Справа № 745/712/24
Суддя: Кобаль Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2025-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №745/712/24 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Даньков О.М., Суддя-доповідач Кобаль М.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Кобаля М.І.,

суддів Бужак Н.П., Черпака Ю.К.,

при секретарі Литвин С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні без участі сторін апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сосницького районного суду Чернігівської області від 23 жовтня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Чернігівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції України в Чернігівській області (далі по тексту - відповідач, ГУ НП України в Чернігівській області) в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕНА №2565584 від 08.07.2024 року, відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 850 грн., відповідно до ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Рішенням Сосницького районного суду Чернігівської області від 23 жовтня 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Чернігівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

03.02.2025 на адресу суду апеляційної інстанції надійшли додаткові пояснення ОСОБА_1 , в яких останній окрім іншого, просив суд здійснювати розгляд справи без його участі.

Суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі, зокрема, неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання (п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст.313 КАС України неявка сторін належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, не перешкоджає слухання справи.

Справу розглянуто у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржуване рішення скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 08.07.2024 року, о 19.47, поліцейським (м. Мена) ВП №1 Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області старшим сержантом поліції Фесенко В.П. було винесено постанову, відносно ОСОБА_1 , серії ЕНА №2565584 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі (далі по тексту - оскаржувана постанова).

Так, в оскаржуваній постанові зазначено, що водій ОСОБА_1 керував мотоциклом Мустанг, б/н, при цьому був без застебнутого мотошолому, та незареєстрованим у встановленому законодавством порядку (в постанові зазначено - у встановлено законодавства порядку), чим порушив п.30.1 ПДР - керування водієм ТЗ не перереєстрованим в установленому порядку.

За результатом розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідно до ч. 6 ст. 121 КУпАП, до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу 850 грн.

Позивач, вважаючи оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, 05.08.2024 року звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів, що підтверджується штампом суду на першому аркуші позовної заяви.

Під час звернення до суду, у позовній заяві, ОСОБА_1 заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду, як підставу визнання вказаного пропуску строку поважним, позивач зазначив, що оскаржувана постанова працівником поліції на місці події позивачу не вручена, а отримана згідно з поштовим відправленням 30.07.2024 року, що підтверджується трекінгом Укрпошти №761 (а.с.9 на звороті - 10).

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення по даній справі, дійшов висновку, що ОСОБА_1 , пропущено строк звернення до адміністративного суду без поважних підстав, а причини пропуску строку звернення до адміністративного суду, на які посилається позивач, є неповажними.

Дослідивши матеріали справи, доводи сторін та надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України у рішенні від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 підкреслив значущість положень статті 55 Конституції України щодо захисту кожним у судовому порядку своїх прав і свобод від будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб, а також стосовно неможливості відмови у правосудді.

У цьому ж рішенні Конституційний Суд України зазначав, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Правовими положеннями ч. 1 ст. 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 3 ст. 122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 вказаної статті 122 КАС України визначено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 4 ст.122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно із статтею 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Частиною 1 статті 171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно правових положень ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що 05.08.2024 року ОСОБА_1 подано до суду даний позов, який має особливості передбачені ст. 286 КАС України, що підтверджується штампом суду на першому аркуші позовної заяви. Також, під час звернення до суду, у позовній заяві, ОСОБА_1 заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду, як підставу визнання вказаного пропуску строку поважним, позивач зазначив, що оскаржувана постанова працівником поліції на місці події позивачу не вручена, а отримана згідно з поштовим відправленням 30.07.2024 року, що підтверджується трекінгом Укрпошти №761 (а.с.9 на звороті - 10).

Ухвалою Сосницького районного суду Чернігівської області від 12.08.2024 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження по справі (а.с.14-16). Правова оцінка поважності причин пропуску строку позивачем на звернення до суду з даним позовом не надавалася.

Під час ухвалення рішення по справі судом першої інстанції надано оцінку підставам на які посилався позивач в заяві про поновлення строку звернення до суду з даним позовом, і встановлено, що оскільки з відеозапису вбачається, що позивач відмовився від ознайомлення зі складеною постановою та отримання її копії 08.07.2024, а отже, достовірно знав, що відносно нього працівником поліції складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Так, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 пропустив строк звернення до суду з даним позовом без поважних причин, а інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними судом першої інстанції не вбачається, тому існують законні підстави для застосування ст. 123 КАС України, і залишення позовної заяви без розгляду.

Вирішуючи питання про обґрунтованість та законність висновків суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає, що адміністративний суд зобов`язаний в кожному випадку з`ясувати чи дотримано особою (позивачем) строк звернення до адміністративного суду із відповідним позовом, чи є поважними підстави пропуску цього строку. Якщо ж вказані позивачем підстави пропуску строку звернення до адміністративного суду є не поважними, то суд зобов`язаний залишити позовну заяву без розгляду.

У свою чергу, поважними причинами пропуску процесуального строку можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Отже, строк повинен бути пропущений виключно з поважних причин.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, вирішальним у визначенні строків звернення до адміністративного суду є встановлення фактів, коли та за яких обставин позивач дізнався про порушення своїх прав та зміг вчинити дії, направлені на їх відновлення.

Звернення до суду з позовом є способом реалізації права на захист порушених прав і свобод особи, які така особа вважає порушеними у зв`язку з виникненням певних обставин, що впливають на її права. Отже, початок перебігу строку звернення до суду пов`язується саме з виникненням оспорюваних правовідносин, тобто предметом позовних вимог та часом коли особа дізналася або повинна була дізнатися про такі обставини, адже наслідки для особи настають незалежно від підстав, за яких прийнято оскаржуваний акт індивідуальної дії, а з моменту прийняття такого рішення.

Разом з тим, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи рішення суду першої інстанції встановила, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, зокрема: ухвалено по даній справі рішення іменем України, замість ухвали, як це передбачено нормами адміністративного судочинства.

Так, пунктом 8 ч. 1 ст. 240 КАС України встановлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Правовими положеннями п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України регламентовано, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, порушення судом першої інстанції норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції, без надання правової оцінки обставинам справи по суті позовних вимог, оскільки вони не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Крім того, судом першої інстанції помилково не взято до уваги правові положення ч.2 ст. 286 КАС України, зокрема, що позовну заяву щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, може бути подано - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 копію оскаржуваної постанови отримав 30.07.2024 року, згідно з поштовим відправленням, що підтверджується трекінгом Укрпошти №761 (а.с.9 на звороті - 10).

У свою чергу, до суду першої інстанції з позовною заявою ОСОБА_1 звернувся 05.08.2024 року, що підтверджується штампом суду на першому аркуші позовної заяви, тобто в межах десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови), як це передбачено ч.2 ст. 286 КАС України, а тому висновки суду першої інстанції про пропуск позивачем строку звернення з позовною заявою є помилковими, відповідно, позовна заява підлягає розгляду по суті.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

Також, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Отже, з огляду на вищезазначене, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, з урахуванням висновків викладених в даній постанові.

Керуючись ст.ст. 123, 240, 242, 308, 310, 315, 317, 319, 321, 322, 325, 328 КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Сосницького районного суду Чернігівської області від 23 жовтня 2024 року скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: М.І. Кобаль

Судді: Н.П. Бужак

Ю.К. Черпак

Повний текст виготовлено 04.02.2025 року