Справа № 280/704/24
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2025-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 лютого 2025 року м. Дніпросправа № 280/704/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03.09.2024 року (суддя Татарінов Д.В., м. Запоріжжя, повний текст рішення виготовлено 03.09.2024 року) у адміністративній справі №280/704/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання нарахувати та виплатити додаткову винагороду на період дії воєнного стану, суд

в с т а н о в и в:

У січні 2024 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі по тексту відповідач), в якій просив поновити строк звернення до суду з даним позовом; визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати йому додаткової винагороди на період дії військового стану за 13 днів у період 30.08.2023 року по 11.09.2023 року включно; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому додаткову винагороду на період дії військового стану за 13 днів у період 30.08.2023 року по 11.09.2023 року включно.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03.09.2024 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

З рішенням суду першої інстанції не погодився ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтував тим, що рішення су4ду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначив, що у період з 25.06.2022 року по 12.09.2023 року він брав безпосередню участь у бойових діях, командував мінометною батареєю механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ; бойові дії за його участі відбувалися на Оріхівському напрямку Запорізької області. Апелянт вважав, що суд невірно встановив фактичні обставини справи; відповідач надав суду фальсифіковані докази, а саме витяг з журналу бойових дій1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 інв. №1128 від 29.06.2023 року. Апелянт зазначив, що згідно п.3 витягу із бойового розпорядження командира 1 МБ військової частини НОМЕР_1 №205 дск від 23.08.2023 року ОСОБА_1 виконував бойове завдання по 31.08.2023 року включно, що підтверджується доповідною запискою №15937 від 15.09.2023 року, тобто безспірний період виплати додаткової винагороди по 31.08.2023 року включно. Апелянт зазначив, що він продовжував виконувати бойове розпорядження командира 128-ї ОГШБр №Р-862 ДСК/КП від 25.06.2022 рок та бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №63дск від 03.07.2022 року, які ніхто не скасовував; наказ про виведення ОСОБА_2 з зони виконання вказаних бойових розпоряджень, чи їх скасування у відношенні ОСОБА_2 не приймалися до 12.09.2023 року, коли він був переведений у Львівську область. На думку апелянта, суд помилково тлумачив витяг із журналу бойових дій від 14.04.2023 року, який має значення тільки на дату 14.04.2023 року.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скаргапідлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 проходив військову службу у складі особового складу частини НОМЕР_1 у період з 26.04.2022 року по 02.11.2023 року, що підтверджується витягами з наказів по стройовій частині від 26.04.2022 року №13 та від 02.11.2023 року №306. Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.09.2023 року №253 майора ОСОБА_2 наказано увільнити від займаної посади командира 1 мінометної батареї НОМЕР_2 механізованого батальйону і призначити офіцером резерву 46 запасної роти та вважати таким, що з 10.09.2023 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою. З урахуванням рапорту командира НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_3 від 02.09.2023 та наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 20 вересня 2023 року №580 «Про виплату додаткової винагороди» ОСОБА_1 нарахована додаткова винагорода за період з 01.08.2023 року по 29.08.2023 року в сумі 93548,39 грн., що підтверджується відомістю зарахувань заробітної плати (грошового забезпечення, стипендії, тощо) ОСОБА_1 за період 12.01.2023 року по 29.11.2023 року. За період з 30.08.2023 року по 11.09.2023 року ОСОБА_1 не було нараховано додаткову винагороду в розмірі до 100000 грн. в розрахунку на місяць. ОСОБА_1 звернувся до військової частини НОМЕР_1 із заявою про нарахування та виплату додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року. Листом військової частини НОМЕР_1 від 29.11.2023 року №8256, ОСОБА_1 проінформовано про те, що додаткова винагорода виплачена йому у розмірі 93548,39 грн. за період з 01.08.2023 року по 29.08.2023 року, а за вересень не виплачена взагалі у зв`язку із не зазначенням ОСОБА_1 у відповідних рапортах на виплату. Суд врахував, що жодних документів на підтвердження безпосередньої участі ОСОБА_1 в зазначених бойових діях або заходах у період з 30.082023 року по 11.09.2023 року (бойові накази (бойові розпорядження); журнали бойових дій, рапорти командиру підрозділу про безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях за вказаний період) ОСОБА_1 до справи не долучено. Військовою частиною НОМЕР_1 надано витяг із журналу бойових дій 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 інв. №1128 від 29.06.2023 року згідно якого у період з 30.08.2023 року по 11.09.2023 року командир 1 мінометної батареї 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_1 бойові завдання не виконував; надано копію рапорту про участь військовослужбовців у бойових діях у період з 01 вересня по 30 вересня 2023 року за вересень 2023 року, в якому прізвище, ім`я та по батькові ОСОБА_1 відсутнє. Стосовно посилань ОСОБА_1 на бойове розпорядження командира 128-ї ОГШБр № Р-862 ДСК/КП від 25.06.2022 року, бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №63дск від 03 липня 2022 року та витяг з журналу бойових дій, які на думку ОСОБА_1 є підставою для виплати йому заявленої додаткової винагороди, суд зазначив, що вказані документи, з урахуванням мотивувальної частини позову, містять інформацію щодо прийняття ОСОБА_1 участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) у періоди з липня 2022 року по квітень 2023 року; однак, вказаний період не є спірним в рамках адміністративної справи № 280/704/24. Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції керувався ч.1 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»; Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану у зв`язку з військовою агресією російської федерації»; пунктами 1, 1-2, постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»; пунктами 2, 4, 8, 9 розділу XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану» Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 року №260 та прийшов до висновку про те, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у складі особового складу частини НОМЕР_1 у період з 26.04.2022 року по 02.11.2023 року.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.04.2022 року №13 майора ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу частини з 27.04.2022 року на посаду командира мінометної батареї механізованого батальйону. Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 31.03.2023 року №90 майора ОСОБА_1 призначено командиром 1 мінометної батареї НОМЕР_2 механізованого батальйону. Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.09.2023 року №513 майора ОСОБА_1 , командира 1 мінометної батареї НОМЕР_2 механізованого батальйону, вважати таким, що з 10.09.2023 року прийняв посаду та приступив до виконання службових обов`язків. Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.11.2023 року №306 майора ОСОБА_1 з 02.1.2023 року виключено із списків особового складу частини, з 03.11.2023 року знято з котлового забезпечення.

Встановлено, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.09.2023 року №580 «Про виплату додаткової винагороди» ОСОБА_1 виплачено з 01.08.2023 року по 29.08.2023 року додаткову винагороду у умі 93548,39 грн. Підстава: бойові розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №7924 від 01.08.2023 року, №8181 від 06.08.2023 року; №8900 від 20.08.2023 року; журнал бойових дій інв.№1128 н.п. Новоданилівка на підставі рапорту №15507 від 05.09.2023 року.

Військовою частиною НОМЕР_1 надано копію рапорту за серпень 2023 року, згідно якого ОСОБА_1 виплачено з 01.08.2023 року по 29.08.2023 року (29 днів) додаткову винагороду з розрахунку 1000000 грн. на місяць. Виплата підтверджена платіжками.

ОСОБА_1 до суду надано копію витягу з бойового розпорядження від 23.08.2023 року №205дск, згідно якого з метою облаштування бліндажів для розміщення особового складу НОМЕР_2 механізованого батальйону в районі пд. АДРЕСА_1 … в період з 23.08.2023 року по 31.08.2023 року відрядити в складі групи під керівництвом майора ОСОБА_1 , наступних в/с … Вимога: Старшому групи ОСОБА_1 23.08.2023 року прийняти до підпорядкування 5 (п`ять) в/с зведеної навчальної роти (знр) АДРЕСА_2 … 6. Спланувати, організувати …. процеси по облаштуванню бліндажів;9. Звітувати щоденно командиру 1МБ… про хід виконання робіт.

Як вбачається з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.09.2023 року №580 «Про виплату додаткової винагороди», бойового розпорядження від 23.08.2023 року №205дск не було підставою для виплати ОСОБА_1 додаткової виплати у сумі 100000 грн. з розрахунку на місць.

ОСОБА_1 до суду надано копію доповідної записки від 15.09.2023 року начальника групи контролю бойового стресу військової частини НОМЕР_3 , згідно якої на підставі окремого доручення командира військової частини НОМЕР_1 від 12.08.2023 року №1728 призначено та проведено службове розслідування з метою перевірки інформації, викладеної у скарзі офіцера резерву 46 запасної роти військової частини НОМЕР_1 (а момент призначення перевірки командира 1 мінометної батареї 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ) майора ОСОБА_1 , зокрема, про виплати додаткової винагороди за серпень 2023 року. Як вбачається доповідної записки, в подальшому для продовження виконання майором ОСОБА_1 усного бойового розпорядження від 27.07.2023 року командиром НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 були видані бойові розпорядження від 14.08.2023 року №195дск а від 23.08.2023 року №205дск; було поставлене бойове розпорядження з метою облаштування бліндажів, для розміщення особового складу НОМЕР_2 механізованого батальйону в районі південніше АДРЕСА_1 в період з 15.08.2023 року по 21.01.2023 року (бойове розпорядження від 14.08.2023 року №195дск) та з 23.08.2023 року по 31.08.2023 року (бойове розпорядження від 23.08.2023 року №205дск). Висновки: службовою перевіркою не виявлено ознак протиправності і діях посадових осіб 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 стосовно ОСОБА_1 щодо віддання йому наказів.

Встановлено, що представником ОСОБА_1 адвокатом Сердюком Р.В. на адресу військової частини НОМЕР_1 були направлені адвокатські запити про виплату додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168.

Встановлено, що своїм листом від 29.11.2023 року №8256, військова частина НОМЕР_1 надала відповідь про те, що додаткова винагорода виплачена ОСОБА_1 у розмірі 93548,39 грн. за період з 01.08.2023 року по 29.08.2023 року, а за вересень не виплачена взагалі у зв`язку із не зазначенням ОСОБА_1 у відповідних рапортах на виплату.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 грн. з розрахунку на місяць обґрунтовував, зокрема, оскарженням дій, бездіяльності посадових осіб військової частини НОМЕР_1 у суді: складення протоколу про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20КУпАП, оскарженням наказів командира військової частини НОМЕР_1 ; зверненням до слідчих органів щодо вчинення службового підроблення військовими службовими особами військової частини НОМЕР_1 .

Суд апеляційної інстанції критично оцінює вказані обґрунтування, оскільки, відповідно до ч.1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Однак, вищевказані матеріали не відносяться до предмета доказування у даній справі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 обґрунтовував свої позовні вимоги наявністю та виконання ним бойового розпорядження командира 128-ї ОГШБр №Р-862 ДСК/КП від 25.06.2022 року, бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №63дск від 03.07.2022 року. Однак, суд апеляційної інстанції критично відноситься до такого обґрунтування, оскільки, вказані бойові розпорядження містять інформацію про прийняття ОСОБА_1 участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) у періоди з липня 2022 року по квітень 2023 року; цей період не є спірним. Суд апеляційної інстанції вважає, що вказані бойові розпорядження не можуть бути триваючими та не охоплюють період з 30.08.2023 року по 11.09.2023 року.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану у зв`язку з військовою агресією російської федерації» в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022 року, який продовжено та триває до теперішнього часу.

Відповідно до пунктів 1, 1-2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (в редакцій, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин), на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до пунктів 2, 4, 8, 9 розділу XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану» Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 року №260 (в редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин) на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах: 100000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам), та виконують бойові (спеціальні) завдання (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах): під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у тому числі тим, що визначені в абзаці чотирнадцятому цього пункту). Підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій; рапорт командира підрозділу про участь кожного військовослужбовця у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань. Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини; керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.

Аналізуючи докази у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновкам суду першої інстанції частково та зазначає наступне.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне при вирішенні справи врахувати витяг із бойового розпорядження командира 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 від 23.08.2023 №205дск, оскільки, військовою частиною НОМЕР_1 не надано обґрунтованих доказів неврахування вказаного бойового розпорядження. У зв`язку з цим, підлягає виплаті ОСОБА_1 додаткова винагорода у розмірі 100000 грн. в розрахунку за місяць за 30.08.2023 року та 31.08.2023 року (два) дні пропорційно участі в бойових діях.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нове про задоволення позовних вимог частково.

Керуючись статтями 315. 317, 321, 322 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03.09.2024 року у адміністративній справі №280/704/24 скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання нарахувати та виплатити додаткову винагороду на період дії воєнного стану задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди на період дії військового стану за два дні, саме: 30.08.2023 року, 31.08.2023 року включно у розмірі 100000 грн. в розрахунку за місяць пропорційно часу участі в бойових діях.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду на період дії військового стану за два дні, саме: 30.08.2023 року, 31.08.2023 року включно у розмірі 100000 грн. в розрахунку за місяць пропорційно часу участі в бойових діях.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку статей 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова