Справа № 583/349/25
Суддя: Ярошенко Т. О.
Дата ухвалення: 2025-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№ 583/349/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Ярошенко Т.О.

з участю секретаря судового засідання Алєксєєнко І. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Охтирка за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Представник позивача звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1 з 03.02.2016 року перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з 03.02.2016 року по 02.10.2024 року перебував в статусі «призовника». З метою виконання покладеного на позивача обов`язку, так як законодавчо та фізично можливо було оновити дані через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, позивачем було встановлено на телефоні мобільний додаток «Резерв+». Після завантаження та авторизації влітку 2024 року було сформовано військово-обліковий документ, в якому відображались відповідні відомості, а саме: що позивач перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , категорія обліку: «призовник», номер реєстру в системі Оберіг: 8 та інші персональні дані. 02 жовтня 2024 року ОСОБА_1 виповнилось 25 років, і згідно з вимогами чинного законодавства, в електронному кабінеті призовника, військовозобов`язаного, резервіста, автоматично став відображатися замість статусу «призовника» статус «військовозобов`язаний». На початку січня 2025 року, в мобільному додатку «Резерв+» позивачем було виявлено відмітку «Порушення правил військового обліку». Для вирішення цього питання позивач особисто з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де посадовими особами було повідомлено, що відповідна відмітка «Порушення правил військового обліку» з`явилась у зв`язку з тим, що позивач нібито не оновив вчасно свої дані, хоча раніше позивач їх оновлював ще перебуваючи в статусі «призовник». При собі позивач мав паспорт, картку платника податків, військово-обліковий документ в електронній формі та довідку про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти. Вказані документи були перевірені посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого позивача було повідомлено, що прибрати відмітку з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про «Порушення правил військового обліку» вони зможуть лише тільки після проходження позивачем військово-лікарської комісії. 03.01.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_4 позивачу було надано направлення на проходження військово-лікарської комісії з метою визначення ступеня придатності до військової служби та картку обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного. Через декілька днів, приблизно 8-9 січня 2025 року, позивач закінчив проходити медичний огляд ВЛК за результатами якого позивача було визнано придатним до військової служби. Після цього позивач з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де посадовими особами позивача було повідомлено, що довідка ВЛК буде готова через декілька днів і тільки тоді можливо буде отримати відповідні документи. Ввечері, 10 січня 2025 року, перебуваючи на своєму робочу місці, а саме в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_5 » до позивача приїхали працівники поліції і повідомили про те, що позивач перебуває в розшуку у зв`язку з тим, що він вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.ст. 210, 210-1 КУпАП. В свою чергу, позивач повідомив, що він пройшов медичний огляд з метою встановлення ступня придатності до військової служби. 10 січня 2025 року головним спеціалістом командування ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 було складено, протокол № 56/2025 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 , в якому зазначено: «10.01.2025 о 17:00 години встановлено факт відсутності у військовозобов`язаного ОСОБА_1 належного військово-облікового документа, а саме військового квитка, який не отримано ОСОБА_1 під час передачі в запас, кінцевий термін отримання 29.10.2024 року, що є порушенням правил військового обліку та вимог ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» вчинене в особливий період». Повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о «17» год «15» хв 10.01.2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , кабінеті № 18. Розглянувши справу за декілька хвилин, не роз`яснюючи при цьому м прав та обов`язків, не зважаючи на наведені позивачем аргументи, начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 було винесено постанову № 56/2025 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутність належного військово-облікового документа, а саме військового квитка, під час передачі в запас, кінцевий термін якого був 29.10.2024 року, що є порушеннями правил військового обліку та вимог ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» вчинене в особливий період та накладено адміністративне стягнення в розмірі 17000 грн. З вказаною постановою він не погоджується, а тому просить визнати протиправною та скасувати постанову № 56/2025 по справі про адміністративне правопорушення, а справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити.

Процесуальні дії в справі та аргументи сторін.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду від 28.01.2025 року відрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

03.02.2025 року від представника ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив про безпідставність заявлених вимог, оскільки по досягненню 25-річного віку статус призовника змінюється, він стає військовозобов`язаним. Позивачу 02.10.2024 виповнилося 25 років у зв`язку з чим він підлягав взяттю на військовий облік військовозобов`язаних. Однак свого обов`язку щодо перебування на обліку вже в статусі військовозобов`язаного позивач не виконав, військовий квиток не отримав. У зв`язку з чим, 29.10.2024 був знятий з військового обліку призовників та переданий на облік військовозобов`язаних запасу по досягненню 25 річного віку як такого, що знаходився у розшуку. Позивач всупереч вищезазначених вимог по досягненню граничного віку перебування на обліку призовників не прибув за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання до ІНФОРМАЦІЯ_3 для взяття на військовий облік військовозобов`язаних, проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, уточнення своїх персональних даних, заміни військовооблікового документа призовника на військово-обліковий документ військовозобов`язаного. Станом на 10.01.2025 позивач зазначені вимоги законодавства про військовий облік не виконав, тому в діях позивача вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого статтею 210 КУпАП, тому відповідачем правомірно складено адміністративні матеріали відносно нього та обґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності. Крім того, зазначив, що позивач пропустив строк звернення до суду для оскарження постанови.

05.02.2025 року від представника позивача адвоката Ткаченко А.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншому процесі. Однак, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, враховуючи скорочені терміни розгляду даної категорії справи, крім того, в ухвалі про відкриття провадження у справі зазначено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Положеннями ст. 12 КАС України передбачається, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

В розумінні ст. 257, ст. 263 ч.1 п. 2 КАС України вказана справа є незначної складності, може розглядатися в спрощеному позовному провадженні, з урахуванням положень ст. 286 КАС України, в якій визначено, що вказаної категорії справи вирішуються судом протягом десяти днів з дня відкриття провадження в справі, сторони письмово виклали свої обґрунтування, а тому суд дійшов висновку про озгляд справи без виклику сторін.

Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше.

Оскільки, суд не вбачає підстав для розгляду даної справи з викликом сторін, враховуючи характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з викликом сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, сторони не подали клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, відповідач не заперечував проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а тому у відповідності до положень ст. ст. 4, 257, 260, 262 КАС України розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного (письмового) провадження без виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі наявних матеріалів справи.

Згідно із ст. 10 КАС України розгляд справ в адміністративних судах проводиться відкрито, крім випадків, визначених цим Кодексом, в розумінні ст. 4, ст. 262 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження. У такому випадку судове засідання не проводиться, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 251 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

З огляду на те, що згідно із ч. 1 ст. 11 КАС України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини і не може автоматично вважатися порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд проаналізував матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку.

Фактичні обставини справи та мотиви суду.

Встановлено, що 10.01.2025 року головним спеціалістом командування ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 було складено, протокол № 56/2025 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , згідно якого 10.01.2025 о 17 год встановлено факт відсутності у військовозобов`язаного ОСОБА_1 належного військово-облікового документа, а саме військового квитка, який не отримано ОСОБА_1 під час передачі в запас, кінцевий термін отримання 29.10.2024 року, що є порушенням правил військового обліку та вимог ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» вчинене в особливий період» (а.с.21-22).

10.01.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 винесено постанову № 56/2025, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адмінвідповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП накладено штраф у розмірі 17000 грн. (а.с.23).

Вирішуючи питання наявності складу адміністративного правопорушення в діях позивача, а також даючи оцінку правомірності прийнятого відповідачем за оскаржуваною постановою рішення, суд виходив з такого.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення. Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з п.1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі - Положення №154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Нормами п.п. 12, 13 Положення №154 передбачено, що керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право, зокрема, розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначені статтею 235 КУпАП, і накладати адміністративні стягнення та визначати функціональні (посадові) обов`язки підлеглого йому особового складу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями (ч. 2 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Згідно з ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадянина військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

За приписами ч. 7 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Відповідно до ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

До категорії військовослужбовців прирівнюються іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону проходять військову службу у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту та Національній гвардії України.

Призовникам, військовозобов`язаним, резервістам та військовослужбовцям оформлюється та видається військово-обліковий документ, який є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку. Форма, порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначаються Кабінетом Міністрів України, а для військовослужбовців відповідно Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, розвідувальними органами України, Управлінням державної охорони України та Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Частиною 10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.

Згідно з абзацом 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У відповідності до частин 5, 6 статті 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення. Рішення про проведення відкритої мобілізації має бути негайно оголошене через медіа.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднений Указ Президента України від 17.03.2014 №303/2014«Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 №65/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено про загальну мобілізацію. Строк проведення загальної мобілізації продовжувався відповідними Указами Президента і триває на час розгляду справи судом.

У відповідності до ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Під час перевірки документів уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський здійснює фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, а також може використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

При вирішенні даного спору, суд також бере до уваги, що приписами Положення про військовий квиток осіб рядового, сержантського і старшинського складу, затвердженого Указом Президента України від 30.12.2016 №582/2016 (далі - Положення №582/2016), встановлено, що військовий квиток осіб рядового, сержантського і старшинського складу (далі - військовий квиток) є документом, що посвідчує особу військовослужбовця (військовозобов`язаного, резервіста) та визначає належність його власника до виконання військового обов`язку.

Військовий квиток є єдиним для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної спеціальної служби транспорту та інших утворених відповідно до закону військових формувань, а також для військовозобов`язаних і резервістів.

Військові квитки видаються районними (об`єднаними районними), міськими (районними у містах, об`єднаними міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки) у таких випадках: призову або прийняття на військову службу; зарахування до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти;прийняття на службу у військовому резерві Збройних Сил України та інших утворених відповідно до закону військових формувань; припинення альтернативної (невійськової) служби у разі закінчення строку її проходження; зняття з військового обліку за станом здоров`я у випадках, визначених Міністерством оборони України (якщо раніше військовий квиток не видавався); виключення з військового обліку за станом здоров`я (якщо раніше військовий квиток не видавався); позбавлення військового звання офіцерського складу.

Військовослужбовці (військовозобов`язані, резервісти) зобов`язані надійно зберігати військові квитки, стежити за своєчасним і точним внесенням до них змін та виконувати вимоги Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до п. 22 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 (далі - Порядок №560) резервісти та військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів України, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ.

Резервісти та військовозобов`язані, у яких відсутній (які втратили) військово-обліковий документ, уточнюють свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ, де вони перебувають на військовому обліку. У такому разі під час уточнення облікових даних їм оформляється військово-обліковий документ.

Пунктом 25 Порядку №560 встановлено, що громадяни чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі) та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Згідно з п.п. 19-20 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 (далі Порядок №1487), військовозобов`язані та резервісти, винні в порушенні вимог правил військового обліку, несуть відповідальність згідно із законом. Державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації виготовляють друкарським способом правила військового обліку (додаток 2) і вивішують їх на видному місці в загальнодоступних приміщеннях. Військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів.

У п. 81 Порядку №1487 вказано, що взяття на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється за їх особистої присутності (крім випадків, визначених у пунктах 15, 15-1 цього Порядку та підпункті 10-1 пункту 1 додатка 2). При цьому взяття на військовий облік здійснюється за умови наявності паспорта громадянина України (паспорта громадянина України для виїзду за кордон у випадку подання заяви про взяття на військовий облік через закордонну дипломатичну установу України згідно з підпунктом 10-1 пункту 1 додатка 2) та військово-облікового документа у разі, якщо він видавався та не був втрачений.

Особиста присутність призовників, військовозобов`язаних та резервістів для зняття або виключення з військового обліку у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів не обов`язкова.

Абзацом третім підпункту 10-1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Додатку 2 до Порядку №1487 (далі - Правила) встановлено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану, зокрема мати при собі військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та пред`являти їх за вимогою уповноваженого представника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон.

Відповідно до п. 1 розділу 1 Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 01.01.2024 №3 (далі Інструкція), ця Інструкція визначає процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про такі адміністративні правопорушення: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрата їх з необережності (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Згідно з п. 3 розділу 2 Інструкції у протоколі зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена, по батькові (за наявності), адреси свідків (якщо вони є); пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Пунктом 6 цього ж розділу Інструкції визначено, що до протоколу долучаються докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Докази, які долучаються до протоколу,повинні містити достовірну інформацію,відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення покладається на уповноважену особу, яка складає протокол.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Проте, ні протокол про адміністративне правопорушення №56/2025, ні оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не містять посилання на докази, на підставі яких був зроблений висновок про те, що станом на 02.10.2024 року (дата досягнення позивачем 25 річного віку) позивачем не було оновлено своїх персональних даних. Також такі докази відсутні в матеріалах справи.

Натомість, в матеріалах справи міститися роздрукований військово-обліковий документ ОСОБА_1 з мобільного додатку «Резерв+ » (а.с.19, зворотній бік). Військово-обліковий документ ОСОБА_1 містить відомості QR-коду, вказано, що останній перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , категорія обліку - військовозобов`язаний, номер в реєстрі Оберіг 68, остання дата уточнення даних 03.01.2025 року, наявна відстрочка на підставі п.1 ч.3 ст.23 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» до 07.02.2025 року.

Крім того, у протоколі №56/2025 від 10.01.2025 року та в постанові №56/2025 від 10.01.2025 року містяться розбіжності щодо кваліфікації вчиненого діяння. Так, вищевказаний протокол стосовно ОСОБА_1 складено за ч.3 ст. 210 КУпАП, в постанові ж № 56/2025 від 10.01.2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення в розмірі 17000 грн, як за санкцією ч.3 ст.210 КУпАП.

Європейський суд з прав людини також в рішеннях у справах "Малофєєва проти Росії" та "Карелін проти Росії" зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

За таких обставин суд не вправі самостійно виокремлювати ті істотні ознаки складу правопорушення, які наявні в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, перебираючи таким чином на себе функції сторони обвинувачення.

За таких обставин суд зазначає, що оскаржувана постанова винесена протиправно, без врахування всіх обставини справи, а тому підлягає скасуванню.

Твердження відповідача про те, що позивач пропустив строки звернення до суду із позовом про скасування постанови суд відхиляє, оскільки в матеріалах справи мається розписка ОСОБА_1 , на заяві поданої до ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якій він просить надати копію протоколу та постанови про притягнення його до адмінвідповідальності, в якій він зазначив, що отримав оскаржену постанову та протокол 17.01.2025 року, дата сформування позову в системі «Електронний суд» 27.01.2025 року, дата реєстрації позову 28.01.2025 року. За таких обставин, суд вважає, що позивачем не пропущено строк звернення до суду з вказаним позовом.

Висновок суду.

Таким чином, оцінюючи надані в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін, перевіряючи чи прийнято відповідачем постанову обґрунтовано, безсторонньо, добросовісно, розсудливо, пропорційно, суд приходить до висновку, оскільки відповідачем належним чином не доведено належними і допустимими доказами факту вчинення позивачем , суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та про необхідність скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210 КУпАП.

Щодо судових витрат.

Відповідно до частин першої та третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст.139 КАС України, понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань установи відповідача.

Керуючись ст. ст. 247, 251, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 2,4, 6, 9,10,12, 72-77, 90,139, 229, 242-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 10.01.2025 року № 56/2025 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.210 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000 грн., закрити провадження в справі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 06.02.2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 (юридична адреса АДРЕСА_1 , код ЄРДПОУ НОМЕР_2 ).

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Т.О. Ярошенко