Справа № 440/15326/24
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2025-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/15326/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області № 35 від 14.10.2024 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, зарахувавши до загального страхового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком відповідно до ч. 1 статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, періоди роботи в Об`єднанні підприємств громадського харчування Козельщинської райспоживспілки смт Козельщина з 04.09.1979 по 26.02.1981 згідно архівної довідки від 08.02.2023 №01-07/28; в колгоспі Жовтень с. Омельниче Козельщинського району Полтавської області з 1981 по 1985 згідно архівної довідки від 08.02.2023 № 01-07/28а; в і колгоспі ім. Ілліча с. Лутовинівка Козельщинського району Полтавської області з 1989 по 1991 згідно архівної довідки від 08.02.2023 № 01-07/286.

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі також відповідач, ГУ ПФУ у Волинській області), про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою від 24.12.2024 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 02.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, а також призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Аргументи учасників справи

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зі заявою про призначення пенсії. На думку ОСОБА_1 , вона мала відповідний стаж та вік, необхідні для призначення пенсії. Оскільки трудова книжка позивачем втрачена, для призначення пенсії разом зі заявою ОСОБА_1 надала довідки про підтвердження трудового стажу. Пояснювала, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи, що зазначені в довідках про підтвердження трудового стажу, оскільки ім`я заявниці, що зазначено в довідках ( ОСОБА_2 , ОСОБА_2 ), не відповідає паспортним даним ( ОСОБА_2 ). Зі вказаним рішенням позивач не погоджується, оскільки вважає, що нею подано достатньо документів для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

На думку позивача, ОСОБА_1 надала до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області усі необхідні документи, передбачені Законом України "Про пенсійне забезпечення" та Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, однак відповідачем протиправно відмовлено у призначенні пенсії.

Відповідач правом подання відзиву на позов не скористався.

Копію ухвали з пропозицією подання відзиву отримав 02.01.2025 в Електронний кабінет /а.с. 53/.

Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Обставини справи, встановлені судом

ОСОБА_1 є громадянкою України, що підтверджено копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 /а.с. 5-6/.

07.10.2024 ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Полтавській області зі заявою про призначення пенсії за віком.

З урахуванням принципу екстериторіальності заяву та документи ОСОБА_1 було передано на розгляд ГУПФУ у Волинській області.

Рішенням ГУПФ України у Волинській області від 14.10.2024 №935 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком з підстав відсутності необхідного стажу на дату звернення.

Головне управління Пенсійного фонду у Волинській області в рішенні від 14.10.2024 №935 зазначило, що за доданими документами до загального страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно:

- архівної довідки від 08.02.2023 №01-0/28 з 04.09.1979 по 26.02.1981, оскільки ім`я заявниці, зазначене в довідці ОСОБА_2 (російською мовою) не відповідає паспортними даним ОСОБА_2 (рос. мовою);

- архівної довідки від 08.02.2023 №01-07/28а з 1981 по 1985, оскільки ім`я заявниці, зазначене в довідці ОСОБА_2 , не відповідає паспортним даним ОСОБА_2 ;

- архівної довідки від 08.02.2023 №01-07/28б з 1989 по 1991, оскільки паспортні дані за вказаний період вказано не повністю.

Враховуючи зазначене, вирішено відмовити в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Не погодившись із зазначеним рішенням, позивач оскаржила його до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Норми права, які підлягають застосуванню

Відповідно до частин першої та другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 року (далі Закон №1058-IV), пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно частини першої статті 26 Закон №1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Частиною четвертою статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно статті 56 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-ХІІ) передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі - Інструкція № 58) до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Відповідно до пункту 2.4. Інструкція № 58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993".

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

На виконання статті 62 Закону № 1788-ХІІ Кабінет Міністрів України Постановою від 12.08.1993 № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" затвердив Порядок № 637.

Згідно пункту 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (пункт 2 Порядку № 637).

В пункті 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Виходячи з наведених норм Порядку №637, у разі відсутності в трудовій книжці записів про роботу, такий стаж встановлюється на підставі інших документів, уточнюючих довідок, відомостей та інших документів, які містять відомості про періоди роботи.

У пункті 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 передбачено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Висновки щодо правозастосування

У даному адміністративному спорі відповідач піддав сумніву довідки про трудовий стаж, надані ОСОБА_1 , в частині періодів роботи позивача, обґрунтовуючи свій сумнів зазначенням довідках " ОСОБА_2 " та " ОСОБА_2 ", " ОСОБА_1 *", " ОСОБА_1 *", " ОСОБА_1 *", що не відповідає паспортним даним ОСОБА_1 .

Суд наголошує, що необхідною підставою для призначення пенсії за віком є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при довідок. ГУПФУ у Волинській області не врахувало, що не усі недоліки записів у довідках можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не формальна правильність записів у довідках.

Тож, право на пенсійне забезпечення особи не повинно безумовно залежати від дій чи бездіяльності осіб, які зобов`язані вести облік трудового стажу працівників і відповідно забезпечувати зберігання цих даних.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №307/541/17 року, який виклав у постанові від 19.12.2019.

Дослідивши матеріали справи, обставини спірних правовідносин, доводи сторін, суд дійшов висновку, що зазначення в архівних довідках імені " ОСОБА_2 ", " ОСОБА_2 ", " ОСОБА_1 *", " ОСОБА_1 *", " ОСОБА_1 *", не є таким, внаслідок якого неможливо ідентифікувати особу ОСОБА_1 (у тому числі за датою народження, чи періодами роботи у розрізі співставлення даних про сплату роботодавцями страхових внесків) та встановити факт роботи позивача на відповідних посадах у відповідний спірний період часу.

Жодний інших зауважень (недоліків) до записів про періоди роботи ОСОБА_1 в архівних довідках від 08.02.2023 №01-07/28, від 08.02.2023 №01-07/28а, від 08.02.2023 №01-07/28б відповідачем не зазначено, а судом не встановлено.

Суду цілком зрозуміло, що визначене ім`я позивача в архівних довідках від 08.02.2023 №01-07/28, від 08.02.2023 №01-07/28а, від 08.02.2023 №01-07/28б повністю відповідає та ідентифікує позивача у справі.

Таким чином, зазначені відповідачем недоліки щодо невідповідності імені " ОСОБА_3 ", " ОСОБА_1 *", " ОСОБА_1 *", "Гресь Наталія Андріїв.*" до паспорту ОСОБА_1 не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії та позбавлення позивача конституційного права на соціальний захист.

Додатково суд зауважує, що записи в розрахунково-платіжних відомостях нарахування заробітної плати в колгоспі, книги наказів директора з особового складу райспоживспілки здійснені протягом 1979-1991 років, тому такі помилки в написання імені ОСОБА_2 були доволі поширеними.

Суд наголошує, що у спірному випадку мова йде про одну і ту ж особу, але має місце різне написання імені позивача та скорочення її по батькові. Факт трудової діяльності сторонами не заперечується. Відтак, вказані помилки в написані імені не можуть бути підставою для незарахування періоду роботи позивача до її страхового стажу.

З змісту спірного рішення виявлено, що стаж зараховано частково - 16 років 8 місяців 25 днів /а.с. 59/.

Таким чином, відповідачем не зараховано до трудового стажу позивача періоди роботи згідно довідок від 08.02.2023 №01-07/28, від 08.02.2023 №01-07/28а, від 08.02.2023 №01-07/28б /а.с. 10-13/.

Під час прийняття спірного рішення відповідач встановив:

вік позивача на момент звернення становив 61 рік.

страховий стаж - 16 років 26 місяців 25 днів.

необхідний страховий стаж - 30 років.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

Дослідивши матеріали справи, обставини спірних правовідносин, доводи сторін, надавши оцінку наданих доказів, суд дійшов висновку, що відомостями з архівних довідок від 08.02.2023 №01-07/28, від 08.02.2023 №01-07/28а, від 08.02.2023 №01-07/28б в повній мірі підтверджується трудовий стаж позивача, натомість відповідачем не надано доказів та не заявлено доводів щодо вжиття ним будь-яких заходів для витребування у відповідних підприємств чи архівних установ документів на підтвердження стажу роботи позивача в періоди, зазначені в архівних довідках.

Cуд зазначає, що доказів визнання недостовірними архівних довідок від 08.02.2023 №01-07/28, від 08.02.2023 №01-07/28а, від 08.02.2023 №01-07/28б щодо спірних періодів роботи позивача відповідачем суду не надано, а тому, на думку суду, їх безпідставно не взято до уваги відповідачем при обрахуванні стажу роботи та не вжито всіх заходів для його перевірки.

Враховуючи фактичні обставини даної справи, суд вважає, що зарахування періодів роботи з 04.09.1979 по 26.02.1981, з 1981 по 1985, з 1989 по 1991 рік на підставі архівних довідок від 08.02.2023 №01-07/28, від 08.02.2023 №01-07/28а, від 08.02.2023 №01-07/28б до страхового стажу - є варіантом правомірної поведінки, від якого відповідач безпідставно ухилився, тому це питання не може бути віднесено до дискреційних повноважень органу пенсійного фонду з огляду на приписи чинного пенсійного законодавства.

Однак, судом обраховано, що період роботи з 04.09.1979 по 26.02.1981, з 1981 по 1985, з 1989 по 1991 складає 7 років 5 місяців і 22 дня.

Отже страховий стаж ОСОБА_1 складає 24 роки 2 місяці 17 днів (16 років 8 місяців 25 днів + 7 років 5 місяців 22 дня), що є меншим за 30 необхідних років.

У зв`язку з недостатністю страхового стажу 30 років, підстави для зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію відсутні.

За таких обставин суд, керуючись частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає обґрунтованим визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії від 14.10.2024 №935 Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області в частині відмови у зарахуванні до страхового стажу періодів роботи з 04.09.1979 по 26.02.1981, з 1981 по 1985, з 1989 по 1991 на підставі архівних довідок від 08.02.2023 №01-07/28, від 08.02.2023 №01-07/28а, від 08.02.2023 №01-07/28б.

Оскільки суд дійшов висновку про протиправність рішення відповідача в частині незарахування пільгового стажу - належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 04.09.1979 по 26.02.1981, з 1981 по 1985, з 1989 по 1991 на підставі архівних довідок від 08.02.2023 №01-07/28, від 08.02.2023 №01-07/28а, від 08.02.2023 №01-07/28б.

У той же час за відсутності необхідного страхового стажу 30 років підстави для призначення пенсії відсутні.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Суд вважає за необхідне покласти на відповідача судові витрати у сумі 605,60 грн.

Вирішуючи питання стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн, суд виходить з такого.

Згідно зі статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Суд зауважує, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Так, 11.12.2024 між гр. ОСОБА_1 (клієнт) та Юрченко А.В. (адвокат) укладено договір про надання правничої допомоги №109/24, копія якого наявна в матеріалах електронної справи /а.с. 32/.

Згідно з пунктом 3 умов Договору від 11.12.2024 №109/24 сторони домовилися, що вартість 1 (однієї) години роботи Адвоката при наданні правничої допомоги Клієнту за цим Договором становить 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день оплати, а саме 1 342,00 грн. (2684,00 грн х 50% = 1342,00 грн).

За домовленістю Сторін розмір гонорару визначено в сумі 7000 грн.

Актом приймання-передачі правничих послуг від 18.12.2024 №109/24 підтверджено факт надання таких правничих послуг:

- пошук, аналіз та узагальнення законодавства та судової практики щодо спірних правовідносин - 2 год., загальна вартість 2684,00 грн;

- підготовка адміністративного позову - 3,5 год., загальна вартість 4697,00 грн /а.с. 33/.

Факт сплати ОСОБА_1 за надані правничі послуги підтверджується квитанцією від 11.12.2024 /а.с. 31/.

Оцінюючи обґрунтованість розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу, враховуючи відсутність ознак авторської новизни у тексті позовної заяви, та з урахуванням часткового задоволення позову, суд зменшує заявлені до відшкодування витрати в межах розгляду справи до 3000,00 грн.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань ГУПФУ у Волинській області підлягають стягненню на користь позивача витрати, понесені ним на оплату професійної правничої допомоги, у сумі 3000,00 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (вул. Кравчука, 22В, м. Луцьк, Волинська область, 43026, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про відмову у призначенні пенсії від 14.10.2024 №935.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 04.09.1979 по 26.02.1981, з 1981 по 1985, з 1989 по 1991 на підставі архівних довідок від 08.02.2023 №01-07/28, від 08.02.2023 №01-07/28а, від 08.02.2023 №01-07/28б.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) та витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн (три тисячі гривень нуль копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.С. Шевяков