Справа № 345/7049/24
Суддя: Юрчак Л. Б.
Дата ухвалення: 2025-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №345/7049/24
Провадження № 2-а/345/3/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.02.2025 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Юрчака Л.Б., при секретарі Пилипів Н.П., розглянувши в приміщенні суду м. Калуш у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом в якому просив скасувати постанову серії БАА № 978178 від 16.08.2023 року у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, якою його піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 20 400,00 грн. та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань із суб`єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області на його користь понесені витрати на оплату судового збору в розмірі 605,60 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що постановою поліцейського СРПП Калуського РВП Головного управління поліції в Івано-Франківській області старшим сержантом поліції Щербюк В.В. серії БАА № 978178 від 16.08.2023 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20 400,00 грн. за ч. 4 ст. 126 КУпАП за те, що 16.08.2023 року о 06 год. 58 хв. в м. Калуші по вул. Січових Стрільців Івано-Франківської області він керував транспортним засобом марки ШЕВРОЛЕ АВЕО, реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи позбавлений керування транспортним засобом Калуським міськрайонним судом від 16.06.2023 року № 17109, чим порушив вимоги ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» та правил дорожнього руху. Після складання працівником поліції патрульним Щербюк В.В. постанови, її копії йому вручено не було і в подальшому її копія працівниками поліції йому не надсилалась за місцем його проживання. Від підпису в ній він відмовився так як автомобілем він не керував, працівники поліції його не зупиняли, а тому вважає, що постанову склали незаконно та сфальсифіковано. Також зазначив, що після винесення патрульним поліції йому зазначеної постанови, одночасно 16.08.2023 року на нього складено адміністративний протокол за ч. 2 ст. 130 КУпАП, який в подальшому було скеровано на розгляд до Калуського міськрайонного суду. Постановою суду від 22.01.2024 року провадження по справі відносно нього за ч. 2 ст. 130 КУпАП було закрито за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, а 01.02.2024 року дана постанова набрала законної сили. З метою захисту своїх прав та спростування факту скоєння ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, він змушений звернутися до суду.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06.01.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

21.01.2025 року до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області через систему «Електронний суд» від представника ГУ НП в Івано-Франківській області Веселовської С.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначила, що правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП підтверджується наступними доказами: постановою серії БАА №9781178 від 16.08.2023 за ч. 4 ст. 126 КУпАП; постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області (справа №345/3666/22) року про позбавлення права керування на 1 (один) рік ОСОБА_1 . Звернула увагу суду, що факт керування транспортним засобом позивачем було зафіксовано поліцейським, як наслідок відповідного діяння, складено постанову уповноваженою особою у відповідності до чинного законодавства. Згідно з постановою серії БАА № 9781178 від 16.08.2023 саме позивач перебував за кермом транспортного засобу у визначений час та за визначених обставин. Також зауважила, що незгода позивача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення його від адміністративної відповідальності. Враховуючи вище вказане вважає, що постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, а в діях позивача є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП. Інспектор, розглядаючи дану справу з`ясував всі обставини, які підлягають з`ясуванню та діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

У судове засідання представник відповідача також не з`явився, хоча його належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 4 ст. 229 КАС України).

Суд, дослідивши матеріали справи, відеозапис, вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 4.1 Рішення КонституційногоСуду Українивід 22 грудня 2010 № 23-рп/2010 (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з пунктами 3, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, що полягають, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена, зокрема, ч. 4 ст. 126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП).

Згідно з ч. 4 статті 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, з огляду на зміст п. 1 ст. 247 КУпАП.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 74 КАС України).

Відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена Наказом МВС України № 1026 від 18 грудня 2018 року, працівники поліції з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення можуть застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Застосування таких, порядок зберігання, видачі, приймання, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів, чітко регламентовано даною Інструкцією.

Так, відповідно до п. 4, 5 розділу ІІ Інструкції під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється як правило на його форменому одязі. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища. У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Така ж вимога відповідно до розділу ІІІ у п.2 Інструкції встановлена і щодо застосування відеореєстраторів , встановлених на службових транспортних засобах.

Розділом VІІ Інструкції передбачено, що під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна системної дати та часу, примусове виключення відеореєстрторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб.

З матеріалів справи вбачається, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАД № 978178 від 16.08.2023 року, винесену поліцейським СРПП Калуського РВП Головного управління поліції в Івано-Франківській області старшим сержантом поліції Щербюком В.В., позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400,00 грн. (а.с. 12).

Згідно оскаржуваної постанови, 16.08.2023 року о 06 год. 58 хв. в м. Калуші по вул. Січових Стрільців водій керував транспортним засобом марки ШЕВРОЛЕ АВЕО, реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи позбавлений керування транспортним засобом Калуським міськрайонним судом від 16.06.2023 року № 17109, чим порушив вимоги п. 2.1.«А» та ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Верховний Суд у постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17 вказав, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку.

Однак, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не долучено до матеріалів справи жодних належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, на обґрунтування правомірності винесеної поліцейським постанови.

Як доказ, судом оглянуто відеофайл з місця події під назвою « ОСОБА_1 МР4», який був наданий через систему «Електронний суд» представником ГУ НП в Івано-Франківській області Веселовською С.В. З даного відеозапису видно, що автомобіль марки «ШЕВРОЛЕ АВЕО», реєстраційний номер НОМЕР_2 , стоїть у дворі житлових будинків. Інших об`єктивних доказів, які б підтверджували факт керування автомобілем саме ОСОБА_1 суду не надано. Під час перегляду відеозапису судом не знайдено фактів на підтвердження керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 .

З огляду на вищевказані факти, суд приходить до висновку, що викладені відносно позивача у постанові обставини про те, що він керував автомобілем спростовуються його поясненнями, які в сукупності з іншими дослідженими доказами сумнівів у їх достовірності не викликають.

Відповідачем не спростовано доводів позивача про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем.

Крім того, постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.01.2024 року (справа №345/4176/23) провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вказаним судовим рішенням було встановлено, що на жодному із файлів відеозапису під назвою «Невкипілий з (1) по Невкипілий (9) не має руху транспортного засобу, а також на відеофайлах за № 10, 11, 12 відсутня дата та час відеофіксації руху автомобіля, що належить ОСОБА_1 , а на відеофайлі за № 9 є час, але відсутня дата. З огляду на наявні істотні порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, суд визнає вказаний протокол та додані до нього матеріали недопустимими доказами, як такі, що отримані з істотним порушенням вимог КУпАП.

З огляду на наведене, суд вважає, що вина позивача у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП не доведена поза розумним сумнівом. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечними доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Зазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відсутні належні та допустимі докази на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП суд розглядає дану категорію справ у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Суд при розгляді даної категорії адміністративних справ перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та наділений повноваженнями згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, скасувати постанову і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Беручи до уваги сукупність досліджених та перевірених у справі доказів, суд приходить до переконання, що постанову серії БАА № 978178 від 16.08.2023 року про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За подання до суду позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 605,60 грн., що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 9 від 31.12.2024 р. (а.с. 6).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 72-77, 90, 241-243, 245, 246, 250, 286, 295-297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 978178 від 16.08.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 20 400,00 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126КУпАП - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , жителя АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області (вул. Академіка Сахарова, буд. 15, м. Івано-Франківськ, 76018; ) 605,60 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: