комісією зроблено висновок, що випадок отримання поранення вважається таким, що стався з головним сержантом ОСОБА_2 під час виконання ним обов`язків військової служби, (п. 2 ч. 3 ст. 24 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу».

При цьому, позивач у період з 24 лютого 2022 року по 07 червня 2022 року перебував на лікуванні у КНП «ХМКЛ ім. О.С. Луначарського», що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1991/2022, епікризом виписним № 2090/2022, етапним епікризом № 2436/2022, виписним епікризом з історії хвороби №3696/2022 та на лікуванні у Головному військово-медичному клінічному центрі «Центральний клінічний госпіталь» з 11 липня 2022 року по 22 серпня 2022 року, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1957/198.

Також, як вказує позивач у позовній заяві, не заперечується відповідачем та вбачається довідок госпітально-лікарської комісії Центрального клінічного госпіталю Головного військово-медичного центру Державної прикордонної служби № 704 від 22 серпня 2022 року, № 907 від 22 вересня 2022 року, № 1006 від 24 жовтня 2022 року він у період з 22 серпня 2022 року по 24 листопада 2022 року перебував у відпустці за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів.

У період з 24 листопада 2022 року по 20 грудня 2022 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні в ГВМКЦ (ЦКГ) ДПСУ, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 3555/73.

Між тим, у період з березня 2022 року по грудень 2022 року, як стверджує позивач, додаткова винагорода відповідно до приписів постанови КМУ «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168 не виплачувалась.

В свою чергу, бажаючи захистити своє право на отримання додаткової грошової винагороди, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції ухвалено рішення про задоволення позовних вимог, так як позивач має право на отримання додаткової грошової винагороди за час лікування від поранення, отриманого 24 лютого 2024 року, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

При цьому, згідно п. 1 постанови КМУ «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168 (далі - постанова КМУ № 168), встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пункт 1 постанови КМУ № 168 доповнено згідно з постановою КМУ № 400 від 0 квітня 2022 року (застосовується з 24 лютого 2022 року), а саме передбачено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Відповідний абзац викладено у новій редакції згідно з постановою КМУ № 793 від 07 липня 2022 року (застосовується з 24 лютого 2022 року), а саме:

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі, на стадії апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції, є перевірка правомірності бездіяльності НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ), яка допущена при здійсненні нарахування грошового забезпечення військовослужбовцю за періоди лікування після отриманої 24 лютого 2022 року травми (поранення), який тривав з березня по грудень 2022 року.

В даному випадку, позивач вважає, що йому за час лікування протиправно не виплачено додаткової грошової винагороди, встановленої постановою КМУ № 168, розміром до 100 000,00 грн.

Між тим, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, в межах доводів та вимог апеляційної скарги суб`єкта владних повноважень, колегія суддів зазначає наступне.

Так, з аналізу вищевикладених положень постанови КМУ № 168 вбачається, що до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000,00 грн, включаються особи, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

В свою чергу, як вбачається із зібраних матеріалів справи, а саме згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1991/2022, що складена у КНП «Херсонська МКЛ ім. О.С. Лучанського», ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 24 лютого 2022 року по 15 березня 2022 року за наслідком отримання вогнепальної травми 24 лютого 2022 року (а.с. 17-18).

Згідно епікризу № 2090/2022, що складений КНП «Херсонська обласна клінічна лікарня», ОСОБА_1 , був госпіталізований та перебував на лікуванні в опіковому відділенні з 15 березня 2022 року по 23 березня 2022 року за наслідком отримання поранення 24 лютого 2022 року (а.с. 19-21).

Згідно етапного епікризу з історії хвороби № 2436/2022, що складений у КНП «Херсонська МКЛ ім. О.С. Лучанського», ОСОБА_1 перебував на лікуванні з 23 березня 2022 року по 28 квітня 2022 року за наслідком отримання вогнепальної травми 24 лютого 2022 року (а.с. 22-23).

Згідно виписного епікризу з історії хвороби № 3696/2022, що складений у КНП «Херсонська МКЛ ім. О.С. Лучанського», ОСОБА_1 перебував на лікуванні з 26 травня 2022 року по 07 червня 2022 року за наслідком отримання вогнепальної травми 24 лютого 2022 року (а.с. 55-56).

Згідно виписки № 1957/198, складеної Головним військово-медичним клінічним центром Державної прикордонної служби України, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 11 липня 2022 року по 22 серпня 2022 року за наслідком отримання мінно-вибухової травми 24 лютого 2022 року (а.с. 24-25).

Згідно довідки госпітальної військово-лікарської комісії № 704 від 22 серпня 2022 року, позивач після отриманого 24 лютого 2022 року вогнепального сліпого осколкового поранення, яке пов`язане з проходженням військової служби, потребує відпустки за станом здоров`я, тривалістю 30 календарних днів (а.с. 114).

Згідно довідки гарнізонної військово-лікарської комісії № 907 від 22 вересня 2022 року, позивач після отриманого 24 лютого 2022 року вогнепального сліпого осколкового поранення, яке пов`язане з проходженням військової служби, потребує відпустки за станом здоров`я, тривалістю 30 календарних днів (а.с. 115).

Згідно довідки гарнізонної військово-лікарської комісії № 1006 від 24 жовтня 2022 року, позивач після отриманого 24 лютого 2022 року вогнепального сліпого осколкового поранення, яке пов`язане із захистом Батьківщини, потребує відпустки за станом здоров`я, тривалістю 30 календарних днів (а.с. 116).

Згідно виписки № 3555/73, складеної ГВМКЦ ДПСУ, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 24 листопада 2022 року по 20 грудня 2022 року за наслідком вогнепального поранення 24 лютого 2022 року (а.с. 24-25).

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду, у межах спірних правовідносин, у період з 24 лютого 2022 року по 20 грудня 2022 року, позивач перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я за наслідком отримання 24 лютого 2022 року травми під час проходження військової служби.

При цьому, щодо доводів апелянта про те, що період лікування позивача у м. Херсон містив короткотривалі перерви, які унеможливлюють спірні виплати, колегія суддів зазначає, що у той час м. Херсон перебувало у тимчасовій окупації, що об`єктивно ускладнювало безперервне стаціонарне лікування важкопораненого позивача, як військовослужбовця Державної прикордонної служби України.

Також, варто враховувати тривалість переміщення пораненого позивача з тимчасово окупованої території на підконтрольну територію України.

З іншого боку, факт безперервного лікування позивача, з перебуванням у відпустках після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії, на підконтрольній території України, зі встановленням подальшої непридатності до служби, доводить тяжкість отриманих позивачем поранень (травм) та необхідність їх безперервного лікування.

Тому, за умови стаціонарного лікування позивачем одного поранення (травми), отриманого 24 лютого 2022 року, у період з лютого 2022 року по грудня 2022 року, колегія суддів вважає, що позивач мав право на отримання додаткової винагороди, встановленої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168, розміром до 100 000,00 гривень в розрахунку на місяць.

Щодо доводів апелянта про те, що отримана позивачем травма пов`язана зі проходженням військової служби, а не із захистом Батьківщини, що виключає можливість нарахування спірних виплат, колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно свідоцтва про хворобу № 1086/582 від 19 грудня 2022 року Госпітальної військово-лікарської комісії Головного військово-медичного клінічного центру ДПСУ, поранення (травма) ОСОБА_1 , отримана 24 лютого 2022 року, пов`язана із захистом Батьківщини (а.с. 62-63).

Аналогічний висновок відображено в довідці гарнізонної військово-лікарської комісії № 1006 від 24 жовтня 2022 року (а.с. 116).

Враховуючи викладене, а саме характер поранення (травм) позивача, обставини та період отримання такого поранення (травм) позивачем, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що такі травми безпосередньо пов`язані із захистом Батьківщини.

З іншого боку, наявність у попередніх медичних документах, зокрема у довідці госпітальної військово-лікарської комісії № 704 від 22 серпня 2022 року, довідці гарнізонної військово-лікарської комісії № 907 від 22 вересня 2022 року та акті розслідування нещасного випадку інформації про те, що поранення позивача пов`язане саме з проходженням військової служби, на переконання колегії суддів, не змінює обставин отримання позивачем відповідного поранення 24 лютого 2022 року та кінцевого висновку військово-лікарської комісії Головного військово-медичного клінічного центру ДПСУ, на підставі якого позивача звільнено з військової служби.

При цьому, колегія суддів не приймає доводів апелянта про те, що судом першої інстанції проігноровано його клопотання про розгляд даної справи у відкритому судовому засіданні, так як зібрані матеріали справи не містять відповідних клопотань.

Крім того, колегія суддів не приймає доводів апелянта, про те, що судом першої інстанції не враховано факту виплати позивачу додаткової грошової винагороди у спірному періоді, передбаченої постановою КМУ № 168, розміром 30 000,00 грн, так як апелянтом, як суб`єктом владних повноважень, попри наявний у нього обов`язок щодо доведення правомірності оскаржуваної бездіяльності, не подано до суду першої інстанції свого відзиву на позовну заяву та не повідомлено вказаних обставин.

З іншого боку, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції не визначено конкретної суми, яку належить виплатити позивачу на виконання судового рішення у даній справі, а тому вже виплачені суми додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ № 168, мають бути враховані при нарахуванні протиправно невиплаченої решти відповідної винагороди.

Між тим, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допущено, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 липня 2024 року без змін.

Сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач О.В. Яковлєв
Судді О.В. Єщенко А.В. Крусян