Справа № 380/16787/24
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2025-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 рокуЛьвівСправа № 380/16787/24 пров. № А/857/26713/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Гудима Л.Я., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2024 року у справі № 380/16787/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Мартинюком В.Я. в м. Львові в порядку письмового провадження; справа в суді апеляційної інстанції сформована у змішаній (письмовій та електронній) формі), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі відповідач, ГУ ПФУ), в якому просив визнати протиправною бездіяльність щодо невиплати заборгованості за страховими виплатами, яка виникла у період з 01.07.2022 року по 01.07.2024 року та зобов`язати виплатити заборгованість за страховими виплатами, яка виникла у період з 01.07.2022 року по 01.07.2024 року.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив позивач, який покликаючись на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2024 року скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що відповідачем безпідставно у спірний період припинено страхові виплати.

Відповідач скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши та обговоривши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що позивач є інвалідом ІІІ групи, йому призначено пенсію за віком (посвідчення серії НОМЕР_1 ).

Відповідно до довідки Міністерства охорони здоров`я України про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 10ААА № 254199 позивача йому встановлено 50% втрати професійної працездатності.

У зв`язку із втратою професійної працездатності позивач отримує страхові виплати за наслідками нещасного випадку на виробництві.

Позивач у період з 04.06.2021 року по 14.05.2024 року перебував за кордоном, що підтверджується відповідними відмітками Державної прикордонної служби України у його паспорті, копія якого наявна в матеріалах справи.

Відповідач листом від 19.06.2024 року № 1300-5903-8/111729 у відповідь на адвокатський запит представника позивача повідомив йому, що Червоноградським відділенням 15.07.2022 року сформовано запит в інформаційно-аналітичній платформі електронної верифікації та моніторингу Міністерства фінансів України. Під час проведення верифікації виявлено невідповідність, а саме: за даними Державної прикордонної служби України 04.06.2021 року ОСОБА_1 перетнув кордон у пункті перетину Шегині. У зв`язку з вказаними йому з 01.07.2022 року припинено щомісячну страхову виплату до з`ясування обставин.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги в контексті спірних правовідносин, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючим громадянам щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, у разі нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, охорони їхнього життя та здоров`я визначаються Законом України від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі Закон № 1105-ХІV).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 46 Закону № 1105-ХІV страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно із пунктом 1.2 розділу І Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою Правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 року № 11 (чинний на час виникнення спірних правовідносин; далі Порядок № 11), у разі настання страхового випадку управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, або в межах повноважень відділення виконавчої дирекції Фонду в районах і містах обласного значення (далі - управління (відділення) Фонду) зобов`язані своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну потерпілому внаслідок ушкодження його здоров`я або в разі його смерті особам, які мають на це право.

У разі надходження рекомендацій Міністерства фінансів України за наслідками проведеної верифікації страхових виплат нарахування страхових виплат припиняється до завершення перевірки правомірності призначеної страхової виплати. У разі підтвердження інформації щодо неправомірно призначеної виплати видається постанова про відмову у страховій виплаті. Якщо інформація Міністерства фінансів України не підтверджується, нарахування виплат відновлюється з моменту припинення (п.1.12 розділу І Порядку № 11).

За матеріалами справи відповідачем за наслідками виїзду позивача за кордон було припинено йому щомісячну страхову виплату з 01.07.2022 року.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що пункт 1 частини першої статті 46 Закону № 1105-ХІV, який був чинний на момент припинення позивачу вказаної виплати та неконституційним не визнавався, чітко передбачає припинення страхових виплат особі на час проживання її за кордоном.

Як уже згадувалось, позивач у період з 04.06.2021 року по 14.05.2024 року перебував за межами України, зокрема, проживав у Нідерландах, що підтверджується також матеріалами справи.

Відтак, на переконання суду, відповідач, припиняючи виплату позивачу страхових виплат, діяв у межах визначених чинним на цей період законодавства.

Належну оцінку дав суд першої інстанції і доводам позивача щодо тлумачення пункту 1.12 розділу І Порядку № 11 в частині того, що результати верифікації мають містити відомості, що свідчать про неправомірність саме призначення виплати. На дану обставину апелянт повторно звертає увагу і в апеляційній скарзі.

Так, судом першої інстанції підставно зазначено про правомірність призначення позивачу страхові виплати у зв`язку із втратою ним професійної працездатності у 2017 році.

Однак, предметом оцінки суду є саме правомірність припинення виплати страхових сум на час перебування позивача за кордоном у відповідності до пункту 1 частини першої статті 46 Закону № 1105-ХІV.

Тому апеляційний суд відхиляє як безпідставні дані доводи апелянта.

Відтак, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення суду колегія суддів не знаходить.

Як убачається з апеляційної скарги, наведені в ній доводи щодо помилковості висновків суду у цій справі фактично зводяться до необхідності нової правової оцінки обставин у справі та дослідження наявних у матеріалах справи доказів. Водночас зазначеним доводам судом першої інстанції вже була надана належна правова оцінка.

Інших доводів на підтвердження підставності позовних вимог позивач не навів, що не дає підстав вважати висновки суду першої інстанцій помилковими, а застосування ним норм матеріального та процесуального права - неправильним.

Відповідно до пункту 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного рішення в частині задоволених позовних вимог суд першої інстанцій правильно встановив обставини справи, не допустив неправильного застосуванням норм матеріального права чи порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 370 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2024 року у справі № 380/16787/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Постанову разом із паперовими матеріалами апеляційної скарги надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді Л. Я. Гудим
В. Я. Качмар