Справа № 380/25294/24
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2025-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2025 рокусправа № 380/25294/24

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Крутько О.В.,

розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд:

визнати неправомірним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 23 серпня 2024 року № 156/1 про результати розгляду заяви ОСОБА_1 про відмову у призначенні пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України від 09.04.1992 року №2262-Х-П Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії по втраті годувальника - ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника після смерті ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 з дня звернення Позивачки - з 14 серпня 2024 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що перебувала у шлюбі зі ОСОБА_2 до травня 2007 року. 29.05.2007 позивачка розірвала шлюб з чоловіком, проте з осені 2007 року проживала спільно зі ОСОБА_2 без повторного укладення шлюбу. Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 01.07.2024 у справі №331/1154/24 встановлено юридичнний факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з вересня 2007 року по 29 квітня 2013 року. Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 30.04.2023, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі Відповідач ) із заявою про призначення пенсії у разі втрати годувальника. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №156/1 від 23.08.2024 відмовлено в призначенні пенсії. Рішення мотивоване тим, що до заяви про призначення пенсії не долучено свідоцтво про шлюб, підстави для призначення пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_1 відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» відсутні. Вважаючи оскаржуване рішенні протиправним, позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Ухвалою від 23.12.2024 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, зазначив що перелік непрацездатних членів сім`ї, яким може бути призначена пенсія у зв`язку з втратою годувальника є поосібними і вичерпними. Вони не містять правил, згідно з якими непрацездатних членів сім`ї померлого годувальника можна відносити осіб за іншими критеріями (ознаками) визначення поняття сім`я, прикладом якого є спільне проживання і ведення господарства, спільний побут, набуття характерних взаємних прав а обов`язків. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Однак, в пакеті документів, долучених до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 , копія свідоцтва про шлюб відсутня. Відповідно до п.18 Постанови Пленуму ВСУ від 3.03.1995 №5, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Таким чином, підстав для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону-2262 немає. Окрім цього, рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 01.07.2024 у справі №441/1154/24 встановлено лише факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Судовим рішенням не встановлено перебування заявниці на утриманні ОСОБА_2 . Відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 06.10.1973, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено шлюб та присвоєно ОСОБА_4 прізвище ОСОБА_5 .

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від. 29.05.2007, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, зроблено відповідний актовий запис за №52 від 29 травня 2007 року.

Згідно рішення Городоцького районного суду Львівської області від 01.07.2024 у справі №441/1154/24, встановлено юридичний факт, що ОСОБА_1 проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з вересня 2007 року по 29 квітня 2013 року з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 30.04.2013, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

14.08.2024 ОСОБА_1 звернулася із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Рішенням Головного управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області від 23.08.2024 №156/15 позивачці відмовлено у призначенні пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з огляду на те, що до заяви про призначення пенсії не долучено свідоцтво про шлюб.

Вважаючи оскаржуване рішення протиправним, позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Вирішуючи цей спір, суд зазначає таке.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №95 від 24.09.2024 відмовлено в призначенні пенсії по втраті годувальника.

Так, в рішенні зазначено, що ОСОБА_6 рекомендовано надати оновлене свідоцтво про народження дитини з зазначеними відомостями про батька дитини-утриманця.

За таких обставин, пенсійним органом, в якості підстави для відмови у призначенні позивачу пенсії в разі втрати годувальника, визначено відсутності необхідних документів для призначення пенсії

Згідно з п.3 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 30 січня 2007 року № 3-1 (далі по тексту Порядок № 3-1) до заяви про призначення пенсії в разі втрати годувальника додаються такі документи:

1) подання про призначення пенсії, підготовлене уповноваженим органом (структурним підрозділом) (якщо пенсія померлому годувальнику органом, що призначає пенсію, не призначалась);

2) витяг з наказу про виключення годувальника зі списків особового складу у зв`язку зі смертю/ з визнанням судом безвісно відсутнім (якщо годувальник помер (загинув) / пропав безвісти у період проходження служби) або його копія;

3) свідоцтво про смерть годувальника або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення його померлим;

4) документи, що засвідчують родинні відносини непрацездатних членів сім`ї з померлим годувальником, які передбачені пунктом 12 цього розділу;

5) документи про перебування непрацездатних членів сім`ї на утриманні померлого (загиблого) годувальника (крім непрацездатних дітей; непрацездатних батьків і дружини (чоловіка) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби), які передбачені пунктом 13 цього розділу;

6) документи померлого годувальника, які передбачені підпунктом 4 пункту 2 цього розділу;

7) документи, що підтверджують право на призначення пенсії незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на дострокову пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах чи пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до закону, які передбачені підпунктами 5-7 пункту 2.1 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (для призначення пенсії непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у пункті «в» статті 30 Закону);

8) документи про обставини загибелі чи смерті годувальника внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних під час проходження служби при виконанні службових обов`язків (обов`язків військової служби) (висновок військово-лікарської комісії, витяг з наказу про виключення годувальника зі списків особового складу у зв`язку зі смертю / визнанням судом безвісно відсутнім або його копія) (для призначення пенсії непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у пункті «в» статті 30 Закону);

9) документи, що підтверджують право на встановлення надбавок, підвищень та інших доплат (за наявності), які передбачені пунктом 4 цього розділу.

Відповідно до п.12 розділу ІІ Порядок № 3-1 за документи про родинні відносини приймаються: 1) паспорт громадянина України; 2) свідоцтво про народження; 3) свідоцтво про шлюб; 4) рішення суду.

Отже, за документи про родинні відносини приймаються як свідоцтво про шлюб, так і рішення суду.

Разом з цим, рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 01.07.2024 у справі №441/1154/24 встановлено факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в період з вересня 2007 року по 29 квітня 2013 року однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Проте, пенсійний орган, під час розгляду подання про призначення пенсії по втраті годувальника та доданих до нього документів, не взяв до уваги рішення Городоцького районного суду Львівської області від 01.07.2024 у справі №441/1154/24, як документ що підтверджує родинні відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

З огляду на це, суд дійшов висновку, що позивачка надала всі необхідні документи для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин, відповідач у спірних правовідносинах діяв без використання повноваження з метою, з якою це повноваження надано.

Отже, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №156/1 від 23.08.2024 про відмову у призначенні пенсії по втраті годувальника є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання призначити пенсію у зв`язку з втратою годувальника, суд зазначає наступне.

Питання призначення пенсії віднесено до виключної компетенції органів Пенсійного фонду України.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до пунктів 2-4 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язати утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Окрім того, суд звертає увагу відповідача на те, що частиною третьою статті 245 КАС України передбачено право суду у разі скасування індивідуального акта зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Статтею 58 Закону № 1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який, зокрема, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.3 ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Із врахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що вирішення питання про призначення пенсії є виключною компетенцією відповідача, з метою ефективного захисту прав позивачки, належним способом захисту прав є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії по втраті годувальника, з урахуванням висновків суду у цій справі.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

Отже, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Оскільки судом задоволено основну позовну вимогу позивачки, то підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь позивачки судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 23.08.2024 №156/1 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву про призначення ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника від 14.08.2024, з урахуванням правової позиції, викладеної судом у цьому рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (адреса: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, буд. 10, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) судовий збір на суму 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяКрутько Олена Василівна