Справа № 500/7017/24
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/7017/24

29 січня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.10.2024 ОСОБА_1 звернувся із письмовою заявою до відповідача про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації (далі Відстрочка) на підставі п.14 ч.І ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яку особисто подав у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також другий екземпляр заяви направив засобами поштового зв`язку на адресу відповідача.

У відповідності до Повідомлення №22098 від 16.10.2024 комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 протоколом від 14.10.2024 за №90 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні позивачу Відстрочки у зв`язку із наявністю іншого члена сім`ї першого ступеня споріднення.

Позивач вважає рішення про відмову у наданні відстрочки протиправним з огляду на неправильне застосування відповідачем нормативно-правових актів, що регулюють спірні правовідносини, та у зв`язку із відсутністю у ОСОБА_2 членів сім`ї першого ступеня споріднення, окрім того у повідомленні відсутня інформація про якого саме члена сім`ї першого ступеня споріднення йдеться.

Ухвалою суду від 29.11.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Даною ухвалою встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду із відповідними письмовими доказами 25.12.2024. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.

10.04.2024 року позивач звернувся до відповідача із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації згідно абзацу 14 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" як особі, зайнятій постійним доглядом за хворою тіткою, яка за висновком ЛКК закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду

Однак, відповідно до витягу з протоколу засідання комісії з надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 № 90 від 14.10.2024 року, комісія вирішила відмовити ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до абзацу 14 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" через відсутність на те підстав.

До заяви позивач долучив ряд документів, зокрема, висновок про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, висновок лікарсько-консультативної комісії Комунального некомерційного підприємства, рішення про призначення/перерахунок компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі від 04.11.2024 року.

Так, згідно висновку лікарсько-консультативної комісії ОСОБА_2 за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду (не здатна до самообслуговування).

Висновком про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі за формою №080-4/о рекомендовано отримання соціальної послуги.

В наданому позивачем пакеті документів щодо надання відстрочки від призову відсутні документи, що підтверджували відсутність першого ступеня споріднення, а саме: відсутні документи на осіб (тобто по батьках) першого ступеня споріднення або якщо члени сім`ї першого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я чи документи про відсутність першого ступеня споріднення, батьків, а саме свідоцтво про смерть, довідка МСЕК чи заключення ЛКК про потребу в сторонньому догляді.

Підсумовуючи, вищенаведене розглянувши подані ОСОБА_1 документи та заява від 08.10.2024 року комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянуто та надано відповідь про відмову у наданні права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації так, як відповідно до протоколу № 90 від 14.10.2024 року громадянин ОСОБА_1 не подав підтверджуючі документи про відсутність першого ступеня споріднення та документів які, підтверджували факт постійного стороннього догляду на батьків особи з інвалідністю, а саме цього пункту поширюється на членів сім`ї третього ступеня споріднення особи з інвалідністю або II групи.

На підставі викладеного представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи не надходило.

На підставі статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судовий розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

08.10.2024 ОСОБА_1 звернувся із письмовою заявою до відповідача про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації (далі Відстрочка) на підставі п.14 ч.І ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яку особисто подав у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також другий екземпляр заяви направив засобами поштового зв`язку на адресу відповідача. До вказаних заяв позивач долучив усі необхідні документи на підтвердження обставин, що зумовлюють надання йому такої відстрочки, передбачених «Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 16.05.2024 за №560.

У відповідності до повідомлення №22098 від 16.10.2024 комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 протоколом від 14.10.2024 за №90 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні позивачу відстрочки у зв`язку із наявністю іншого члена сім`ї першого ступеня споріднення.

Не погодившись із протиправним рішенням відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Частиною 1 ст.17 Конституції України встановлено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Статтею 65 Основного Закону визначено, що захист вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Статтею 1 Закону України Про правовий режим воєнного стану від 12.05.2015 № 389- VIII (тут і надалі у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин; далі Закон України № 389-VIII) визначає, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, постановлено:

- ввести в Україні воєнний стан із 05 години ЗО хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб;

- військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України Про правовий режим воєнного стану заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави;

- у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями ЗО - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України Про правовий режим воєнного стану.

Указом Президента України від 23 липня 2024 року № 469/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 3891-ІХ від 23 липня 2024, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року на 90 діб.

Станом на момент виникнення спірних правовідносин в Україні існував правовий режим воєнного стану.

Понятійний апарат Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-ХІІ (тут і надалі у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин; далі Закон України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію) визначає, що мобілізація комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Відповідно до частин другої, третьої статті 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Часткова мобілізація може проводитися в окремих місцевостях держави, а також стосуватися певної частини національної економіки, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення (частина п`ята статті 4 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію).

Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022, затвердженим Законом Згідно з пунктами 2, 4, 5 Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 мобілізацію провести на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської. Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії У країни, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

Генеральному штабу Збройних Сил України визначити черговість та обсяги призову військовозобов`язаних, резервістів та транспортних засобів національної економіки в межах загального строку мобілізації.

Указом Президента України від 23.07.2024 № 470/2024, затвердженим Законом України від 23.07.2024 № 3892-ІХ, продовжено з 12.08.2024 строк проведення загальної мобілізації на 90 діб.

Отже, станом на час виникнення спірних правовідносин в Україні тривала загальна мобілізація, яка, в частині призову, полягала у призові військовозобов`язаних, резервістів.

Питання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації врегульоване статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Зокрема згідно із п.14 ч.І ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані члени сім`ї другого ступеня споріднення особи з інвалідністю І або II групи, зайняті постійним доглядом за нею (не більше одного та за умови відсутності членів сім`ї першого ступеня споріднення або якщо члени сім`ї першого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я). У разі відсутності членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення норма цього пункту поширюється на членів сім`ї третього ступеня споріднення особи з інвалідністю І або II групи.

Як видно з матеріалів справи, позивач є племінником ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки с.Чехів Чортківського району Тернопільської області та проживає разом з нею в одному житловому будинку. У відповідності до висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи II групи внаслідок психічного розладу №728 ОСОБА_2 є інвалідом II групи внаслідок психічного розладу та потребує постійного стороннього догляду.

Також, ОСОБА_1 перебуває на обліку у відділі соціального забезпечення №5 та йому відповідно до постанови КМУ від 02.08.2000 року №1192 з 01.08.2019 року призначено щомісячну грошову допомогу як особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У ОСОБА_2 відсутні члени сім`ї першого та другого ступеня споріднення. За життя ОСОБА_2 , жодного разу не повідомляла позивача про наявність у неї інших родичів, окрім позивача.

Окрім того, батько позивача - ОСОБА_3 (рідний брат ОСОБА_2 ), який вважається членом сім`ї другого ступеня споріднення, помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Так, згідно наведеного положення статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» дає підстави для висновку про те, що під час мобілізації не підлягають призову члени сім`ї другого ступеня споріднення особи з інвалідністю І або II групи, зайняті постійним доглядом за нею за умови відсутності членів сім`ї першого ступеня споріднення. У разі відсутності членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення норма цього пункту поширюється на членів сім`ї третього ступеня споріднення особи з інвалідністю І або II групи.

Суд звертає увагу на те, що відповідач у своїй відмові (повідомленні) не зазначив про якого члена сім`ї першого ступеня споріднення йде мова.

Відповідно до норм п.п. 14.1.263 п. 14.1 ст. 14 розд. І Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI, членами сім`ї фізичної особи першого ступеня споріднення для цілей розд. IV ПКУ вважаються її батьки, її чоловік або дружина, діти такої фізичної особи, у тому числі усиновлені. Членами сім`ї фізичної особи другого ступеня споріднення для цілей розд. IV ПКУ вважаються її рідні брати та сестри, її баба та дід з боку матері і з боку батька, онуки.

Третій ступінь споріднення стосується дядьків, тіток, племінників.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що слід визнати протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 у наданні позивачу відстрочки відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки у ОСОБА_2 відсутні члени сім`ї першого ступеня споріднення, а відмова (повідомлення) не містить доказів, які б спростували дану обставину, а тільки загальне твердження про їх наявність.

Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з частиною другою статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, суд зважає й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відтак, належним способом відновлення порушеного права позивача буде зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову відповідно до п.14 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, належним чином не заперечені відповідачем, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (частина перша статті 139 КАС України).

Оскільки, позов підлягає до задоволення, то до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 1211.20 грн. згідно квитанції від 15.11.2024.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 про відмову у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, що оформлена протоколом №90 від 14.10.2024.

Зобов`язати комісію ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову відповідно до п.14 ч.І ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 сплачений судовий збір в розмірі 1211 грн (одна тисяча двісті одинадцять) 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 31 січня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 ).

Головуючий суддя Подлісна І.М.