Справа № 580/1445/24
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1445/24 Суддя (судді) першої інстанції: Алла РУДЕНКО
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів Епель О.В., Файдюка В.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2024 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

09.02.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Черкаській області щодо розрахунку ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні та матеріальної (грошової) допомоги на оздоровлення за період з 2016 по 2021 без урахування індексації грошового забезпечення;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Черкаській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму одноразової грошової допомоги при звільненні та грошової допомоги на оздоровлення за період з 2016 по 2021 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що відповідачем протиправно до обрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні не була включена індексація грошового забезпечення.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2024 р. позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Черкаській області (вул. Смілянська, 57, м. Черкаси, 18036, ) щодо розрахунку ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) одноразової грошової допомоги при звільненні без урахування індексації грошового забезпечення.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Черкаській області (вул. Смілянська, 57, м. Черкаси, 18036; ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням індексації грошового забезпечення за серпень 2021 року у сумі 1 427 (одна тисяча чотириста двадцять сім) гривень 40 копійок та виплатити з урахуванням фактично виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням в частині задоволених позовних вимог, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Позивачем відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на території України було введено воєнний стан, який на сьогоднішній день подовжено.

Відповідно до рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану опублікованих Радою Суддів України 02.03.2022 процесуальні строки за можливістю продовжуються щонайменше до закінчення воєнного стану.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів з урахуванням запровадження на території України воєнного стану вважає за необхідне продовжити строк розгляду апеляційної скарги на розумний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що Позивач ОСОБА_1 проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Черкаській області у період з 07.11.2015 по 31.08.2021.

Відповідно до наказу ГУНП в Черкаській області від 17.08.2021 № 234 о/с позивач 31.08.2021 був звільнений зі служби в поліції за п. 7 (за власним бажанням) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 йому була виплачена одноразова грошова допомога в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за 25 років 00 місяців 20 днів (а. с. 4).

Вказану допомогу позивач отримав 11.11.2021 згідно з платіжним дорученням від 10.11.2021 № 5420 (а. с. 31).

Згідно з довідкою про нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні від 27.02.2024 № 71 грошове забезпечення для нарахування одноразової грошової допомоги склало 13 340,62 грн. До складових грошового забезпечення включені: посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, надбавка за стаж служби в поліції, надбавка за спеціальні умови проходження служби та премія (а. с. 38).

Відповідно до розрахунку грошового забезпечення за період з 01.08.2021 по 31.08.2021 позивачу в серпні 2021 року (місяць звільнення зі служби) виплачена індексація грошового забезпечення у сумі 1 427,40 грн (а. с. 37).

Відповідно до довідки про нарахування індексації грошового забезпечення за місяць, що передував місяцю в якому була виплачена матеріальна допомога для оздоровлення за період з 2016 по 2021 рр. від 25.01.2024 № 29/Б-1 з 01.01.2016 по 31.10.2017 індексація грошового забезпечення не нараховувалась та не виплачувалась. Виплата індексації грошового забезпечення поліцейських здійснюється починаючи з 01.11.2017. Матеріальна допомога для оздоровлення нараховувалась позивачу у вересні 2016 року, серпні 2017 року, серпні 2018 року, квітні 2019 року та вересні 2020 року. Індексація грошового забезпечення у липні 2018 року нараховувалася в сумі 557,82 грн, березні 2019 року в сумі 762,64 грн, серпні 2020 року в сумі 1 069,94 грн. Також вказано, що Черкаський окружний адміністративний суд 04.11.2022 у справі № 580/3822/22 прийняв рішення про стягнення з Головного управління Національної поліції в Черкаській області індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2016 по 31.10.2017 в сумі 3 179,13 грн. Головним управлінням Державної казначейської служби України у Черкаській області 27.07.2023 було проведено стягнення з ГУНП в Черкаській області індексації грошового забезпечення. Після отримання повідомлення про безспірне списання коштів з рахунків боржника № 07.1-16-06/5750 від 28.07.2023 вказане списання відображено в бухгалтерському обліку Головного управління Національної поліції в Черкаській області загальною сумою.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення при звільненні та грошової допомоги на оздоровлення за період з 2016 по 2021 рр. з урахуванням індексації грошового забезпечення з урахуванням виплачених сум (а. с. 6).

Відповідач листом від 25.01.2024 № 29/Б-1 повідомив позивача про відсутність підстав для проведення перерахунку розміру нарахованої одноразової грошової допомоги при звільненні, зазначивши, що відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» суми індексації не включені до складових грошового забезпечення поліцейських. Тому, відсутні підстави для проведення перерахунку розміру нарахованої позивачу одноразової грошової допомоги при звільнення із служби. Також зазначив, що виплата поліцейським матеріальної допомоги для оздоровлення здійснюється на підставі їх рапортів у розмірі, визначеному керівником органу поліції. Відповідно до рапортів позивача та в межах асигнувань передбачених на виплату грошового забезпечення останньому нараховувалась матеріальна допомога для оздоровлення в розмірі посадового окладу у вересні 2016 року в сумі 2 700,00 грн, у серпні 2017 року - 2 950,00 грн, у серпні 2018 року - 2 950,00 грн, у квітні 2019 року - 2 950,00 грн. Матеріальна допомога для оздоровлення в 2020 році нарахована у вересні 2020 року в розмірі посадового окладу, окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби в поліції (7 177,50 грн). Рапорт на виплату матеріальної допомоги за 2021 рік від позивача не надходив. Тому, підстав для проведення перерахунку розміру нарахованої позивачу матеріальної допомоги для оздоровлення немає (а. с. 9).

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції без включення індексації грошового забезпечення протиправною, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, та на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно з пунктами 4, 5 частини десятої статті 62 Закону № 580-VIII поліцейський своєчасно і в повному обсязі отримує грошове забезпечення та інші компенсаційні виплати відповідно до закону та інших нормативно-правових актів України; у повному обсязі користується гарантіями соціального та правового захисту, передбаченими цим Законом та іншими актами законодавства.

Відповідно до частин першої, другої статті 94 Закону № 580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Згідно з частиною п`ятою статті 94 Закону № 580-VIII грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Відповідно до пункту 3 розділу І Порядку № 260 (у редакцій чинній на момент виникнення спірних правовідносин) грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Абзацом 1 пункту 6 розділу VI Порядку № 260 передбачено, що нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні із служби здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення, ураховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, процентну надбавку за стаж служби в поліції, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій, установлених наказами на день звільнення.

Статтею 18 Закону України від 05 жовтня 2000 року № 2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі також - Закон № 2017-III) визначено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

За приписами статті 1 Закону України від 03 липня 1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (далі також - Закон № 1282-XII) індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 Закону № 1282-XII передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Частиною другою статті 6 Закону № 1282-XII передбачено, що порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок № 1078).

Згідно з пунктом 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення поліцейських.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Предметом спору у цій справі є обчислення розміру одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції, без урахування індексації грошового забезпечення.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги відповідач наполягає на тому, що індексація не входить до складу грошового забезпечення поліцейських, перелік видів грошового забезпечення є вичерпним. Тому, на думку відповідача, включення індексації до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції суперечить нормам спеціального законодавства.

Так, відповідно до частин першої, другої статті 94 Закону № 580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Згідно з частиною п`ятою статті 94 Закону № 580-VIII грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Статтею 18 Закону № 2017-III визначено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Водночас згідно з пунктом 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення поліцейських.

Статтею 2 Закону № 1282-XII передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Системний аналіз наведеного правового регулювання свідчить про те, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. При цьому відповідно до вимог чинного законодавства України, проведення індексації, у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією), є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Конституційний Суд України у Рішенні від 15 жовтня 2013 року у справі № 9-рп/2013 за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 КЗпП України наголосив, що винагорода за виконану працівником роботу є джерелом його існування та має забезпечувати для нього достатній, гідний життєвий рівень. Це визначає обов`язок держави створювати належні умови для реалізації громадянами права на працю, оптимізації балансу інтересів сторін трудових відносин, зокрема, шляхом державного регулювання оплати праці. Держава передбачає заходи, спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати, тобто грошової винагороди за виконану роботу як еквівалента вартості споживчих товарів і послуг. Згідно з положеннями частини шостої статті 95 КЗпП України, статей 33, 34 Закону України «Про оплату праці» такими заходами є індексація заробітної плати та компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати.

На підставі аналізу наведених положень законодавства Конституційний Суд України дійшов висновку, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Крім того, Конституційний Суд України дійшов висновку, що працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Це право працівника відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим конституційного принципу верховенства права та не порушує балансу прав і законних інтересів працівників і роботодавців.

Таким чином, індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення поліцейських, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті. Звільнення особи із служби в поліції жодним чином не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 26 квітня 2023 року у справі № 420/19450/21, від 11 квітня 2024 року у справі № 240/34639/22.

Зважаючи на наведене Верховний Суд резюмує, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення поліцейських для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні.

За такого правового регулювання колегія суддів зазначає, що у цій справі обчислюючи розмір одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції, без індексації грошового забезпечення, відповідач діяв неправомірно.

Отже, висновки суду першої інстанції в межах цих доводів апеляційної скарги є правильними.

Щодо доводів відповідача, що позивачем подано даний позов з порушенням строку звернення до суду, визначеного статтею 233 КЗУПП (строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів) в редакції з 19.07.2022 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 року №2352-IX., колегія суддів зазначає наступне.

Частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною третьою та п`ятою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За приписами частин першої та другої статті 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

У цій справі позивач звернувся до суду з позовом, в якому, просив нарахувати та виплатити суму одноразової грошової допомоги при звільненні та грошової допомоги на оздоровлення за період з 2016 по 2021 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум

Положення статті 122 КАС України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення військовослужбовців).

Такі правовідносини регулюються положеннями статті 233 КЗпП України, зокрема, частиною другою цієї статті (в редакції, яка набула чинності з 19 липня 2022 року) установлено, що із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Офіційне тлумачення положення указаної норми надав Конституційний Суд України у рішеннях від 15 жовтня 2013 року №8-рп/2013 і №9- рп/2013.

Так, у рішенні від 15 жовтня 2013 року №8-рп/2013 (справа № 1-13/2013) Конституційний Суд України дійшов висновку, що в аспекті конституційного звернення, положення частини другої статті 233 КЗпП України у системному зв`язку з положеннями статей 1, 12 Закону України «Про оплату праці» необхідно розуміти так, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

Згідно з пунктом 2.1 мотивувальної частини вказаного рішення поняття «заробітна плата» і «оплата праці», які використано у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків.

Верховний Суд неодноразово надавав оцінку поняттям «грошова винагорода», «одноразова грошова допомога при звільненні» та «оплата праці» і «заробітна плата», які використовується у законодавстві, що регулює трудові правовідносини, виснував, що вказані поняття є рівнозначними.

Під заробітною платою, яка належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині другій статті 233 КЗпП України, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Отже, до «усіх виплат», право на отримання яких має працівник відповідно до умов трудового договору та державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем (посадовий оклад, оклад за військовим званням, компенсація за невикористані відпустки, інші виплати), також належить і виплата індексації, які, відповідно, є складовою заробітної плати.

Проте, оскільки на момент звільнення позивача зі служби, 17.08.2021 року, частина другої статті 233 КЗпП України діяла в редакції, якою строк звернення працівника до суду з позовом про стягнення належної йому при звільненні заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці не обмежувався будь-яким строком, то колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх правових підстав для прийняття та розгляду даної справи по суті позовних вимог.

Щодо всіх інших доводів апеляційної скарги судова колегія наголошує, що враховує рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Внаслідок вказаного, решти доводів сторін є такими, що не заслуговують уваги, оскільки вони не спростовують основного висновку суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для його скасування.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 139, 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2024 р.- залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2024 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.1 ст.263, п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

В.В. Файдюк