Справа № 400/11437/24
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2025-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2025 р. № 400/11437/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , , АДРЕСА_1
до відповідачаГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв,54008,
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

05 грудня 2024 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідач), про:

визнаня протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови в переведенні пенсії за вислугу років позивачу згідно з пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб»;

зобов`язання відповідача перевести позивача на пенсію за вислугу років згідно з пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб» в розмірі, передбаченому пункту «а» статті 13 цього Закону з часу настання права на таку пенсію, а саме - з 25.10.2024.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на протиправність неврахування відповідачем вислуги позивача у пільговому обчисленні для цілей переведення позивача на пенсію за вислугу років.

12.12.2024 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в позові, зазначаючи, що позивачу не вистачає вислуги років для призначення пенсії за вислугу років згідно з пунктом «а» статті 12 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ).

12.12.2024 позивач надав до суду відповідь на відзив.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку, встановленому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Розглянувши позовну заяву, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

Наказом Державної установи „Миколаївський слідчий ізолятор від 25.07.2024 № 79/ОС-24 позивача звільнено із служби. Вислуга позивача у календарному обчисленні становить 21 рік 3 місяці 00 днів, у пільговому обчисленні 25 років 7 місяці 17 днів, шо підтверджується копією зазначеного вище наказу.

22.11.2024 від Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України надійшов пакет документів із заявою позивача від 25.10.2024 про призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ, посилаючись на наявність у нього вислуги років у пільговому обчисленні - 25 років 7 місяці 17 днів.

Рішенням від 29.11.2024 № 1400-0308-8/93939 відповідач повідомив позивачу про відсутність у нього права на перерахунок пенсії відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ через недостатність вислуги років.

Вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області від 29.11.2024 № 1400-0308-8/93939 протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом. Так, позивач переконаний, що відповідач порушив його право на отримання пенсії відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Загальні умови і порядок пенсійного забезпечення осіб, які перебували на службі, зокрема в органах Державної кримінально-виконавчої служби України визначені Законом № 2262-ХІІ.

Пунктом «б» статті 12 („Особи, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону) Закону № 2262-XII визначено, що особами, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону, є особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України.

Відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ, пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Тобто Закон № 2262-ХІІ як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому, наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.

Водночас визначення у Законі № 2262-ХІІ вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині четвертій статті 17 цього самого Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.

Згідно з частиною четвертою статті 17 Закону № 2262-ХІІ, при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Отже, передбачена Законом № 2262-ХІІ календарна вислуга це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік 365 календарних днів, календарний місяць 30 календарних днів).

Також, відповідно до статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону № 2262-ХІІ Кабінет Міністрів України затвердив Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей, заверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 (далі Постанова № 393).

Передбачені статтею 17-1 Закону № 2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій, відповідно до Порядку № 393, полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.

Водночас таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.

Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ.

Розглядаючи справу № 805/3923/18-а, Верховний Суд у постанові від 03 березня 2021 року дійшов такого висновку: «…основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 „Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб (далі Порядок № 393). Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку…».

Разом з цим, Верховний Суд відступив від правових висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.09.2018 у справі № 725/1959/17, від 27.03.2018 у справі № 295/6301/17.

Таке правове регулювання та наведені вище висновки Верховного Суду у справі № 805/3923/18-а дозволяють зробити висновок те, що передбачена Порядком № 393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону № 2262-ХІІ і положенням цього Закону не суперечить.

Більше того, за наслідками розгляду справи № 480/4241/18 (адміністративне провадження № К/9901/15011/19) Верховний Суд в складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду в своїй постанові від 14 квітня 2021 року зробив такі правові висновки:

1. В цілях Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

2. Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.

3. З метою забезпечення єдності та сталості судової практики Верховний Суд в складі Судової палати Касаційного адміністративного суду відступає від висновків щодо застосування норм права у постановах Верховного Суду від 22 листопада 2018 року у справі № 161/4876/17, від 15 серпня 2019 року у справі № 281/459/17, від 27 березня 2020 року у справі № 569/727/17 та інших, у яких Верховний Суд дійшов висновку про неможливість пільгового обчислення вислуги років та невідповідності в цій частині Порядку № 393 Закону № 2262-ХІІ.

Аналогічну позицію також викладено у постанові Верховного Суду від 17.05.2023 у справі № 500/2030/20.

Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ.

Урахувавши вищенаведені висновки Верховного Суду, суд дійшов переконання, що для цілей оформлення та подання до органу Пенсійного фонду України необхідних для призначення пенсії документів можна враховувати вислугу років у пільговому обчисленні, шо означає наявність підстав для перерахунку пенсії позивача відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ (наявність вислуги у пільговому обчисленні, що перевищує 25 років, а саме: 25 років 7 місяці 17 днів.

Закон № 2262-ХІІ не передбачає можливості переведення з пенсії, призначеної за одним пунктом статті 12 Закону № 2262-ХІІ, на пенсію за іншим пунктом цієї статті. Отже, за умови наявності у позивача права на пенсію відповідно відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ, може бути здійснений лише перерахунок призначеної позивачу пенсії за вислугу років за цим пунктом статті 12 Закону № 2262-ХІІ.

Таким чином, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» і не поніс документально підтверджених судових витрат, пов`язаних з розглядом цієї справи в суді, тому розподіл судових витрат у порядку статті 139 КАС України не здійснюється.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 22, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54020, ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, що полягає у непризначенні пенсії ОСОБА_1 відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54020, ) призначити з 25.10.2024 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) пенсію за вислугу років, на підставі пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Г.Ярощук

Рішення складено в повному обсязі 06 лютого 2025 року