Справа № 129/389/25
Суддя: Дєдов С. М.
Дата ухвалення: 2025-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 129/389/25
Провадження у справі № 2-а/129/59/2025
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

06.02.2025 року місто Гайсин

Суддя Гайсинського районного суду Вінницької області Дєдов С.М., вивчивши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

Встановив:

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючого по даній адміністративній справі призначено суддю Дєдова С.М.

Позовна заява не відповідає вимогам, встановленим ст.ст. 160, 161 КАС України та підлягає залишенню без руху, оскільки в порушення п.2) ч. 5 ст. 160 КАС України у позовній заяві не вказано найменування належного відповідача у даній категорії справ, а також не вказано відомості про наявність або відсутність у сторін електронного кабінету, а також у в порушення ч. 1 ст. 161 КАС України до позовної заяви, яка надійшла до суду поштовим відправленням, не додано її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до ч.4 ст. 160 КАС України суд надає роз`яснення щодо належного відповідача у даній категорії справ.

Оскаржувана Постанова була винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, відповідно до Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, що затверджено Постановою Кабінету Міністрів України №154 від 23.02.2022 року, а саме п.3 Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки очолюють керівники, які організовують діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя підпорядковуються оперативному командуванню, в зоні відповідальності якого вони перебувають згідно з військово-адміністративним поділом території України.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки як структурні підрозділи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя підпорядковуються відповідному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, області, мм. Києва та Севастополя, на території відповідальності якого вони перебувають згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Вищевказане знаходить своє підтвердження також і у Висновках Верховного Суду України, які він зазначив у своїй Постанові по справі № 344/6751/22 від 27 березня 2024 року, а саме відповідно до пункту 7 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.

З метою забезпечення виконання завдань та визначених функцій районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у їх складі утворюються структурні підрозділи (відділи, відділення, групи, служби), які провадять діяльність відповідно до положення про структурний підрозділ районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що затверджується керівником районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Положення про районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затверджуються керівниками відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, м. Києва та м. Севастополя.

Територіальний центр комплектування та соціальної підтримки має печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.

Аналіз наведеної правової норми свідчить, що районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а відтак не мають статусу юридичних осіб.

Такий висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 19 жовтня 2022 року у справі № 522/22225/21 (провадження № К/990/20744/22).

Відповідно до ст. 95 Цивільного кодексу України, Філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій.

Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи.

Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Відповідно до ст. 96 ЦКУ Юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Отже, враховуючи вищенаведене, відповідачем у справі має бути ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до п.3, ст. 288 КУпАП Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Крім того, частиною першою статті 161 КАС України встановлено, що до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Відповідно до частини другої статті 161 КАС України у разі подання позовної заяви та доданих до неї документів в електронній формі через електронний кабінет до позовної заяви додаються докази надсилання її копії та копій доданих документів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.

Згідно із частинами сьомою та восьмою статті 44 КАС України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

При цьому, частиною дев`ятою статті 44 КАС України визначено, що у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати до суду доказ надсилання цих матеріалів іншим учасникам справи.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

З доданих до позовної заяви документів вбачається, що відсутні докази про направлення відповідачу позовної заяви з доданими до неї документами.

Відповідно, якщо копію позовної заяви надіслано поштою, то документом, який підтверджує надсилання, є фіскальний чек поштового відділення, опис вкладення у цінний лист. Крім того, підтвердженням, що відправлення надіслано на адресу одержувача є саме накладна (службовий чек), в якому зазначено номер накладної, інформацію про відправника та одержувача, інформацію про відправлення, а також міститься підтвердження (підпис) відправника з підтвердження, що інформація у даній накладній зазначена правильно.

Всупереч встановленим вимогам, позивач не надав суду належних доказів відправлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів через АТ «Укрпошта».

Отже, з метою усунення недоліків позовної заяви позивач повинен надати до суду докази надсилання відповідачу копії позовної заяви та всіх доданих до неї документів листом з описом вкладення відповідно до вимог КАС України.

За таких обставин заява підлягає залишенню без руху для виправлення недоліків шляхом виконання зазначених вище приписів закону, для ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення згідно зі ст. 242 КАС України.

За таких обставин заява на підставі ст. 169 КАС України підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст. 169 КАС України,

Постановив:

Залишити без руху для виправлення недоліків позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Роз`яснити позивачу, що невиконання чи неналежне виконання вимог цієї ухвали протягом десяти днів з дня отримання її копії спричинить повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: