Справа № 380/22386/24
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2025-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2025 рокусправа № 380/22386/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сподарик Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ), Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м Кропивницький, вул. Соборна, 7а; ) з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 11.07.2024 №93 «Рішення про відмову в призначенні пенсії» щодо позивачки;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити і виплачувати позивачці, починаючи з 12.09.2022 пенсію за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку за списком №2 на підставі п. «б» ч. 1 ст. 13, ч. 2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року №213-VIII).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що рішенням ГУ ПФУ в Тернопільській області від 19.09.2022 №93 було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04.08.2023 у справі №380/4381/23 визнано протиправним та скасовано вказане рішення та зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області повторного розглянути заяву від 12.09.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 та з урахуванням правової оцінки наданої судом. 03.07.2024 позивачка повторно звернулась в сервісний центр ГУ ПФУ у Львівській області із заявою в якій просила призначити пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2. В серпні 2024 року нею було отримано рішення ГУ ПФУ в Кіровоградській області від 11.07.2024 №93, яким позивачці відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з посилання на відсутність необхідного віку і достатнього пільгового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Позивач вважає оскаржуване рішення протиправним, а тому звернулась з вказаним позовом до суду.

Ухвалою суду від 06.11.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, подати відзив на позовну заяву та всі письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову.

14.11.2024 за вх.№84430 від представника ГУ ПФУ в Кіровоградській області надійшов відзив на позовну заяву. Зазначив, що ОСОБА_1 звернулась із заявою від 03.07.2024 до територіального органу Пенсійного фонду України з питання призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах в порядку визначеному Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та доданими до заяви документами. Відповідно до пункту 4.2. Порядку №22-1, розгляд документів, наданих для призначення пенсії позивачу провадився за принципом «екстериторіальності». За наслідками розгляду заяви гр. ОСОБА_1 від 03.07.2024 щодо призначення їй пенсії на пільгових умовах, а також доданих до заяви документів, головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області прийнято рішення від 11.07.2024 за № 93, відповідно до якого позивачу відмовлено в призначенні такого виду пенсії. Страховий стаж позивача становить 28 років 3 місяці 29 днів. Пільговий стаж по Списку № 2 складає 8 років. За результатами розгляду документів до страхового стажу враховано всі періоди трудової діяльності особи згідно наданих документів. Права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до абзацу першого пункту 2 частини другої статті 114 Закону, з урахуванням наявних документів, гр. ОСОБА_1 набуде після досягнення 56-річного віку, з 26.02.2025. Позовні вимоги гр. ОСОБА_1 не ґрунтуються на вимогах норм чинного законодавства України, і, як наслідок не підлягають задоволенню. Просить у задоволенні позову відмовити.

19.11.2024 за вх.№85640 від позивачки надійшла заява про долучення додаткових доказів.

21.11.2024 за вх.№86278 від представника ГУ ПФУ у Львівській області надійшов відзив на позовну заяву. Зазначив, що станом на дату звернення за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах право на пенсію за віком на пільгових умовах у позивача відсутнє. Питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування може розглядатись після досягнення нею 56 років за наявності необхідного страхового стажу та стажу на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці. Також зазначив, що підставою звернення до суду та предметом спору в даній справі є рішення № 93 від 11.07.2024, яке приймалось Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області. А тому, правові підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити певні дії - відсутні, оскільки заява від 03.07.2024, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області не розглядалася та не вчинялося будь-яких дій або бездіяльності щодо позивача. Просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 07.01.2025 витребувано у ГУ ПФУ у Львівській області додаткові докази.

Ухвалою суду від 07.01.2025 строк розгляду справи продовжено на шістдесят днів з метою отримання додаткових доказів.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін в порядку частини сьомої статті 262 КАС України від учасників справи не надходило. З огляду на ці обставини суд на підставі частини п`ятої статті 262 КАС України розглянув справу в порядку письмового провадження (без проведення судового засідання, за наявними матеріалами) в межах строку, визначеного статтею 258 КАС України.

Суд з`ясував зміст позовних вимог, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 12.09.2022 звернулася до Головного управління ПФУ у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 на підставі пункту "б" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", додавши до заяви відповідні документи.

За принципом екстериторіальності структурним підрозділом для прийняття рішення за результатами поданої ОСОБА_1 заяви, визначене Головне управління ПФУ в Тернопільській області.

19.09.2022 Головне управління ПФУ в Тернопільській області прийняло рішення №93 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком зазначивши, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 27 років 06 місяців 25 днів, пільговий стаж - 08 років 00 місяців 00 днів. На дату звернення за призначенням пенсії заявниця не досягла встановленого законодавством пенсійного віку 54 років, окрім того пільговий стаж становить менше за необхідний, тому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на даний час відсутнє.

Вважаючи рішення від 19.09.2022 №93 незаконним, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Вказані обставини встановлено рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04.08.2023 у справі № 380/4381/23, яке набрало законної сили, відтак такі відповідно до положень ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не підлягають доказуванню при розгляді цієї справи.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04.08.2023 у справі № 380/4381/23 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 19.09.2022 № 93 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.09.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "б" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020 та з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання вказаного рішення суду, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянуто заяву позивачки про призначення пенсії та прийнято рішення №93 від 06.09.2023 про відмову у призначенні пенсії.

03.07.2024 ОСОБА_1 звернулась до територіальних органів Пенсійного фонду України про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах.

У відповідності до Порядку 22-1 підрозділом, відповідальним за розгляд заяви позивача від 03.07.2024 та винесення відповідного рішення було визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

За результатами розгляду поданих документів управлінням було прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії №93 від 11.07.2024.

У рішенні зазначено таке:

«Відповідно до абзацу першого пункту 2 частини другої статті 114 розділу XIV-І Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон) пенсія за віком на пільгових умовах призначається, зокрема, жінкам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п?ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Вік заявниці 55 років.

Страховий стаж особи становить 28 років 3 місяці 29 днів.

Пільговий стаж особи по Списку №2 складає 8 років.

За результатами розгляду документів до страхового стажу враховано всі періоди трудової діяльності особи згідно наданих документів.

Права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до абзацу першого пункту 2 частини другої статті 114 Закону, з урахуванням наявних документів, заявниця набуде після досягнення 56-річного віку, з 26.02.2025».

Позивач вважаючи оскаржуване рішення протиправним, звернулася з вказаним позовом до суду.

При вирішенні спору, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Пунктом 2 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-ІV визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV встановлено, що працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Преамбулою Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі-Закон № 1788-ХІІ) визначено, що цей Закон відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1788-ХІІ громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно із пунктом "б" ч. 1 ст. 13 Закону № 1788-ХІІ (зі змінами, внесеними Законом від 02.03.2015 № 213-VIII) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зокрема, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менш 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Натомість, пунктом "б" ч. 1 ст. 13 Закону № 1788-ХІІ у редакції, чинній до внесення змін Законом від 02.03.2015 № 213-VIII, було передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином, до внесення Законом від 02.03.2015 № 213-VIII змін до п. "б" ч. 1 ст. 13 Закону № 1788-ХІІ, тобто до березня 2015 року, право на пільгову пенсію мали працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2, зокрема, жінки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Конституційний Суд України 23.01.2020 за результатами розгляду справи № 1-5/2018(746/15) прийняв рішення № 1-р/2020, яким:

"… - визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII;

- стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, зокрема:

"На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам […]".

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

При вирішенні питання про застосовність до спірних правовідносин положень Закону №1058-IV чи Закону № 1788-XII, суд враховує такі правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 03.11.2021 за результатами перегляду зразкового рішення № 360/3611/20 від 21.04.2021:

" […] Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).

Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 КСУ визнані неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно Конституційний Суд України встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

У зв`язку із цим, на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788-ХІІ з урахуванням рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зокрема, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених у рішенні КСУ).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік для жінок у 50 років, тоді як другий - у 55 років.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду доходить висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі "Щокін проти України").

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи. Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV…".

Вирішуючи даний спір, суд враховує висновки Конституційного суду України, викладені у рішенні від 23.01.2020 № 1-р/2020 про те, що застосуванню підлягає стаття 13 Закону № 1788-XII у редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: працівники, зайняті повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1, зокрема, жінки - після досягнення 50 років і при стажу роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Також Конституційний Суд України у рішенні від 23.01.2020 № 1-р/2020 зазначив, що стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII, якими передбачено поетапне підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років для працівників, визначених у вказаних нормах, порушують легітимні очікування таких осіб, а отже, суперечать частині першій статті 8 Конституції України, тобто порушують принцип верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.

Суд встановив, що на день звернення ОСОБА_1 до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії 03.07.2024, позивач мала повних 55 років, страховий стаж складав 28 років 03 місяці 29 днів, з яких пільговий стаж за списком № 2 - 08 років 00 місяців 00 днів.

З цього приводу суд зауважує, що працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам.

Оскільки у позивачки наявний пільговий стаж за списком №2 08 років 00 місяці 00 днів, що становить більше половини необхідного пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2, досягла 50 років, то з урахуванням висновків Конституційного суду України, що викладені у рішенні від 23.01.2020 № 1-р/2020 про те, що застосуванню підлягає стаття 13 Закону № 1788-XII у редакції до внесення змін Законом № 213-VI, позивач має право на призначення пільгової пенсії за Списком №2.

З огляду на що, суд приходить до висновку про необхідність визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Кіровоградській області про відмову у призначенні пенсії від 11.07.2024 №93, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах.

Щодо обраного способу захисту порушеного права та вимог зобов`язального характеру, суд вказує про таке.

Щодо підстав розгляду заяви позивача Головним управління ПФУ у Львівській області та визначення належного органу Пенсійного фонду, яким має здійснюватись розгляд заяви позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, суд зазначає про таке.

Порядок приймання оформлення та розгляду документів, поданих для призначення (перерахунку пенсії) встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженим Постановою Правління ПФУ 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Мінюсті України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі - Порядок).

Відповідно до абзацу 13 пункту 4.2 вказаного Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до пункту 4.3 Порядку створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Відповідно до пункту 4.10 Порядку після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

В даному випадку органом призначення визначено за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

З матеріалів справи встановлено, що розгляд заяви та винесення рішення за заявою позивача від 03.07.2024 року здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до пункту 4.2 Порядку та, яке першим вчинило протиправні дії щодо відмови у призначенні пенсії з огляду на відсутність необхідного пенсійного віку.

Проте, з огляду на неналежне виконання визначеним пенсійним органом його повноважень щодо розгляду заяви позивача, що потягло за собою порушення прав позивача, суд вважає наявними підстави покласти обов`язок щодо повторного розгляду заяви позивача саме на Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, як визначений суб`єкт призначення.

Отже, у задоволенні позовних вимог, заявлених до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області слід відмовити.

Щодо дати призначення пенсії, суд зазначає, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

У пункті 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

З матеріалів справи слідує, що заяву про призначення пенсії позивач подала 03.07.2024.

За результатами розгляду заяви позивачки від 03.07.2024, ГУ ПФУ в Кіровоградській області прийняло рішення про відмову в призначенні пенсії, яке позивачкою оскаржено в межах даної справи.

Таким чином, відповідно днем призначення позивачу пенсії за віком є день звернення позивача за такою пенсією, тобто 03.07.2024.

При цьому, вимога позивачки про призначення пенсії з 12.09.2022 задоволенню не підлягає, оскільки на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04.04.2023 у справі №380/4381/23, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області прийнято рішення №93 від 06.09.2023, яким відмовлено у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Позивачкою таке рішення не оскаржувалось та не подано до суду рішення про скасування такого.

Оскільки, 03.07.2024, позивач звернулась із новою заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а тому підстав для зобов`язання призначити таку з 12.09.2022 відсутні.

З урахуванням викладеного належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є саме визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Кіровоградській області за №93 від 11.07.2024 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 та зобов`язання ГУ ПФУ в Кіровоградській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ, в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII, з урахуванням висновків Конституційного Суду України, викладених у прийнятому 23.01.2020 року рішенні №1-р/2020.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За сукупністю наведених обставин, враховуючи правову позицію Верховного Суду, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн підлягає стягненню на користь позивача з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. ст. 72-79, 90, 139, 241-246, 250, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ), Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м Кропивницький, вул. Соборна, 7а; ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання до вчинення дій задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області за №93 від 11.07.2024 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити, нарахувати та виплатити з 03.07.2024 ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ, в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII, з урахуванням висновків Конституційного Суду України, викладених у прийнятому 23.01.2020 року рішенні №1-р/2020.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 1211,20 гривень сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Сподарик Наталія Іванівна