Справа № 592/1734/25
Суддя: Фоменко І. М.
Дата ухвалення: 2025-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 592/1734/25
Провадження № 2-а/592/44/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення адміністративного позову без руху

06 лютого 2025 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Фоменко І.М., розглянувши матеріали адміністративного позову адвоката Пєтухова Андрія Юрійовича, в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

До Ковпаківського районного суду м. Суми 05.02.2024 року надійшов вказаний адміністративний позов, у якому позивач просить: визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 2334191 від 07.06.2024 року за ч. 2 ст. 126 КУпАП відносно нього, провадження у справі закрити.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд дійшов до наступних висновків.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до пунктів 3 та 6 частини першої статті 171 КАС України, суддя, після одержання позовної заяви, з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 171, 172 КАС України та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частиною третьою статті 161 КАС України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач у позові вказує, що його звільнено від сплати судового збору відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як учасника бойових дій.

Згідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від сплати судового збору учасники бойових дій у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Відповідно до правового висновку, викладеного у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року по справі № 545/1149/17, норма п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України №3674-VI «Про судовий збір», згідно із якою учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору, у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав, має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Так, правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Тому, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України № 3674-VI «Про судовий збір», суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст.ст. 12, 22 Закону України № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Таким чином, Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 12 лютого 2020 року зроблено висновок про те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору за подання позовів не будь-якого характеру, а лише тих, що спрямовані на захист їх соціальних прав, як учасників бойових дій.

Тобто, право на звільнення від сплати судового збору позивачів, які мають статус учасників бойових дій не є абсолютним, та така пільга може бути застосована саме у разі звернення до суду з позовом, який стосується порушення прав позивача як учасника бойових дій.

Оскільки заявлені вимоги про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не пов`язані із порушенням і захистом прав, наданих законом учаснику бойових дій, тому він не може користатися вказаною пільгою щодо звільнення від сплати судового збору, та повинен сплати судовий збір на загальних підставах.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Водночас причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. Для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку.

Така правова позиція щодо поважності причин пропуску строку неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30.09.2021 у справі № 320/3307/21, від 19.10.2021 у справі № 380/2968/20, від 21.12.2020 у справі № 580/1020/19.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 отримав копію постанови у день її вручення 07.06.2024 року, тобто, мав право оскаржити її протягом 10 днів з дня вручення такої постанови до 18.06.2024 року.

В своїй заяві про поновлення пропущеного строку представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, перебував на стаціонарному лікуванні з 30.09.2024 по 28.10.2024 р. включно. Можливість подати позовну заяву у нього з`явилась лише 31.01.2025 року.

Однак, представник позивача не зазначає про поважність причин пропуску строку для подання заяви в період, в який позивач мав право оскаржити постанову з 08.06.2024 р. по 18.06.2024 р.

Таким чином, строк пропущений на більш ніж 7 місяців. Пропуск строку на оскарження спірної постанови представник позивача частково пов`язує із перебуванням позивача на стаціонарному лікуванні. Докази перебування на стаціонарному лікуванні надані за період з 30.09.2024 по 14.10.2024 р. та з 15.10.2024 р. по 28.10.2024 року 29 днів. Доказів щодо поважності причин пропуску строку для подання позовної заяви за інші періоди суду не надано.

На підставі наведеного, суддя приходить до переконання, що обставини, якими позивач та його представник обґрунтовують свої доводи щодо пропущення строку на оскарження спірної постанови, не свідчать про поважність причин пропуску строку звернення до суду з позовною заявою про скасування оскаржуваної постанови саме на такий термін.

Частиною 1 ст. 169 КАС України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст.160, 169 КАС України

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов адвоката Пєтухова Андрія Юрійовича, в інтересах ОСОБА_1 , до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - залишити без руху.

Запропонувати позивачу в десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху усунути вказані недоліки, про що повідомити і роз`яснити, що у випадку своєчасного не усунення недоліків позовна заява буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Фоменко