Справа № 480/863/24
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2025-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 лютого 2025 року Справа № 480/863/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Кунець О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Суми адміністративну справу №480/863/24 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа : ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування протоколу, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
06.02.2024р. до Сумського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати протокол № 9/в від 24 травня 2023 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум в частині відмови ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в призначенні одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 «Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві»;
- зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013р., у зв`язку із встановленням 25% втрати працездатності, травмі, яка пов`язана з захистом Батьківщини, та вжити заходів до її виплати.
Ухвалою суду від 09.02.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Ухвалою суду від 04.03.2024 позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху.
Ухвалою суду від 18.03.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування протоколу, зобов`язання вчинити дії залишено без розгляду.
У подальшому, постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 24.06.2024 у справі №480/863/24 ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 18.03.2024 по справі №480/863/24 скасовано, а справу направлено до Сумського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Справа надійшла до Сумського окружного адміністративного суду 24.07.2024, що підтверджується даними реєстрації на вхідному штампі та передана судді Кунець О.М., як раніше визначеному складу суду. Відповідно, суд продовжив розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Звертаючись до суду з позовом про про визнання протиправним та скасування протоколу № 9/в від 24 травня 2023 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум в частині відмови ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в призначенні одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 та зобов`язання відповідача вчинити дії - прийняти рішення про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , позивач зазначає, що відповідач порушує його право на соціальний захист та отримання належної грошової допомоги.
Зокрема, позивач просить суд взяти до уваги те, що під час бойових дій в результаті ворожого обстрілу 26.06.2022 р. ОСОБА_1 отримав акубаротравму. ВЛК за час проходження військової служби не проходив.
19.10.2022року Позивачем подано заяву до Начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 з проханням прийняти документи та направити їх до 12 Регіональної ВЛК для прийняття постанови про причинний зв`язок захворювань (поранень) з проходженням військової служби та захистом Батьківщини.
Відповідно до витягу з протоколу засідання 12 Регіональної ВЛК по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців №1584 від 30.11.2022 року захворювання солдата запасу ОСОБА_1 , ТАК, пов`язані з проходженням військової служби.
Відповідно до листа Начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 11.12.2022 року повідомлено начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 , що військово-медичні документи ОСОБА_1 надійшли на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 26.10.2022 року за вх.№8298 та були надіслані на адресу 12 Регіональної ВЛК м. Харків з метою встановлення причинного зв`язку отриманого ним захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при захисті Батьківщини листом від 26.10.2022 за №11/3467.
30.12.2022 року направлено солдата запасу ОСОБА_1 на МСЕК для визначення відсотка втрати працездатності або для встановлення групи інвалідності, згідно додатку №3 оформленого ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до витягу з протоколу засідання 12 Регіональної ВЛК по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців №394 від 01.03.2023 року травма солдата запасу ОСОБА_1 , ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини; захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби.
Відповідно до Довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА № 016176 встановлено ступінь втрати працездатності ОСОБА_1 -25%.
13.02.2023 року Позивачем до Начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 подано заяву та документи солдата запасу ОСОБА_1 , у зв`язку з встановленням йому 25% втрати працездатності, травмі, яка пов`язана з захистом Батьківщини, на розгляд для призначення одноразової грошової допомоги.
30.03.2023року Позивачем повторно до Начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 подано заяву та документи солдата запасу ОСОБА_1 , у зв`язку з встановленням йому 25% втрати працездатності, травмі, яка пов`язана з захистом Батьківщини, на розгляд для призначення одноразової грошової допомоги.
Відповідно до листа Військової частини НОМЕР_1 №502/15/4906 від 27.11.2023 року повідомлено, що Комісія розглянувши документи ОСОБА_2 , прийняла рішення про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги (Протокол №9/в (а.с.25)), посилаючись на те. що виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцю у разі встановлення ступеня втрати працездатності б е з встановлення г р у п и інвалідності, пов`язаної з проходженням військової служби, законодавством не передбачена. Крім того, відмова обґрунтована тим, що Позивача звільнено з військової служби 07.09.2022, а 15.02.2023 встановлено ступінь втрати працездатності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, тобто п о н а д т р и м і ся ч н и й т е р м і н після звільнення з військової служби. Разом з листом надано копію спірного Рішення.
Позивач вважає протокол № 9/в від 24.05.2023 року засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум в частині відмови ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в призначенні одноразової грошової допомоги протиправним посилаючись на те, що відповідно до частини 8 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011 -XII, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон № 2011-XII) особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. Відповідно до пункту 3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Встановлення законодавцем обмеженого строку є однією з умов дисциплінування фізичних осіб як учасників публічно-правових відносин при реалізації свого права на отримання одноразової грошової допомоги.
Зважаючи на обставини цієї справи, позивач звертає увагу суду на те, що оскільки скерування на проходження МСЕК незважаючи на наявну заяву до Начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 з проханням прийняти документи та направити їх до 12 Регіональної ВЛК для прийняття постанови про причинний зв`язок захворювань (поранень) з проходженням військової служби та захистом Батьківщини від 19.10.2022 року та витягу з протоколу засідання 12 Регіональної ВЛК по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців №1584 від 30.11.2022 року захворювання солдата запасу ОСОБА_1 , ТАК, пов`язані з проходженням військової служби, що п о з и в а ч об`єктивно н е м а в можливості отримання відповідної довідки МСЕК у строки, визначені законодавством.
Зважаючи на вищевикладені обставини, на переконання позивача, він не має зазнавати негативних наслідків від того, що огляд відбувся 15.02.2023 року.
При цьому, позивач просив суд взяти до уваги судову практику, а саме - аналогічні висновки вказані у Постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2023 року по с п р ав і №260/2081/23, де суд дійшов аналогічних висновків стосовно того, що у подібній ситуації строкові обмеження для реалізації особою свого майнового права без можливості поновлення такого строку, якщо його пропущено з причин, що є поваленими і не залежали від волі та дій такої особи, не є необхідним у правовій державі; таке обмеження буде непропорційним і неправомірним обмеженням прав особи та неправомірним втручанням у право на мирне володіння своїм майном та реалізації майнових прав.
Відповідачем було подано до суду відзив на позовну заяву згідно якого зазначає, що позовні вимоги не визнає та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, оскільки рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, яке оформлено протоколом засідання комісії від 19.05.2023 № 9/в (яке було затверджено 24.05.2024р.) прийнято в порядку, у спосіб та в межах наданих законом повноважень, а тому відсутні підстави для його скасування.
Дослідивши обставини у справі та докази, якими сторони обґрунтовують свою позицію у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав:
Як свідчить з матеріалів справи, позивач, з метою отримання одноразової грошової допомоги у разі отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_1 ) з відповідними заявами та надав копії документів для оформлення і призначення вказаної грошової допомоги, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від 25.12.2013 № 975.
Позивач був звільнений з військової служби у запас за підпунктом «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (через сімейні обставини) наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 25.08.2022 № 124-РС, виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 07.09.2022 № 231 (наказ наявний в матеріалах справи).
Відповідно до витягу з протоколу засідання 12 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців від 30.11.2022 № 1584 захворювання солдата запасу ОСОБА_1 пов`язане з проходженням військової служби.
Довідкою медико-соціально експортною комісією про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 15.02.2023 №016151 встановлено втрату працездатності у розмірі 25 відсотків.
На підставі отриманих документів, Позивач вперше звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_1 ) із заявою щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із втратою 25 відсотків професійної працездатності у наслідок захворювання, що пов`язане з проходженням військової служби 21.02.2023.
Відповідний пакет документів був переданий до ІНФОРМАЦІЯ_4 як до уповноваженого органу, який здійснює його передачу розпоряднику бюджетних коштів разом з висновком про виплату одноразової допомоги.
Прийняття рішень щодо виплати одноразової грошової допомоги або відмови у її призначенні не належить до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки тому пакет документів Позивача направлявся до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України 02.03.2023 за вих. № 11/1358 для прийняття відповідного рішення.
В подальшому, позивач, вдруге звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_1 ) із заявою щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із втратою 25 відсотків професійної працездатності у наслідок травми, що пов`язана із захистом Батьківщини 27.03.2023. (Дана обставина не заперечується позивачем). Додатково позивачем було надано витяг з протоколу засідання 12 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців від 01.03.2023 № 394 травма солдата запасу ОСОБА_1 пов`язана із захистом Батьківщини; та довідку медико-соціально експортної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 17.03.2023 № 016176 встановлено втрату працездатності у розмірі 25 відсотків.
За першим пакетом документів наданим Позивачем, відповідно протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 19.05.2023 №9/в (затверджено 24.05.2023р.) Позивачу відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги оскільки Позивач звільнений з військової служби 07.09.2022, а 15.02.2023 встановлено ступень втрати працездатності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, тобто понад тримісячний термін після звільнення з військової служби. Крім того, виплата одноразової грошової допомоги пов`язаної з проходженням військової служби не передбачена (передбачено з виконанням обов`язків військової служби).
Про результати розгляду комісії Міністерства оборони України 01.06.2023 за вих. №11/3521 ІНФОРМАЦІЯ_2 направлено повідомлення разом із витягом протоколу до ІНФОРМАЦІЯ_7 та визначено форму доведення даного рішення до заявника (під підпис).
Заявник отримав витяг з протоколу 14.06.2023 під підпис, що підтверджується його власноручним написом та підписом.
За другим пакетом документів, комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум не здійснено розгляд та не прийнято відповідного рішення.
Позивач не спростовує посилання відповідача на те, що на розгляді у комісії Міністерства оборони України наразі перебуває на розгляді другий пакет поданий позивачем. Інформації щодо розгляду другого пакету поданого позивачем сторонами у даній справі не надано.
Щодо скасування протокольно рішення комісії Міністерства оборони України від 19.05.2023№9/в, суд зазначає наступне:
Відповідно статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011- XII (далі - Закон № 2011-ХІІ) дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.
Так, згідно з частиною першою статті 16 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Відповідно до пункту 7 частини другої статті 16 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби.
З аналізу вищезазначених положень слідує, що законодавець обмежив строк на звернення для призначення і виплати одноразової грошової допомоги, а саме не пізніше ніж через три місяці після звільнення з військової служби.
Частиною дев`ятою статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
У відповідності до абзацу третього пункту 3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі - Порядок № 975) днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Підставою для звернення за отриманням одноразової грошової допомоги є довідка МСЕК серії 12ААА № 15.02.2023 № 016151, якою встановлено ступінь втрати працездатності 25 відсотків, захворювання пов`язане з проходженням військової служби.
Отже, дата 15.02.2023, яка зазначена у вказаній довідці, є в розумінні пункту 3 Порядку № 975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги.
Згідно пункту 7 Порядку № 975 у разі часткової втрати працездатності без установлення інвалідності одноразова грошова допомога виплачується залежно від ступеня втрати працездатності, який установлюється медико-соціальною експертною комісією, у розмірі, що визначається у відсотках від:
70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності, - військовослужбовцю, який отримав поранення (контузію, травму або каліцтво), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, а також особі, звільненій з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби;
50-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності, - військовослужбовцю строкової військової служби, який отримав поранення (контузію, травму або каліцтво), захворювання у період проходження ним строкової військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, а також особі, звільненій із строкової військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, пов`язаних з проходженням військової служби, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її із строкової військової служби;
50-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності, - військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, який отримав поранення (контузію, травму або каліцтво), захворювання під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності в період проходження зборів чи служби у військовому резерві або не пізніше ніж через три місяці після закінчення таких зборів чи виконання резервістом обов`язків служби у військовому резерві.
Тобто, допомога виплачується не тільки у разі отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, а також особі, звільненій з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин.
Разом з цим, право на отримання особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби пов`язується із часом звільнення з військової служби.
Отже, за нормами підпункту 7 частини 2 статті 16 Закону № 2011-ХІІ та абзацу 2 пункту 7 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі отримання військовослужбовцем захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби.
Порядок № 975 містить різні умови щодо наявності підстав для виплати одноразової грошової допомоги в залежності від «проходження військової служби» та «виконання обов`язків військової служби».
Водночас, документами позивача підтверджено, що його захворюванняпов`язано з проходженням військової служби.
Щодо відмінності понять: «проходження військової служби» та «виконання обов`язків військової служби»
Відповідно до пункту 2 Порядку № 975 військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-ХІІ)
Так, відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 2232-ХІІ військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:
1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 2232-ХІІ початком проходження військової служби вважається:
1) день відправлення у військову частину з обласного збірного пункту - для громадян, призваних на строкову військову службу;
2) день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації;
3) день призначення на посаду курсанта закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних;
4) день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу;
5) день зарахування до списків особового складу військової частини - для громадян України, які проходять службу у військовому резерві за контрактом, зараховані під час такої служби до військового оперативного резерву та призиваються на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період;
6) день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки - для громадян України, які зараховані до військового оперативного резерву після їх звільнення з військової служби та призиваються на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України (частина третя статті 24 Закону № 2232-ХІІ).
У відповідності до п. 2 Порядку № 975, військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем з метою отримання одноразової грошової допомоги були подані документи, які свідчать, що захворювання позивача пов`язано з проходженням військової служби, однак не пов`язано з виконанням обов`язків військової служби.
Таким чином, законодавцем чітко визначено вичерпний перелік підстав виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без установлення інвалідності. Одноразова грошова допомога виплачується залежно від ступеня втрати працездатності, який установлюється медико-соціальною експертною комісією, у розмірі, що визначається у відсотках та вказується часовий проміжок між звільненням з військової служби та втратою працездатності, а саме три місяці.
За встановленими обставинами, Позивача звільнено з військової служби 07.09.2022, а ступінь втрати працездатності 25 відсотків, внаслідок захворювання пов`язаного із проходженням військової служби встановлено 15.02.2023, тобто у строк, що перевищує три місяці після звільнення з військової служби.
Відтак, відповідно до пункту 7 частини другої статті 16 Закону № 2011-ХІІ Позивач не набув права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із частковою втратою працездатності без установлення інвалідності через пропуск тримісячного строку після звільнення з військової служби.
При цьому, слід зазначити, що судом не приймається посилання позивача на судову практику, яка викладена у Постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2023 року по с п р ав і №260/2081/23, де суд дійшов аналогічних висновків стосовно того, що у подібній ситуації строкові обмеження для реалізації особою свого майнового права без можливості поновлення такого строку, якщо його пропущено з причин, що є поваленими і не залежали від волі та дій такої особи, не є необхідним у правовій державі; таке обмеження буде непропорційним і неправомірним обмеженням прав особи та неправомірним втручанням у право на мирне володіння своїм майном та реалізації майнових прав.
Суд вважає за доцільне зазначити , що постанова суду апеляційної інстанції не може свідчити про сталу практику яку суди мають брати до уваги.
Більш того, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 квітня 2024 року касаційну скаргу Міністерства оборони України задоволено частково. Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2023 року було скасовано, а справу № 260/2081/23 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
При цьому, у своїй постанові від 26.04.2024р. Верховний Суд (в п.49) послався на позицію Верховного Суду викладену у постанові від 08 листопада 2023 року у справі №320/4821/19, де аналізуючи положення пункту 7 частини другої статті 16 Закону №2011-XII, Верховний Суд дійшов висновку, що у разі встановлення особі часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності після спливу трьох місяців від дня звільнення зі служби, то права на отримання вказаної одноразової грошової допомоги у такої особи не виникає.
Суд також вказав, що остання є спеціальною правовою нормою, яка містить критерії для встановлення умов виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, зокрема:
суб`єкти отримання допомоги - військовослужбовці та особи звільнені з військової служби;
визначений час настання страхового випадку (встановлення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності) - військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, які частково втратили працездатність внаслідок отримання поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби;
відсутність умови про встановлення втрати працездатності без встановлення інвалідності після закінчення тримісячного строку після звільнення зі служби.
Таким чином, колегія суддів зазначає, що аналіз вищевказаних положень Закону № 2011-ХІІ та Порядку № 975 дозволяє дійти висновку про те, що право звільненої з військової служби особи на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із частковою втратою працездатності обмежено:
тримісячним строком для встановлення такій особі часткової втрати працездатності, що рахується з дня звільнення такої особи з військової служби;
причинами отримання такою особою поранення (контузії, травми або каліцтва) або захворювання, оскільки останні повинні бути набуті особою саме під час виконання нею обов`язків військової служби.
Суди попередніх інстанцій у справі №260/208/23 вказали, що оскільки скерування на проходження МСЕК нею було отримано у листопаді 2021 року, то вона об`єктивно не мала можливості отримання відповідної довідки МСЕК у строки, визначені законодавством, відтак не має зазнавати негативних наслідків від того, що огляд відбувся тільки 05 вересня 2022 року.
Однак, вказане Суд вважає помилковим і зауважує, що встановлення законодавцем обмеженого строку є однією з умов дисциплінування фізичних осіб як учасників публічно-правових відносин при реалізації свого права на отримання одноразової грошової допомоги. У випадку пропуску такого строку виключними підставами для визнання судом поважними причин такого пропуску може бути лише наявність об`єктивно непереборних обставин, які пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. Разом з тим, це не означає, що зі збігом цього строку особа безумовно втрачає соціальні гарантії, які надані їй Законом, зокрема можливість реалізації свого права на отримання одноразової грошової допомоги у виключних випадках із застосуванням судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову).
В подальшому, відповідно до рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.10.2024р. у задоволенні позову у справі №260/2081/23 було відмовлено з урахуванням висновків Верховного Суду від 26.04.2024р. у даній справі .
Звертаючись до суду з даним позовом 06.02.2024р. , ОСОБА_1 посилався на практику суду апеляційної інстанції, однак вже у квітні 2024 року дана постанова суду апеляційної інстанції була скасована і Верховний Суд чітко висловив свою позицію у подібних правовідносинах.
Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.
З огляду на вищевказане, враховуючи обставини встановлені судом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування протоколу, зобов`язання вчинити дії відмовити в повному обсязі.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Кунець