Справа № 990/40/25
Суддя: Чиркін С.М.
Дата ухвалення: 2025-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 лютого 2025 року

м. Київ

справа №990/40/25

адміністративне провадження № П/990/40/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Чиркіна С.М.

суддів: Кравчука В.М., Бучик А.Ю., Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Президента України про визнання незаконними Указів Президента України, скасування Указів Президента України,

ВСТАНОВИВ:

30.01.2025 на розгляд Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як суду першої інстанції надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Президента України, у якій позивач просить:

- визнати незаконними Укази Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, що має назву "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні";

від 18.04.2022 № 259/2022, що має назву "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні";

від 17.05.2022 № 341/2022, що має назву "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні";

від 12.08.2022 № 573/2022, що має назву "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні";

від 07.11.2022 № 757/2022, що має назву "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні";

від 06.02.2023 № 58/2023, що має назву "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні";

від 01.05.2023 № 254/2023, що має назву "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні";

від 26.07.2023 № 451/2023, що має назву "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні";

від 06.11.2023 № 734/2023, що має назву "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні";

від 05.02.2024 № 49/2024, що має назву "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні";

від 06.05.2024 № 271/2024, що має назву "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні";

від 23.07.2024 № 469/2024, що має назву "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні";

від 28.10.2024 № 740/2024, що має назву "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні";

- скасувати Укази Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, що має назву "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні";

від 18.04.2022 № 259/2022, що має назву "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні";

від 17.05.2022 № 341/2022, що має назву "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні";

від 12.08.2022 № 573/2022, що має назву "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні";

від 07.11.2022 № 757/2022, що має назву "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні";

від 06.02.2023 № 58/2023, що має назву "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні"; від 01.05.2023 № 254/2023, що має назву "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні";

від 26.07.2023 № 451/2023, що має назву "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні";

від 06.11.2023 № 734/2023, що має назву "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні";

від 05.02.2024 № 49/2024, що має назву "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні";

від 06.05.2024 № 271/2024, що має назву "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні";

від 23.07.2024 № 469/2024, що має назву "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні";

від 28.10.2024 № 740/2024, що має назву "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в період часу з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року і до теперішнього часу Президент України Володимир Олександрович Зеленський Указами "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" порушив гарантовані позивачу Конституцією України та нормами міжнародного права його права, видаючи Укази, якими в період з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року і до теперішнього часу обмежуються конституційні та інші, встановлені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські і політичні права, права позивача, а саме:

право незвуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод позивача при прийнятті нових законів та внесенні змін до чинних законів; право на вільний розвиток своєї особистості; право на життя, оскільки існує ризик втратити своє життя в існуючих умовах: право на повагу до його гідності; право на свободу та особисту недоторканність; право невтручання в його особисте і сімейне життя; право свободи пересування, вільного вибору місця проживання; право вільно залишати територію України; право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; право брати участь в управлінні державними справами, у всеукраїнському та місцевих референдумах, вільно обирати і бути обраним до органів державної влади та органів місцевого самоврядування; право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом; право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку позивач вільно обирає або на яку вільно погоджується; право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло; право на охорону здоров`я, медичну допомогу; право волевиявлення через вибори, референдум та інші форми безпосередньої демократії, тощо.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.01.2025, оформленого відповідним протоколом, визначено колегію суддів для розгляду цієї справи у складі: Чиркіна С.М. (головуючий суддя), Кравчука В.М., Бучик А.Ю., Єзерова А.А., Стародуба О.П.

На виконання вимог пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Вирішуючи питання, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства суд бере до уваги всі доводи позивача та враховує наступне.

Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб. Указ затверджено Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який набрав чинності з моменту його опублікування, а саме з 18.03.2022.

Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 24.04.2022 строком на 30 діб. Указ затверджено Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який набрав чинності з моменту його опублікування, а саме з 21.04.2022.

Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб. Указ затверджено Законом України від 22.05.2022 № 2263-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який набрав чинності з моменту його опублікування, а саме з 22.05.2022.

Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб. Указ затверджено Законом від 15.08.2022 № 2500-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який набрав чинності з моменту його опублікування, а саме з 17.08.2022.

Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19.02.2023 строком на 90 діб. Указ затверджено Законом від 07.02.2023 № 2915-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який набрав чинності з моменту його опублікування, а саме з 14.02.2023.

Указом Президента України від 01.05.2023 № 254/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20.05.2023 строком на 90 діб. Указ затверджено Законом від 02.05.2023 № 3057-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який набрав чинності з моменту його опублікування, а саме з 19.05.2023.

Указом Президента України від 26.07.2023 № 451/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18.08.2023 строком на 90 діб. Указ затверджено Законом від 27.07.2023 № 3275-ІХ "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який набрав чинності з моменту його опублікування, а саме з 17.08.2023.

Указом Президента України від 06.11.2023 № 734/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16.11.2023 строком на 90 діб. Указ затверджено Законом від 08.11.2023 № 3429-ІХ "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який набрав чинності з моменту його опублікування, а саме з 10.11.2023.

Указом Президента України від 05.02.2024 № 49/2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14.02.2024 строком на 90 діб. Указ затверджено Законом від 06.02.2024 № 3564-ІХ "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який набрав чинності з моменту його опублікування, а саме з 13.02.2024.

Указом Президента України від 06.05.2024 № 271/2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14.05.2024 строком на 90 діб. Указ затверджено Законом від 08.05.2024 № 3684-ІХ "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який набрав чинності з моменту його опублікування, а саме з 10.05.2024.

Указом Президента України від 23.07.2024 № 469/2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 12.08.2024 строком на 90 діб. Указ затверджено Законом від 23.07.2024 № 3891-ІХ "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який набрав чинності з моменту його опублікування, а саме з 08.08.2024.

Указом Президента України від 28.10.2024 № 740/2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 10.11.2024 строком на 90 діб. Указ затверджено Законом від 29.10.2024 № 4024-ІХ "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який набрав чинності з моменту його опублікування, а саме з 07.11.2024.

Колегія суддів враховує, що позовні вимоги ОСОБА_1 сформульовано як вимоги про визнання Указів Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, від 06.11.2023 № 734/2023, від 05.02.2024 № 49/2024, від 06.05.2024 № 271/2024, від 23.07.2024 № 469/2024, від 28.10.2024 № 740/2024 незаконними, проте, з огляду на зміст позовних вимог їх підстави (обґрунтування), та визначені Законом умови набуття чинності цих указів, цей позов фактично стосується конституційності саме Законів України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 15.03.2022 № 2119-IX, від 21.04.2022 № 2212-IX, від 22.05.2022 № 2263-IX, від 15.08.2022 № 2500-IX, від 07.02.2023 № 2915-IX, від 02.05.2023 №3057-IX, від 27.07.2023 № 3275-ІХ, від 08.11.2023 № 3429-ІХ, від 06.02.2024 №3564-ІХ, від 08.05.2024 № 3684-ІХ, від 23.07.2024 № 3891-ІХ, від 29.10.2024 № 4024-ІХ, без ухвалення яких зазначені Укази не набрали юридичної сили як акти законодавства.

Згідно із частиною четвертою статті 22 КАС України Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи, у тому числі, щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Президента України, визначені статтею 266 КАС України.

Відповідно до частин другої - третьої статті 266 КАС України адміністративні справи, зазначені у пунктах 1 - 3 частини першої цієї статті, розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження Верховним Судом у складі колегії Касаційного адміністративного суду не менше ніж з п`яти суддів. У разі відкриття провадження в адміністративних справах, визначених частиною другою цієї статті, щодо оскарження нормативно-правових актів Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, застосовуються правила, визначені статтями 264 та 265 цього Кодексу, з особливостями, визначеними цією статтею.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною другою статті 19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України.

Таким чином, у порядку адміністративного судочинства підлягають розгляду публічно-правові спори, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій та розгляд яких не віднесено до підсудності інших судів.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 4 КАС публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Наведене свідчить, що КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень саме управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів. Не поширюють свою дію ці положення на правові ситуації, що вимагають інших юрисдикційних форм захисту від стверджувальних порушень прав чи інтересів.

При розмежуванні підсудності адміністративних справ про оскарження правових актів, дій чи бездіяльності, зокрема, Президента України, а відтак і при вирішенні питання щодо можливості застосування спеціальних правил КАС України, передбачених для розгляду цієї категорій спорів, визначальним є предмет спору, тобто зміст (суть) актів, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, а також правовий статус останнього у спірних правовідносинах.

У Рішенні від 10 квітня 2003 року № 7-рп/2003 Конституційний Суд України констатував, що відповідно до Конституції України повноваження Президента України вичерпано визначені Конституцією України. Тотожний висновок закріплений у Рішенні Конституційного Суду України від 16 травня 2007 року № 1-рп/2007 (пункт 6 мотивувальної частини).

Конституційний Суд України у Рішенні від 07 квітня 2004 року № 9-рп/2004 зазначив, що "за Конституцією України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову, органи якої здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України (стаття 6). Всі органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України). Повноваження Верховної Ради України, як і повноваження Президента України, визначаються Конституцією України (статті 85, 106).

Правовий статус Президента України визначений розділом 5-м Конституції України.

Президент України є главою держави і виступає від її імені, є гарантом державного суверенітету, територіальної цілісності України, додержання Конституції України, прав і свобод людини і громадянина (стаття 102 Конституції України), забезпечує державну незалежність, національну безпеку і правонаступництво держави (пункт 1 частини першої статті 106 Конституції України)".

Суд зазначає, що правовий акт (як рішення суб`єкта владних повноважень) є результатом низки процедурних нормативно визначених дій щодо його ухвалення, оскарження яких на предмет їх правомірності не може бути окремим (самостійним) без оскарження самого акта.

Подібні правовідносини були предметом розгляду Верховним Судом.

Так, в ухвалі від 14 лютого 2024 року у справі № 990/40/24 предметом спору, в якій позивач визначив, зокрема, Указ Президента України від 05.02.2024 № 49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», колегія суддів зазначила таке: "Згідно з Конституцією України до повноважень Президента України віднесено, зокрема, прийняття рішення про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України. Президент України на основі та на виконання Конституції і законів України видає укази і розпорядження, які є обов`язковими до виконання на території України (стаття 106 Конституції України).

В свою чергу, Верховна Рада наділена повноваженнями щодо затвердження протягом двох днів з моменту звернення Президента України указів про введення воєнного чи надзвичайного стану в Україні або в окремих її місцевостях, про загальну або часткову мобілізацію, про оголошення окремих місцевостей зонами надзвичайної екологічної ситуації (статті 85 Конституції України).

Також у справі № 990/40/24 Верховний Суд дійшов висновку, що Конституція України прямо наділяє як Президента України, так і Верховну Раду України на здійснення вказаних вище повноважень в період дії особливого режиму (воєнного стану)".

Згідно з пунктом 1 статті 150 Конституції України до повноважень Конституційного Суду України належить вирішення питань про відповідність Конституції України (конституційність) законів та інших правових актів Верховної Ради України, актів Президента України.

Статтею 1 Закону України "Про Конституційний Суд України" встановлено, що Конституційний Суд України є органом конституційної юрисдикції, який забезпечує верховенство Конституції України, вирішує питання про відповідність Конституції України законів України та у передбачених Конституцією України випадках інших актів, здійснює офіційне тлумачення Конституції України, а також інші повноваження відповідно до Конституції України. Тому саме цей орган судової влади наділений повноваженнями вирішувати питання про відповідність Конституції України (конституційність) законів України та інших правових актів Верховної Ради України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, правових актів Верховної Ради Автономної Республіки Крим (підпункт 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про Конституційний Суд України").

Отже, позовні вимоги про визнання Указу Президента України від 05.02.2024 № 49/2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" протиправним, є предметом розгляду Конституційним Судом України, а не Верховним Судом за правилами адміністративного судочинства, до якого із цими вимогами звернувся позивач.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 990/40/24 підтримала висновки суду першої інстанції щодо відмови у відкритті провадження у справі та в пункті 6.6. постанови від 25 квітня 2024 року зазначила таке:

"Велика Палата Верховного Суду зауважує, що хоча позовні вимоги ОСОБА_1 сформульовано як вимоги про визнання Указу Президента України від 05.02.2024 № 49/2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" протиправним і нечинним, визнання незаконними дій Президента України, Верховної Ради України щодо подання та подальшого схвалення цього Указу, але з огляду на зміст позовних вимог та їх підстави (обґрунтування) цей позов фактично стосується конституційності саме Закону № 3564-ІХ, без ухвалення якого згаданий Указ не набрав би юридичної сили як акт законодавства. При цьому слід сказати, що правовий акт (як рішення суб`єкта владних повноважень) є результатом низки процедурних нормативно визначених дій щодо його ухвалення, оскарження яких на предмет їх правомірності не може бути окремим (самостійним) без оскарження самого акта. Відтак позовні вимоги ОСОБА_1 у частині оскарження дій Президента України та Верховної Ради України за своєю правовою сутністю є також вимогами щодо Закону № 3564-ІХ».

Відтак, за сталою судовою практикою позовні вимоги ОСОБА_1 щодо Указів Президента України, які оскаржуються, за правовою природою є також вимогами щодо оскарження Законів України від 21.04.2022 № 2212-IX , від 22.05.2022 № 2263-IX , від 15.08.2022 № 2500-IX, від 07.02.2023 № 2915-IX, від 02.05.2023 № 3057-IX, від 27.07.2023 № 3275-ІХ, від 08.11.2023 № 3429-ІХ, від 06.02.2024 № 3564-ІХ, від 08.05.2024 № 3684-ІХ, від 23.07.2024 № 3891-ІХ, від 29.10.2024 № 4024-ІХ "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні".

Також Велика Палата Верховного Суду у справі № 990/40/24 наголосила, що такі висновки не суперечать принципу jura novit curia ("суд знає закони"), сутність якого полягає в наступному: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилань сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus), та ґрунтуються на змісті позовних вимог позивача і зазначених підставах позову.

Колегія суддів враховує, що за приписами статті 6 Конституції України принципом поділу державної влади в Україні, державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно із статтею 75 Конституції України єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України, до повноважень якої згідно з пунктом 3 статті 85 Конституції України належить прийняття законів.

У Рішенні Конституційного Суду України від 03.12.1998 № 17-рп/98 наголошено, що Верховна Рада України є єдиним органом законодавчої влади в Україні, діяльність якого передусім спрямована на забезпечення народного представництва, прийняття законів та здійснення інших повноважень відповідно до Конституції України.

Згідно зі статтею 147 Конституції України питання про відповідність Конституції України законів України віднесено до виключної компетенції Конституційного Суду України.

Проте згідно з пунктом 1 частини другої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України.

Суд звертає увагу на те, що положення частини першої статті 2, пунктів 1, 2 частини першої статті 4, статей 5, 19 та частини першої статті 266 КАС України слід розуміти так, що в порядку адміністративного судочинства до Верховного Суду як суду першої інстанції можуть оскаржуватися тільки ті правові акти, дії чи бездіяльність, зокрема, Президента України, які прийнято/вчинено/допущено у правовідносинах, у яких Президент України реалізує свої владні (управлінські) функції/повноваження та які не вимагають перевірки на відповідність Конституції України за їх юридичним змістом і процедурою розгляду.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 9901/275/19, від 08.04.2020 у справі № 9901/40/20, від 30.09.2020 у справі № 9901/95/20, від 14.04.2021 у справі № 800/400/16, від 25.04.2024 у справі № 990/40/24 та в ухвалі Верховного Суду від 14.01.2024 у справі № 990/40/24.

Оцінивши всі доводи позивача та прийнявши до уваги усе вищевикладене суд дійшов висновку, що відсутні передбачені законом підстави для відкриття провадження у справі за заявленим позовом.

Зважаючи на обставини, у зв`язку з якими позивач звернувся до адміністративного суду з позовом, зміст позовних вимог і наведене правове регулювання цих правовідносин, Суд дійшов висновку, що заявлений у цій справі позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Отже, у відкритті провадження у цій справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 170, 248, 266, 294, 295 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Президента України про визнання незаконними Указів Президента України, скасування Указів Президента України.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження у справі надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів із дня її прийняття. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду Великої Палати Верховного Суду.

Суддя-доповідач С.М. Чиркін

Судді: В.М. Кравчук

А.Ю. Бучик

А.А. Єзеров

О.П. Стародуб