Справа № 177/1426/24
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2025-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 лютого 2025 року м. Дніпросправа № 177/1426/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Шлай А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.10.2024, (суддя суду першої інстанції Нестеренко О.М.), прийняте у відкритому судовому засідання в м. Кривому Розі, в адміністративній справі №177/1426/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправним та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В :

21.06.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

Визнати незаконною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 №349 від 13.06.2024 про накладення штрафу на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Адміністративний позов обґрунтований тим, згідно з вимогами ч. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку зі спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності. Позивач наголошує, що адміністративне правопорушення у вигляді неявки по повістці є разом правопорушенням, а не триваючим, відтак відповідач порушив строк притягнення його до відповідальності.

Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 10.10.2024 відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована фактично доводами адміністративного позову.

Відповідачем до суду подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно з розпорядженням Начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 1/2225 від 25.03.2024, адресованого керівнику ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», було доручено здійснити оповіщення військовозобов`язаних та забезпечити їх прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 , в тому числі, і позивача, з метою уточнення облікових даних.

На виконання вказаного розпорядження був виданий наказ по підприємству №325 від 26.03.2024. За результатами оповіщення, начальником спецвідділу ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» надано інформацію щодо оповіщення військовозобов`язаних, до якої додано розписку та акт відмови позивача від отримання повістки від 28.03.2024. Акт про відмову складений колегіально у складі трьох осіб.

Відповідно до Повістки №1/2417, позивачу необхідно було з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_3 01.04.2024 на 09:00.

13.06.2024 начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 полковний ОСОБА_3 ухвалив постанову №349 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, якою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5100 грн.

Не погодившись з постановою відповідача позивач звернувся до суду з адміністративним позовом в цій справі.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

За ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи вирішення її в точній відповідності з законом.

За ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

За ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 оголошено проведення загальної мобілізації.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 6 грудня 1991 року №1932-ХІІ особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 8 КУпАП закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Постановою відповідача № 349 від 13.06.2024 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн. за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за те, що останній, відмовившись від повістки, був повідомлений про необхідність з`явитися з викликом у строк, зазначений у повістці, без поважних на то причин не з`явився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210-1 КУпАП.

Судом встановлено, що повісткою було запропоновано позивачеві з`явитися до РТЦК 01.04.2024 року о 09:00 год. Отже, 01.04.2024 року - є датою вчинення адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд враховує, що на дату вчинення адміністративного правопорушення 01.04.2024 року, стаття 210-1 КУпАП була викладена в двох частинах наступного змісту.

Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію -тягне за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, станом на 01.04.2024 року відповідальність за вчинене позивачем адміністративне правопорушення була передбачена ч. 1 статті 210-1 КУпАП в редакції від 14 жовтня 2023 року, яка мала формулювання « Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію -тягне за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Таким чином, станом на 01.04.2024 року розмір штрафу у грошовому виразі, який міг бути накладений на громадянина, винного у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, складав від 3400 грн. до 5 100 грн.

При цьому, частина 3 ст. 210-1 КУпАП, яка посилює відповідальність за невиконання вимог п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», набрала чинності лише 19 травня 2024 року, у зв`язку з чим статтю 210-1 кодексу доповнено частиною 3 згідно із Законом № 3696-IX від 09.05.2024 року наступного змісту:

«Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період -

тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.».

Як видно з оскаржуваної постанови відповідачем визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення саме за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Натомість штрафні санкцій застосовані у розмірі, передбаченому ч. 1 ст. 210-1 КУпАП.

Колегія суддів звертає увагу, що вимоги ч. 3 ст. 210-1 КУпАП не можуть бути застосовані до позивача, оскільки, як вже було встановлено судом, датою вчинення правопорушення у даному випадку є 01.04.2024 року, на момент якого діяла редакція ст. 210-1 КУпАП від 14 жовтня 2023 року, в якій не було ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідачем при винесенні спірної постанови не було враховано, що на момент інкримінованого правопорушення діяла редакція статті 210-1 КУпАП, яка не містила в собі частину третю. Більше того, застосована відповідачем частина 3 ст. 210-1 КУпАП містить санкцію, яка передбачає інший розмір штрафних санкцій. Фактично спірною постановою позивача визнано винним у вчиненні одного правопорушеннчя, а застосовано штрафну санкцію за інше, що не відповідає критеріям обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень.

Отже, притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП є неправомірним.

Посилання відповідача на те, що зазначення в постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності ч. 3 ст. 210-1 КУпАП є помилкою, яка не може бути підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки відповідачем фактично неправильно кваліфіковано дії позивача, неправильно визначено склад правопорушення, відповідно зроблено посилання на норму, яка не діяла станом на час вчинення правопорушення. Вказані помилки не можуть бути визнані судом формальними та такими, що не тягнуть за собою скасування рішення суб`єкта владних повноважень, оскільки мають істотний характер.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно позивача не могло бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

На підставі встановлених обставин та аналізу вищенаведених норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 243, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 325 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 10.10.2024 в адміністративній справі № 177/1426/24 скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 №349 від 13.06.2024 про накладення штрафу на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1514 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Н.П. Баранник

суддя А.В. Шлай