Справа № 280/9612/24
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2025-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

04 лютого 2025 року 12 год. 05 хв.Справа № 280/9612/24 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Сацький Р.В., за участі секретаря судового засідання Лактіонової Г.І. та учасників розгляду справи

від позивача: адвокат Кропивницька У.М.,

від відповідача: Школова Ю.В.

від третьої особи: не прибув.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощенного позовного провадження адміністративну справу

за позовом - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до - Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління ДПС у Чернівецькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення

ВСТАНОВИВ:

15 жовтня 2024 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати поважними причини пропуску строку на звернення до суду з цим позовом;

- поновити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду з цим позовом;

- розгляд справи проводити в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (частина п`ята статті 262 КАС України);

- визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у Запорізькій області від 10 червня 2024 року № 9 про застосування відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 748 824,00 грн;

- стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань понесені фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає наступне.

02 травня 2024 року працівники ГУ ДПС у Чернівецькій області прибули в магазин «Ябко» за адресою: площа Соборна, 10, місто Чернівці, з метою проведення фактичної перевірки.

На виконання вимог податкового законодавства, всі первинні документи, обов`язковість ведення яких передбачена чинним законодавством, та які, в свою чергу, належать або пов`язані з предметом цієї перевірки й підтверджують факт реальності господарських операцій, у тому числі походження товарно - матеріальних цінностей, які знаходились в магазині, 02 травня 2024 року, тобто на початок перевірки, були надані представникам податкового органу в приміщенні магазину, а також додатково надіслані на адресу ГУ ДПС у Чернівецькій області.

Зокрема ФОП ОСОБА_1 надала такі документи: договір комісії, договір суборенди, акт приймання-передачі товарів, форму введення обліку товарних запасів, договори про співпрацю, Zзвіт, Xзвіт та інші документи.

Разом із цим, працівники ДПС не взяли до уваги надані первинні документи.

18 жовтня 2024 року ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі № 280/9612/24 за правилами спрощенного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін та призначено судове засідання на 06.11.2024 об 14 год. 10 хв.

04 листопада 2024 року через систему Електронний суд до суду надійшов відзив на позов, в якому представник просить суд - у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі. З позиції відповідача, на початок фактичної перевірки (в день отримання наказу про проведення перевірки) особа, яка проводила розрахункові операції, була зобов`язана надати фахівцям податкового органу Форму обліку, яка ведеться в магазині, та первинні документи на товари, які знаходяться на початок перевірки в реалізації.

У разі якщо оригінали первинних документів відсутні у місці продажу, посадовій особі контролюючого органу можуть бути надані копії таких первинних документів з подальшим пред`явленням їх оригіналів до закінчення перевірки.

У разі вибуття товару, позивач мав надати Форму обліку з підшитими для зберігання такими документами, що згруповані в хронологічному порядку їх відображення у Формі обліку.

Проте на початок перевірки такі документи не надані, про об`єктивні причини неможливості їх надання до перевірки позивач не повідомив.

06 листопада 2024 р. ухвалою суду відкладено судове засідання в адміністративній справі № 280/9612/24 на 27 листопада 2024 року об 14 год. 10 хв.

11 листопада 2024 року через систему Електронний суд до суду надійшла відповідь на відзив, в якому представник позивача просить суд - позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

25 листопада 2024 р. ухвалою суду залучено до участі в адміністративній справі Головне управління ДПС у Чернівецькій області (код за ; адреса: 58013, місто Чернівці, вул. Героїв Майдану, буд. 200 - А) як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача та встановлено третій особі п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання суду пояснень щодо позову та відзиву.

12 грудня 2024 р. через систему Електронний суд від відповідача до суду надійшли заперечення (на відповідь на відзив) в якому представник просить суд - долучити заперечення до справи та врахувати їх при прийняті рішення.

16 грудня 2024 року через систему Електронний суд від третьої особи до суду надійшли письмові пояснення, в яких представник просить суд - у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі. Зокрема, у поясненнях представник зазначає, що на Звертаємо увагу суду, що 02.05.2024 на початок проведення фактичної перевірки в магазині «Торгова точка « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») були відсутні документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження 30 позицій товарів на суму 748 824,00 грн, які на той момент знаходились у місці продажу (відомість з вибірковим переліком товарів є додатком до акту перевірки).

17 грудня 2024 р. ухвалою суду відкладено судове засідання в адміністративній справі № 280/9612/24 на 13 січня 2025 року о 14 год. 10 хв.

18 грудня 2024 року через систему Електронний суд від представника третьої особи до суду надійшло клопотання про долучення доказів, а також пояснення свідків, а саме податкових інспекторів, яки проводили перевірку - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . В поясненнях свідки зазначають, що під час фактичної перевірки перевіряючими знято залишки товарних запасів за місцем реалізації та зберігання, які відображені в додатку "Відомість про результати перевірки щодо повноти оприбуткування ....." та підписано продовцем ОСОБА_5 , але на початок перевірки 02.05.2024 документи, що підтверджують походження товарів, які знаходяться в реалізації, до перевірки не надано, чим порушено вимоги п. 12 ст. 3 Закону Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

13 січня 2025 року ухвалою суду зупинено провадження у справі до 04 лютого 2025 року об 10 год. 00 хв.

04 лютого 2025 року ухвалою суду провадження у справі поновлено.

У відкритому судовому засіданні 04 лютого 2025 р. представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі, з підстав, викладених у позові, просила суд - їх задовольнити.

Представник відповідача у відкритому судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила, з підстав, викладених у відзиві, просила суд - у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Представник третьої особи у судове засідання 04 лютого 2025 р. не прибув, заяв, клопотань до суду не надсилав, про причини неприбуття у судове засідання, суд не повідомив.

У відкритому судовому засіданні 04 лютого 2025 року судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність із 2021 року, номер запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 000051360.

Серед видів діяльності платника податків визначено наступні КВЕД:

46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту (основний);

47.42 Роздрібна торгівля телекомунікаційним устаткованням у спеціалізованих магазинах;

47.41 Роздрібна торгівля комп`ютерами, периферійним устаткованням і програмним забезпеченням у спеціалізованих магазинах;

47.78 Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах;

95.11 Ремонт комп`ютерів і периферійного устаткування;

95.12 Ремонт обладнання зв`язку;

46.51 Оптова торгівля комп`ютерами, периферійним устаткованням і програмним забезпеченням;

46.52 Оптова торгівля електронним і телекомунікаційним устаткованням, деталями до нього;

68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Указане підтверджується відповідною випискою із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Суб`єкт підприємницької діяльності - ФОП ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність на законних підставах.

Фактичні обставини справи.

02 травня 2024 року працівники ГУ ДПС у Чернівецькій області прибули в магазин «Ябко» за адресою: площа Соборна, 10, місто Чернівці, з метою проведення фактичної перевірки.

На виконання вимог податкового законодавства, всі первинні документи, обов`язковість ведення яких передбачена чинним законодавством, та які, в свою чергу, належать або пов`язані з предметом цієї перевірки й підтверджують факт реальності господарських операцій, у тому числі походження товарно-матеріальних цінностей,

які знаходились в магазині, 02 травня 2024 року, тобто саме на початок перевірки, були надані представникам податкового органу в приміщенні магазині, а також додатково надіслані на адресу ГУ ДПС у Чернівецькій області.

Зокрема ФОП ОСОБА_1 надала такі документи: договір комісії, договір суборенди, акт приймання-передачі товарів, форму введення обліку товарних запасів, договори про співпрацю, Zзвіт, Xзвіт.

Разом із цим, працівники ДПС не взяли до уваги надані первинні документи, припустили вчинення платником податків порушень пункту 12 статті 3 Закону України

«Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», і як наслідок, порушуючи права платника податків, норми податкового законодавства, склали Акт фактичної перевірки від 10 травня 2024 року

№ 016010 (реєстраційний № 4926/ж5/24-13-07-04/ НОМЕР_1 від 10.05.2024) за відсутності жодних належних і допустимих доказів на підтвердження вчинення суб`єктом господарювання таких порушень.

З Актом фактичної перевірки позивач не погодилися, а тому адвокат Кропивницька У. М. в інтересах ФОП ОСОБА_1 , у визначені податковим законодавством строки подала заперечення, до яких також було долучено весь пакет первинних документів на підтвердження здійснення господарської діяльності, які були безпідставно та без належного мотивування залишені без задоволення.

У червні 2024 року ГУ ДПС у Запорізькій області надіслало на адресу ФОП ОСОБА_1 податкове повідомлення - рішення (далі - ППР) від 10 червня 2024 року № 9 про застосування відносно неї штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 748 824,00 грн, застосовані на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України, статті 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Позивачем було подано скаргу на вказане ППР, однак Державною податковою службою України прийнято рішення № 25702/6/99/00-06-03-02-06 від 22.08.2024, яким оспорюване ППР залишено без змін. При цьому ДПС України формально відмовила

в задоволенні скарги, виключно процитувала положення ПК України, не спростувала наведені у скарзі обставини.

Уважаємо оспорюване ППР від 10.06.2024 № 9 протиправним і таким, що підлягає скасуванню із огляду на таке.

Акцентуємо увагу суду на тому, що всі аргументи наведені нами в ході адміністративного оскарження були залишені поза увагою податкового органу, рішення суб`єкта владних повноважень прийняте без дослідження та аналізу первинно-бухгалтерських документів, без надання обставинам спірних правовідносин належної правової оцінки, без встановлення фактичних обставин цих правовідносин та без дослідження усіх доводів платника податків і його адвоката щодо підтвердження здійснення реальної господарської діяльності, що є порушенням норм податкового законодавства

та законних прав та інтересів законослухняного платника податків.

Щодо незаконності проведення фактичної перевірки.

Згідно з пунктом 77.4 статті 77, пунктом 78.4 статті 78, пунктом 79.2 статті 79

та пунктом 80.2 статті 80 ПК України рішення про проведення документальної планової, позапланової та фактичної перевірки відповідним керівником органу ДПС приймається

із зазначенням підстав для проведення перевірки, дати її початку та тривалості. Таке рішення формується наказом. При цьому пункт 80.2 статті 80 ПК України містить вичерпний перелік обставин, за наявності яких може бути проведена фактична перевірка.

Передумовою проведення фактичної перевірки з підстав, передбачених, зокрема підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, є отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на органи державної податкової служби (див. постанову Верховного Суду від 22 червня 2021 року у справі № 580/2615/21).

Отже, вказівка податкового органу в наказі про проведення фактичної перевірки на підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, як на підставу проведення фактичної перевірки, обумовлює необхідність зазначення конкретних підстав (обставин), якими обґрунтовується необхідність проведення зазначеної перевірки, що здійснено не було

і, відповідно, це свідчить про недотримання з боку контролюючого органу порядку призначення фактичної перевірки.

ПРОТЕ, наведені в наказі формулювання підстав перевірки не дають цілковите розуміння, що підставою для перевірки стала наявність інформації від державних органів

або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Отже, фактична перевірка призначена за відсутності законних на те, визначених цією нормою підстав.

У постанові Верховного Суду від 11 травня 2023 року у справі № 500/5559/21 зазначено, що «…формулювання конкретного змісту наказу є дискрецією контролюючого органу, однак із обов`язковим дотриманням вимог норм абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України щодо змісту наказу про проведення перевірки. При встановленні однією правовою нормою декількох самостійних підстав для проведення перевірки, конкретна з них не обов`язково має бути сформульована тотожно до змісту правової норми, якою ця підстава встановлена, проте повинна бути чітко визначена

та відповідати правовій нормі...».

При цьому для призначення та проведення фактичної перевірки платника податків не достатньо зазначення номера підпункту статті ПК України, особливо якщо такий пункт містить декілька обґрунтувань для проведення перевірки (див. постанови Верховного Суду: від 05 березня 2019 року в справі № 820/4893/18, від 11 червня 2019 року в справі № 1440/2045/18, від 08 вересня 2020 року в справі № 640/21536/19, від 22 вересня 2020 року в справі № 520/1304/2020).

Разом із цим, податковим органом не надано жодної інформації щодо того, в рамках яких заходів податковим органом встановлено невідповідність діяльності Позивача вимогам чинного законодавства; на підставі яких відомостей або документів (дата, номер, підпис уповноваженої особи) встановлені факти сумнівності; сумнівність яких саме операцій (дата операції, характер та наслідки такої операції та інші докази вчинення таких операцій, показання свідків, працівників) встановлена податковим органом.

З огляду на вищевикладене, судом встановлено, що були відсутні правові підстави для проведення фактичної перевірки.

Як зазначено у пункті 86.1 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки,

які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків

або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Пунктом 86.8 статті 86 ПК України встановлено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки

у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

З аналізу наведених норм права випливає, що здійснення перевірки є необхідною передумовою для винесення податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами.

Водночас, Позивачем не було допущено жодних порушень податкового та іншого законодавства, відтак, у працівників податкового органу була відсутня підстава

для проведення фактичної перевірки, і як наслідок, складення акта фактичної перевірки

й винесення оспорюваного ППР.

По суті порушень, які стали підставою для винесення оспорюваного ППР.

Посадові особи ГУ ДПС у Чернівецькій області встановили порушення пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме, що ФОП ОСОБА_1 нібито порушено порядок ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснено продаж товарів, який необлікований у встановленому порядку, на суму 748 824,00 грн.

Проте вказані в Акті обставини не відповідають дійсності.

По - перше, факт складання ГУ ДПС у Чернівецькій області Акта фактичної перевірки є перевищенням службових повноважень, тим більше, висновки, викладені в ньому,

є безпідставними, а тому ГУ ДПС у Запорізькій області не мало законних правових підстав для винесення оспорюваного ППР.

По - друге, дії працівників ДПС, вчинені під час фактичної перевірки

ФОП ОСОБА_1 , є протиправними та незаконними.

По - третє, на виконання вимог пункту 85.2 статті 85 ПК України на початку перевірки та під час перевірки ФОП ОСОБА_1 надала всі можливі первинні документи, обов`язковість ведення яких передбачена чинним законодавством, які, в свою чергу, належать або пов`язані з предметом перевірки та підтверджують факт реальності господарських операцій, у тому числі походження товарно-матеріальних цінностей,

які знаходились в магазині. При цьому вказане зафіксовано й інспекторами в акті перевірки (див. пункти 2.2.20, 4.5).

Відтак, висновок податкового органу про ненадання первинних документів, які підтверджують облік і походження товару, реалізацію необлікованого товару не відповідає дійсності.

Крім того, акт, що засвідчує факт відмови в наданні документів або їх ненаданні, контролюючий орган не складав (стаття 85 ПК України).

Отже, ФОП ОСОБА_1 повною мірою виконала вимоги ПК України та Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Натомість, податковий орган не навів обґрунтованих мотивів неврахування, наданих платником податків первинних документів на походження товару, припустивши вчинення указаних вище порушень, а також не зазначив, які документи, на думку працівників податкового органу, є первинними.

Щодо проведення незаконної інвентаризації.

Згідно з пунктом 20.1.9. ПК України перевіряючі мають право під час проведення перевірки вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки з використанням інформації та документів щодо результатів такої інвентаризації за наслідками таких перевірок або під час наступних заходів податкового контролю.

Аналізуючи вказані положення законодавства, суд прийшов до висновку, що вимога щодо проведення інвентаризації поширюється на усіх платників податків. При цьому проведення інвентаризації має здійснюватись саме платником, а контролюючий орган може лише вимагати її проведення. Нестача придбаних товарів має бути виявлена в результаті інвентаризації, яка здійснена під час проведення перевірки, в межах якої вона була призначена (ініційована).

За своєю суттю інвентаризація - це перевірка фактичної наявності майна і співставлення даних інвентаризації з бухгалтерським обліком. Нестачу товару можна виявити, коли відомі дані про залишки товару на початок інвентаризації та їх рух (вибуття, надходження) за звітний період. При цьому відомості щодо даних залишку товарів на початок інвентаризації мають встановлюватись на підставі первинної документації.

Отже, проведення платником податків на вимогу контролюючого органу під час проведення податкової перевірки інвентаризації товарів є єдиним встановленим законом засобом доказування нестачі чи наявності товарів у платника податку і, відповідно, використання чи невикористання платником податку таких товарів в операціях,

що не є господарською діяльністю платника податку (див. постанови Верховного Суду: від 06 лютого 2020 року в справі № 807/1556/17, від 18 березня 2024 року в справі № 120/2466/23, від 15 квітня 2024 року в справі № 120/2764/23).

Під час спірної фактичної перевірки представники податкового органу, порушуючи норми податкового законодавства та права платника податків, за відсутності правових підстав провели інвентаризацію товарів, які знаходилися у приміщенні магазину.

Вимоги щодо проведення інвентаризації Позивачу контролюючим органом не вручалися та не направлялися, що відображено й у самому акті перевірки.

Щодо ведення обліку товарних запасів.

За змістом пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування

та послуг зобов`язані вести облік товарних запасів і у разі проведення перевірки надати документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження тих товарних запасів, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Згідно зі статтею 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Для відповідальності суб`єкта господарювання за статтею 20 указаного Закону потрібно встановити: 1) реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, або: 2) ненадання під час проведення перевірки документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Диспозиція норми статті 20 указаного закону передбачає, що до суб`єкта господарювання застосовується відповідна фінансова санкція за ненадання документів,

які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Натомість у цьому випадку відсутні правові підстави для застосування до платника податків фінансової санкції у заявленому ДПС розмірі на підставі цієї норми законодавства, оскільки всі товари, які знаходились в магазині, офіційно отримані платником податків

за відповідним договором комісії та актом приймання-передачі, що підтверджується прихідними документами, які були неодноразово надані під час проведення перевірки, проте були не враховані.

Наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2021 року № 496 затверджено Порядок ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб-підприємців, у тому числі платників єдиного податку, яким визначено, що документами, які підтверджують облік

та походження товарів є Форма ведення обліку товарних запасів, визначена додатком

до цього Порядку, та первинні документи. Облік товарних запасів здійснюється ФОП шляхом постійного внесення до Форми обліку інформації про надходження та вибуття товарів на підставі первинних документів, які є невід`ємною частиною такого обліку.

Норми Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій

у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» допускають ведення обліку товарних запасів як на складах, так і за місцем їх реалізації та не містять чіткого та однозначного визначення місця знаходження (зберігання) первинних облікових документів на товар.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

У підпункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88 зазначено, що, первинні документи це документи, створені у письмовій

або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Законодавством не визначено конкретного переліку первинних документів, складенням яких мають опосередковуватись господарські операції. З цією метою первинні документи мають містити достатній обсяг інформації щодо змісту та суті спірних операцій, розкривати їх господарську доцільність.

Отже, як 1) на початок перевірки, так і 2) під час перевірки контролюючому органу були надані відповідні первинні документи, в тому числі,

але не виключно: договір комісії від 29.04.2024 № ТМ-29-04-24-КВ, акт приймання-передачі товарів від 29.04.2024 до договору комісії № ТМ-29-04-24-КВ, форма обліку товарних запасів.

Зокрема, товари, які, на думку інспекторів, не обліковані у встановленому законом порядку, відображені в акті приймання-передачі товарів від 29.04.2024 до договору комісії № ТМ-29-04-24-КВ, а саме під порядковими номерами: 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 9, 8, 10, 11, 12 (2 позиції), 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 33, 35, 37, 38, 39, 42, 43, 44, відповідно. Указане спростовує твердження податківців про наявність необлікованих товарів і підтверджує факт безпідставності та надуманості таких доводів.

Тобто, вимоги податкового законодавства (стаття 85 ПК України), Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (стаття 12) та вимоги інспекторів про надання документів були виконані, первинні документи, обов`язковість ведення яких передбачена чинним законодавством, які належать або пов`язані з предметом цієї перевірки й підтверджують факт реальності господарських операцій, у тому числі походження товарно-матеріальних цінностей, які знаходились у магазині, були надані.

Судом встановлено, що надані до перевірки платником податків документи, є такі, що підтверджують походження товарів у цій господарській одиниці та їх облік.

Після отримання указаних вище документів будь-яких зауважень щодо здійснення обліку товарів за місцем продажу та/або щодо відсутності за місцем продажу документів, які стосуються їх обліку, контролюючий орган до ФОП ОСОБА_1 не висував.

Суд звертає увагу, що облік товарних запасів ФОП ОСОБА_1 здійснюється за адресою ведення господарської діяльності в порядку встановленому законодавством в електронному вигляді.

Документами, які підтверджують облік та походження товарів є як Форма ведення обліку товарних запасів, визначена додатком до Порядку № 496, так і первинні документи, й у спірному випадку такі документи були надані до перевірки Позивачем.

Крім того, судом встановлено, що надані Позивачем правочини відповідають вимогам ЦК України. Виконання умов Договору є обов`язком Сторін Договору (статті 526, 629 ЦК України), а відповідно до статті 627 ЦК України Сторони є вільними у виборі контрагента, укладенні Договору, тощо. Втручання у діяльність суб`єктів господарювання щодо виконання ними умов, укладених між ними договорів, сторонім особам (у тому числі податковим органам) заборонено. Тим більше, що лише сторони договору можуть вказувати на невідповідність його умов або додатках до нього.

Оскільки відповідні правочини є чинними, то у цьому випадку діє презумпція правомірності правочину (стаття 204 ЦК України).

З огляду на наведене вище, під час проведення фактичної перевірки, перевіряючими не було встановлено незабезпечення введення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, ненадання документів, що підтверджують облік та походження товарних запасів, які зазначені у додатку № 1 до акта перевірки (копія якого не була надана платнику податків), у зв`язку з чим висновки, зазначені ГУ ДПС у Чернівецькій області в акті фактичної перевірки про порушення Позивачем вимог чинного законодавства є припущеннями інспекторів.

Таким чином, судом встановлено, що твердження працівників ДПС не знайшли свого підтвердження, відтак встановлені в ході перевірки порушення є неправомірними та необґрунтованими, а тому оспорюване ППР від 10.06.2024 № 9 є незаконним і підлягає скасуванню.

Суд прийшов до наступного висновку.

На початок перевірки, так і під час перевірки контролюючому органу були надані відповідні первинні документи, в тому числі, Договір комісії від 29.04.2024 № ТМ-29-04-24-КВ, акт приймання-передачі товарів від 29.04.2024 до договору комісії № ТМ-29-04-24-КВ, форма обліку товарних запасів.

Зокрема, товари, які, на думку інспекторів, не обліковані у встановленому законом порядку, відображені в акті приймання-передачі товарів від 29.04.2024 до договору комісії № ТМ-29-04-24-КВ.

Тобто, вимоги податкового законодавства (стаття 85 ПК України), Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (стаття 12) та вимоги інспекторів про надання документів були виконані, первинні документи, обов`язковість ведення яких передбачена чинним законодавством, які належать або пов`язані з предметом цієї перевірки й підтверджують факт реальності господарських операцій, у тому числі походження товарно-матеріальних цінностей, які знаходились у магазині, були надані.

В судовому засіданні податковий орган так і не надав інформацію чому Договір комісії так акт приймання - передачі не був взятий ДПС під час перевірки, а тому, встановлені в ході перевірки порушення є неправомірними та необґрунтованими, а тому оспорюване ППР від 10.06.2024 № 9 є незаконним і підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності винесення оскаржуваних рішень.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір відповідно до Платіжної інструкції № 159 від 18 вересня 2024 року на суму 7 488,24 грн.

Керуючись статтями 2, 6, 8 - 10, 14, 90, 139, 143, 241 - 246 та 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , (тимчасово окупована територія) РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (код за ; адреса: 58013, місто Чернівці, вул. Героїв Майдану, буд. 200 - А) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у Запорізькій області від 10 червня 2024 року № 9 про застосування відносно фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 748 824,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 7 488 (сім тисяч чотиреста вісімдесят вісім) гривень 24 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлене у повному обсязі та підписане суддею 07 лютого 2025 року.

Суддя Р.В. Сацький