Справа № 440/12169/24
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2025-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/12169/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Костенко Г.В.,

за участю: секретаря судового засідання Козак А.К.,

представника позивача Сегал Є.А.,

представника відповідача Ткаченко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія "Полтавазернопродукт" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Гончар Наталія Борисівна подала через систему "Електронний суд" до Полтавського окружного адміністративного суду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія "Полтавазернопродукт" до Головного управління ДПС у Полтавській області, в якій просить: визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення №4 від 26.06.2024, прийняте Головним управлінням ДПС у Полтавській області в частині суми бюджетного відшкодування 9123885,38 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач наголошував, що Головним управлінням ДПС у Полтавській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНВЕСТИЦІЙНО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «ПОЗТАВАЗЕРНОПРОДУКТ». За наслідками перевірки складений Акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ІПК «Полтавазернопродукт», податковий номер 31059651 щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за березень 2024 року від`ємного значення з податку вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету № 7619/16-31-07-04-02/31059651 від 04.06.2024. На підставі наведеного висновку Акту перевірки Відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №4 від 26.06.2024р., яким Позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість в Податковій декларації з податку на додану вартість податковий період березень 2024року на суму 26 199 272грн. Позивач вважає, що оскаржуване податкові повідомлення - рішення підлягає скасуванню в частині, що оскаржується, як такі, що не відповідають чинному законодавству, оскільки прийняті на підставі хибних висновків, до яких прийшов відповідач у ході проведення перевірки.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15.102024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/12169/24. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

05.11.2024 до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, у якому представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що ТОВ «ІПК «ПОЛТАВАЗЕРНОПРОДУКТ» встановлено включення до його складу періодів виникнення від`ємного значення з ПДВ (березень-червень 2023 року), в обрахунку яких відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПКУ, приймали участь суми податкових зобов`язань по операціях, що оподатковуються за ставкою 7 %. Відповідно до п. 82 Підрозділу 2 Розділу XX «Перехідні положення» Податкового Кодексу України тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року N 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року N 2102-ІХ, але не довше ніж до 1 липня 2023 року, операції з постачання на митній території України та ввезення на митну територію України бензинів моторних, важких дистилятів, скрапленого газу, біодизелю, палива моторного альтернативного, що класифікуються за кодами УКТ ЗЕД, визначеними пунктом 41 підрозділу 5 цього розділу, яким встановлено ставки акцизного податку на такі товари, а також нафти або нафтопродуктів сирих, одержаних з бітумінозних порід (мінералів), що класифікуються за кодами УКТ ЗЕД 2709 00 10 00 та 2709 00 90 00, оподатковуються за ставкою у розмірі 7 відсотків.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26.11.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача у судових засіданнях позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судових засіданнях проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши вступне слово представників сторін, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

Головним управлінням ДПС у Полтавській області на підставі пп. 19.1.1.6 п. 19.1, ст . 19.1, пп. 20.1.4, п. 20.1, ст.20, пп. 75.1.2, п.75.1, ст.75, пп. 78.1.8 п.78.1 ст.78, п. 82.2 ст. 82, пп. 69.2 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02.12.2010 року за №2755-VI із змінами та доповненнями було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНВЕСТИЦІЙНО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «ПОЗТАВАЗЕРНОПРОДУКТ».

За наслідками перевірки складений Акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ІПК «Полтавазернопродукт», податковий номер 31059651 щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за березень 2024 року від`ємного значення з податку вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету № 7619/16-31-07-04-02/31059651 від 04.06.2024).

Згідно висновків Акту перевірки контролюючий орган, зокрема, зазначив про порушення п.200.1 ст.200 ПКУ, п.82 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, оскільки підприємством завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню (рядок 20.2 Декларації) у розмірі 26 199 272 грн., у т.ч. за березень 2024р. у сумі 26 199 272 грн.

Проведеною перевіркою Додатка 3 «Розрахунок суми бюджетного відшкодування» встановлено включення до його складу періодів виникнення від`ємного значення з ПДВ (березень-квітень 2023року), в обрахунку якого відповідно до п.200.1 ст.200 ПК України, приймали участь суми податкових зобов`язань по операціях, що оподатковуються за ставкою 7%.

На підставі наведеного висновку Акту перевірки Відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №4 від 26.06.2024р., яким Позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість в Податковій декларації з податку на додану вартість податковий період березень 2024року на суму 26 199 272грн.

Такий висновок Акту перевірки та прийняте на його підставі оскаржуване ППР було оскаржене Позивачем в адміністративному порядку.

13.09.2024року Позивачем отримано Рішення про результати розгляду скарги №26975/6/99-00-06-01-04-06 від 05.09.2024р., згідно якого ДПС залишено без змін ППР Гу ДПС у Полтавській області від 26.06.2024р. №4, а скаргу Позивача без задоволення.

Позивач не погодився з податковим повідомленням-рішенням ГУ ДПС у Полтавській області №4 від 26.06.2024 в частині суми бюджетного відшкодування 9123885,38 грн, у зв`язку з чим звернувся до суду з позовом у цій справі.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, визначає визначено нормами Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України, у редакції, чинній на час спірних правовідносин).

Надаючи оцінку правомірності податкового повідомлення-рішення №4 від 26.06.2024, прийняте Головним управлінням ДПС у Полтавській області в частині суми бюджетного відшкодування 9123885,38 грн, суд виходить з наступного.

Позивачем до Податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2024року подано Додаток 3 «Розрахунок бюджетного відшкодування», в якому заявлено до бюджетного відшкодування від`ємне значення податкового кредиту податку на додану вартість в сумі 26199272грн..

До складу суми бюджетного відшкодування в березні 2024 року Позивачем включено періоди виникнення від`ємного значення податкового кредиту березень-червень 2023 року.

Таким чином, Позивачем в Податковій декларації з ПДВ за березень 2024року заявлено до бюджетного відшкодування суму 26 199 272 грн. від`ємного значення податкового кредиту з податку на додану вартість, що був фактично сплачений грошовими коштами за операціями з ТОВ «Зерно-Агротрейд» ІПН 66, в періоди березень-червень 2023року.

Перевіркою було встановлено наявність податкових накладних та первинних документів на всю суму задекларованого Позивачем податкового кредиту за операціями з ТОВ «Зерно-Агротрейд». Зауважень до оформлення податкових накладних Акт перевірки не містить.

Разом з тим, за доводами Відповідача, оскільки в обрахунку суми бюджетного відшкодування від`ємного значення податкового кредиту податку на додану вартість, заявленого Позивачем в березні 2024року по операціях з контрагентом -ТОВ «Зерно-Агротрейд», приймають участь податкові періоди, в яких у Позивача також виникали податкові зобов`язань по операціях постачання пального, що оподатковуються податком на додану вартість за ставкою 7%, то відповідно до п.82 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, заявлена до бюджетного відшкодування вся сума податкового кредиту податку на додану вартість з періодом виникнення, зокрема, квітень 2023року в розмірі 9 123 885,38 грн. не підлягає бюджетному відшкодуванню.

Так, згідно п. 82. підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України визначено наступне: « 82.Тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року N 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року N 2102-IX, але не довше ніж до 1 липня 2023 року, операції з постачання на митній території України та ввезення на митну територію України бензинів моторних, важких дистилятів, скрапленого газу, біодизелю, палива моторного альтернативного, що класифікуються за кодами УКТ ЗЕД, визначеними пунктом 41 підрозділу 5 цього розділу, яким встановлено ставки акцизного податку на такі товари, а також нафти або нафтопродуктів сирих, одержаних з бітумінозних порід (мінералів), що класифікуються за кодами УКТ ЗЕД 2709 00 10 00 та 2709 00 90 00, оподатковуються за ставкою у розмірі 7 відсотків.

Не підлягає бюджетному відшкодуванню сума від`ємного значення, визначеного за відповідний звітний (податковий) період згідно з пунктом 200.1 статті 200 цього Кодексу, до розрахунку якої включено суми податкового зобов`язання за операціями, що оподатковуються за ставкою, встановленою в абзаці першому цього пункту.

Суми такого від`ємного значення зараховуються до складу податкового кредиту наступного звітного (податковий) періоду.

При буквальному прочитанні норми абзацу першого п.82 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України вбачається, що законодавець визначив пільгове оподаткування ПДВ операцій з пальним за ставкою 7% лише для «операцій з постачання на митній території України».

Оскільки в абзаці другому п.82 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України (яким передбачено неможливість бюджетного відшкодування податкового кредиту) законодавець посилається на операції з постачання пального і пільгову ставку податку, що зазначені в абзаці першому цього пункту, то вбачається, що саме від`ємне значення (податкового кредиту) податкового періоду, в якому до податкової декларації з ПДВ включені податкові зобов`язання за «операціями з постачання на митній території України» пального з оподаткуванням за пільговою ставкою не підлягає бюджетному відшкодуванню.

Разом з тим, згідно п. 198.5 ст.198 ПК України податкові зобов`язання з податку на додану вартість виникають не в зв`язку з «постачанням», а, зокрема, в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, що полягали у витрачанні пального на обробіток огородів фізичних осіб, які передали свої земельні ділянки в оренду Позивачу.

Тобто підстави визначення податкових зобов`язань з ПДВ в нормі п. 198.5 ст.198 ПК України та в нормі п.82 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України є відмінним і це також підтверджується формою Податкової декларації з податку на додану вартість.

Так, згідно форми податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України №21 від 28.01.2016р. ( в редакції чинній станом на квітень 2023року) в Розділі І «Податкові зобов`язання» передбачено: - рядок 1.2. для декларування податкових зобов`язань з ПДВ за операціями на митній території України, що оподатковуються за ставкою 7%;

-рядок 4.2 для декларування податкових зобов`язань з ПДВ нарахованими відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1. статті 199 розділу V ПК України, що оподатковуються за ставкою 7%.

Згідно пункту 3 Розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №21 від 28.01.2016р. (надалі Порядок заповнення звітності), зокрема, передбачено:

-згідно підпункту 1 - у рядках 1, 2, 3, 5 колонки А декларації вказуються загальні обсяги постачання товарів/послуг за звітний період, які оподатковуються за основною ставкою, за ставками 7 % і 14 %, за нульовою ставкою, звільнені від оподаткування відповідно до статті 197 розділу V Кодексу, тимчасово звільнені від оподаткування, не є об`єктом оподаткування, та послуг, що не оподатковуються у зв`язку з їх місцем постачання за межами митної території України.

При визначенні обсягу постачання товарів/послуг за звітний (податковий) період платник зобов`язаний враховувати значення терміна "постачання товарів" відповідно до вимог підпункту 14.1.191 пункту 14.1 статті 14 розділу I Кодексу та значення терміна "постачання послуг" відповідно до вимог підпункту 14.1.185 пункту 14.1 статті 14 розділу I Кодексу

Згідно підпункту 14.1.191. пункту 14.1. статті 14 ПК України постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

З метою застосування терміна "постачання товарів" електрична та теплова енергія, газ, пар, вода, повітря, охолоджене чи кондиційоване, вважаються товаром. Постачанням товарів також вважаються:

а) фактична передача матеріальних активів іншій особі на підставі договору про фінансовий лізинг (повернення матеріальних активів згідно з договором про фінансовий лізинг) чи іншої домовленості, відповідно до якої оплата відстрочена, але право власності на матеріальні активи передається не пізніше дати здійснення останнього платежу;

б) передача права власності на матеріальні активи за рішенням органу державної влади або органу місцевого самоврядування чи відповідно до законодавства;

в) будь-яка із зазначених дій платника податку щодо матеріальних активів, якщо платник податку мав право на віднесення сум податку до податкового кредиту у разі придбання зазначеного майна чи його частини (безоплатна передача майна іншій особі; передача майна у межах балансу платника податку, що використовується у господарській діяльності платника податку для його подальшого використання з метою, не пов`язаною із господарською діяльністю такого платника податку; передача у межах балансу платника податку майна, що планувалося для використання в оподатковуваних операціях, для його використання в операціях, що звільняються від оподаткування або не підлягають оподаткуванню);

г) передача (внесення) товарів (у тому числі необоротних активів) як вклад у спільну діяльність без утворення юридичної особи, а також їх повернення;

д) ліквідація платником податку за власним бажанням необоротних активів, які перебувають у такого платника;

е) передача товарів згідно з договором, за яким сплачується комісія (винагорода) за продаж чи купівлю.

Не є постачанням товарів випадки, коли основні виробничі засоби або невиробничі засоби ліквідуються у зв`язку з їх знищенням або зруйнуванням внаслідок дії обставин непереборної сили, а також в інших випадках, коли така ліквідація здійснюється без згоди платника податку, у тому числі в разі викрадення необоротних активів, або коли платник податку надає контролюючому органу відповідний документ про знищення, розібрання або перетворення необоротних активів в інший спосіб, внаслідок чого необоротний актив не може використовуватися за первісним призначенням.

Не вважаються постачанням товарів операції з реалізації відповідно до кримінального процесуального законодавства України товарів, визначених частиною сьомою статті 293 Митного кодексу України.

Згідно підпункту 2 - до рядка 1.2 декларації включаються оподатковувані за ставкою 7 % обсяги постачання товарів/послуг, здійснені на митній території України, з урахуванням їх місця постачання відповідно до статті 186 розділу V Кодексу.

Згідно підпункту 5 - у рядку 4.2 декларації вказується сума податкового зобов`язання, нарахована протягом звітного періоду та у рядку 4.2.1 коригування за такими операціями відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Кодексу, за операціями, що оподатковуються за ставкою 7 %.

Згідно пункту 198.5. статті 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Таким чином операції з постачання на митній території України ( як це зазначено в п.82 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України) та негосподарські операції згідно п.198.5 ст.198 ПК України відображаються в різних рядках декларації оскільки мають різне правове і податкове значення.

Виходячи з наведених норм ПК України та згідно п.82 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, якщо протягом періоду з 17.03.2022 по 01.07.2023 платником здійснювались «операції з постачання» на митній території України пального та інших нафтопродуктів з оподаткуванням за ставкою 7% та за результатами таких звітних (податкових) періодів з березня 2022р. по червень 2023р. сума податку на додану вартість, визначена у податкових деклараціях відповідно до пункту 200.1 статті 200 Кодексу, має від`ємне значення, то така сума від`ємного значення, що утворилась в такому звітному (податковому) періоді за будь-якими операціями не може бути задекларована ні в поточному звітному (податковому) періоді, ні в наступних звітних (податкових) періодах до бюджетного відшкодування.

Таким чином законодавець встановив обмеження на бюджетне відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість, що утворилось в звітному (податковому) періоді, в якому платником крім інших операцій також здійснювались операції з «постачання» пального і нафтопродуктів з їх оподаткуванням за пільговою ставкою 7%.

Тобто, якщо платником в звітному (податковому) періоді, в якому виникло від`ємне значення податку на додану вартість не здійснювались операції з «постачання» пального та нафтопродуктів за пільговою ставкою, то відсутні будь-які обмеження на заявлення такого від`ємного значення до бюджетного відшкодування.

Позивач наголошує, що норми абзацу першого та другого п.82 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України мають застосовуватись саме в спільному системному застосуванні.

Саме про такий підхід зазначає Державна податкова служба Індивідуальній податковій консультації №4580/ІПК/99-00-04-02-03 ІПК від 24.09.2024р., яку отримано Позивачем 16.10.2024р. на свій запит.

При цьому, Відповідач на стор. 44 Акту перевірки № 7619/16-31-07-04-02/31059651 від 04.06.2024р. наводить таблицю, в якій відображено, що у квітні 2023року Позивачем не проводились операції з «постачання» пального і нафтопродуктів, що оподатковуються за ставкою 7%.

Отже на від`ємне значення податкового кредиту з ПДВ, сформоване в звітному (податковому) періоді -квітень 2023року не поширюється дія п.82 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України та від`ємне значення податку на додану вартість, що утворилось в квітні 2023року може бути заявлене та відшкодоване з бюджету.

Натомість Відповідач, відмовляючи в бюджетному відшкодуванні від`ємного значення податкового кредиту з податку на додану вартість в сумі 9 123 885,38 грн. безпідставно поширив дію п.82 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України на податковий період (квітень 2023року), в якому Позивач не здійснював операції з «постачання на митній території України» пального.

При цьому, до складу суми бюджетного відшкодування зазначеної в Додатку 3 до Податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2024року Позивачем включено періоди виникнення від`ємного значення податкового кредиту березень-червень 2023року.

Відповідач, відмовляючи в бюджетному відшкодуванні від`ємного значення податку на додану вартість, що виникло в квітні 2023року в сумі 9 123 885,38 грн., протиправно ототожнив операції з «постачання» пального та операції, що не є постачанням в розумінні Податкового кодексу України та оподатковуються ПДВ згідно п. 198.5 ст.198 ПК України.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищезазначені висновки суду відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності своїх рішень, що є підставою для задоволення позову.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 30280,00 грн.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

З огляду на ухвалення судом у цій справі рішення про задоволення позовних вимог фізичної особи, понесені позивачем судові витрати сплаченого судового збору у розмірі 30280,00 грн належить стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Доказів понесення інших судових витрат матеріали справи не містять.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія "Полтавазернопродукт" (вул. Заводська, 1, м.Глобине, Глобинський район, Полтавська область, ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, буд. 4, м.Полтава, Полтавська область, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області №4 від 26.06.2024 в частині суми бюджетного відшкодування 9123885,38 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія "Полтавазернопродукт" витрати зі сплати судового збору в сумі 30280,00 (тридцять тисяч двісті вісімдесят гривень).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 06 лютого 2025 року.

Головуючий суддя Г.В. Костенко