Справа № 308/20407/24
Суддя: Бенца К. К.
Дата ухвалення: 2025-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Бенца К.К.,

при секретарі судового засідання - Майор Ю.В.

за участі:

представника позивача - Дьордь В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в особі уповноваженого представника Дьордь В.В. до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА №3672421 від 16.12.2024 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в особі уповноваженого представника Дьордь В.В. звернувся до Ужгородського міськрайонного суду через систему «Електронний суд» з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА №3672421 від 16.12.2024 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

Мотивуючи позовні вимоги вказує на те, що 16.12.2024 року інспектор 1 взводу 1 роти УПП в Закарпатській області лейтенант поліції Мощак Віктор Вікторович притягнув Позивача до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 Кодексу України Про адміністративні правопорушення та відповідно склав постанову серії ЕНА №3672421 від 16.12.2024 року.

Зазначає, що з копії постанови випливає, що водій порушив п.2.1. Правил дорожнього руху, будь яких інших даних стосовно інкримінованого діяння у постанові не зазначено. Позивач свою вину не визнав, і не визнає, на аргументи інспектора, про те, що він позбавлений права на керування транспортним засобом просив його надати належні докази. Інспектор у свою чергу належних доказів не надав, на зауваження Позивача про те, що йому не відомо про позбавлення його керування ТЗ, участі у судових засіданнях він не брав, йому не повідомлялось про судові засідання із відкритих даних, а саме Судова влада випливає, що відсутні прийняті рішення стосовно ОСОБА_1 . Стосовно вище наведено Позивачем було подано пояснення на окремому аркуші, яким він заперечив свою вину. Однак пояснення до уваги не були взяті і Позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Представник позивача зазначає, що вважають дану постанову необґрунтованою, такою що не відповідає нормам КУпАП та винесеною з перевищенням компетенції суб`єкта владних повноважень. Також під час винесення постанови не дотримано вимоги статей 245, 276, 280 КУпАП відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що у діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Вказав, що у постанові за якою Позивача притягнуто до відповідальності відсутні будь які дані, які можуть свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. У постанові вказано тільки те, що водій керував ТЗ будучи позбавленим права керування таким ТЗ, інших даних у постанові не зазначено. По суті інформація викладена у постанові є суб`єктивним ствердженням інспектора, яка нічим не підкріплена та відсутні відповідні докази.

Позивач та його представник з винесенням постанови не згідні, вважають, оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

З посиланням на викладене представник позивача просить суд скасувати постанову серії ЕНА №3672421 від 16.12.2024 року за якою Позивача було притягнути до адміністративної відповідальності та стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору та витрати на професійну правову допомогу.

20.01.2025 року представник відповідача подав до суду відзив на адміністративний позов про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у якому зазначив , що вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Вказує на те, що 16.12.2024 року під час несення служби працівниками управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 серійний номер ТС 008427, за адресою: Закарпатська область, автомобільна дорога М-06 «Київ-Чоп» км. 790, було виявлено порушення правил дорожнього руху, а саме, водій транспортного засобу «Mitsubishi Lancer» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , рухався швидкістю 137 (сто тридцять сім) км/год. в зоні дії дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 50 км», чим перевищив встановлене обмеження максимальної швидкості руху на 87 (вісімдесят сім) км/год, порушивши п. 12.9 «б» ПДР України.

На підставі ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію" транспортний засіб було зупинено. Інспектор підійшов до водія, яким виявився ОСОБА_1 (Позивач), належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу зупинки та перевірки документів, попросив пред?явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 ПДР України. В ході перевірки поліцейськими встановлено, що постановою Ужгородського міськрайонного суду від 15.10.2024 (справа N? 308/16264/24) Позивача позбавлено права керування транспортним засобом строком на 1 рік. Враховуючи зазначене, водій порушив п. 2.1 «а» ПДР України. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.9 «б» та 2.1 «а» ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 122 та ч. 4 ст. 126 КУпАП було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо водія.

Після чого водію було роз?яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, яке додано до відзиву та підписом у постанові про адміністративне правопорушення серії ЕНА N? 3672421 від 16.12.2024). В ході розгляду справи всі усні доводи та письмові пояснення водія були взяті до уваги при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Відповідач зазначає, що при перевірці поліцейським особи позивача встановлено, що згідно Національної автоматизованої системи МВС України Лазар А. П. притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та позбавлений права керування транспортними засобами строком на 1 рік відповідно до постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.10.2024, яка набрала законної сили 28.10.2024. Поліцейський повідомив позивачу, що дані дії (керування автомобілем, будучи позбавленим права керування) є порушенням п. 2.1. «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Перевіркою даних в Єдиному державному реєстрі судових рішень (посилання https://reyestr.court.gov.ua/Review/122487521) встановлено, що постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 жовтня 2024 року у справі N? 308/20407/24 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Вказане рішення суду було надіслано для оприлюднення - 23.10.2024, зареєстровано: 23.10.2024, забезпечено надання загального доступу: 24.10.2024. Постанова набрала законної сили 28.10.2024. Таким чином, згідно з інформації з Єдиного реєстру судових рішень, постанова Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.10.2024 року у справі N? 308/16264/24, станом на 16.12.2024 (дата винесення оскаржуваної постанови серії ЕНА N? 3672421) вступила в законну силу та оскаржена не була.

З посиланням на викладене відповідач просить суд відмовити Позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позиція сторін по справі:

Позивач у призначене судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, з підстав зазначених у позовній заяві. Надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Зокрема зазначив, що позивачу не було відомо щодо винесеної відносно нього судом постанови за ст. 130 КУпАП. Зазначив, що ними подано апеляційну скаргу на постанову суду, якою позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення та клопотання про поновлення строку на оскарження на дану постанову. Просив суд позовні вимоги задовольнити та скасувати постанову серії ЕНА №3672421 від 16.12.2024 року.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції у призначене судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надіслав до суду відзив.

В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії:

27.12.2024 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду позовну заяву залишено без руху.

15.01.2025 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду відкрито провадження по справі № 308/20407/24 та призначено справу до розгляду.

У даній справі заходи забезпечення доказів та забезпечення позову судом не застосовувалися.

Провадження у справі ухвалою суду не зупинялося, а тому не було підстав для його поновлення.

Заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, суд дійшов наступного висновку.

Так, спір між сторонами виник з приводу притягнення позивача до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 9, ч. 2 ст. 77 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі- КУпАП), ЗакономУкраїни «Про Національну поліцію», Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР) та ст.286 КАС України.

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України Про Національну поліцію, поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 цього Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно правових актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість прийнятої постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності з прийняттям постанови про адміністративне правопорушення з визнанням його вини у вчиненні адміністративного правопорушення та накладення стягнення.

У відповідності до ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Як встановлено судом, 16.12.2024 року інспектор 1 взводу 1 роти УПП в Закарпатській області лейтенантом поліції Мощак Віктором Вікторовичем винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ЕНА №3672421 від 16.12.2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення 16.12.2024 р. адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400,00 гривень, а саме за порушення вимог п. 2.1.а ПДР України.

Відповідно до п. 2.1.а ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 КУпАП ( в редакції на час виникнення спірних правовідносин) керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.222 цього Кодексу, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ч.4 ст.126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.3 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених ст.258 цього кодексу.

Згідно з ч.2 та ч.4 ст.258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених ч.1 та ч.2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу,крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбаченихстаттею 132-2 цього Кодексу, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Отже, оскільки справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП, належить до компетенції органів Національної поліції України, то у відповідності до ч. 2 ст. 258 КУпАП уповноважені посадові особи, які діють від імені органів Національної поліції, не складають протокол про адміністративне правопорушення, а на місці вчинення правопорушення виноситься постанова про адміністративне правопорушення або залишається відповідне повідомлення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Ст.258 КУпАП містить вичерпний перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Відповідно до п.10 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, відповідно до ст. 288 КУпАП, перевірка законності та обґрунтованості постанови по справі про адміністративне правопорушення судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Суд , здійснивши перевірку рішення суб`єкта владних повноважень щодо відповідності критеріям правомірності, визначених ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обовязок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності. Оскільки позивач проти вчинення правопорушення заперечує, відповідач зобовязаний подати докази на спростування таких заперечень. Позивач заперечує факт порушення ним ПДР.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (стаття 23 КпАП).

В силу ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При прийнятті постанови про накладення адміністративного стягнення за правилами ст.252 КУпАП визначено обовязок відповідача провести оцінку наявним доказам, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Отже, з наведених норм вбачається, що правовою підставою для притягнення особи до адміністра-тивної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Відповідно до ч.4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1,2 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р., - розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

Згідно з статтею 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адмінстягнення у вигляді штрафу.

Досліджуючи зміст постанови серії ЕНА № 3672421 від 16.12.2024 року, судом встановлено, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 16.12.2024 року будучи водієм транспортного засобу «Mitsubishi Lancer» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , рухався швидкістю 137 (сто тридцять сім) км/год. в зоні дії дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 50 км», чим перевищив встановлене обмеження максимальної швидкості руху на 87 (вісімдесят сім) км/год,

та за керування16.12.2024 р. транспортним засобом будучи позбавленим права керування таким транспортним засобом з накладенням на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП адміністративного стягнення за ч. 4 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 20400,00 гривень, а саме за порушення вимог п. 2.1.а ПДР України.

Судом встановлено, що постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.10.2024, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. (рішення набрало законної сили 28.10.2024), дані відображено в Єдиному реєстрі судових рішень .

За правилами ст. 294 КУпАП України постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Таким чином, норми КУпАП України не ставлять в залежність набрання законної сили постанови у справі про адміністративне правопорушення з моментом отримання копії цієї постанови.

При цьому, суд звертає увагу, що за правилами ст. 38 КУпАП України якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Суд звертає увагу, що постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.10.2024 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, яке мало місце 28 вересня 2024 року.

Тобто, на момент винесення оскарженої постанови (16.12.2024 року), позивач, користуючись правами, наданими ст. 268 КУпАП України, міг ознайомитись з матеріалами справи, отримати інформацію про прийняте рішення, та його копію.

Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів, він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права.

В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про відсутність у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Неотримання копії постанови у справі про адміністративне правопорушення не змінює дату набрання нею законної сили, а відтак не звільняє від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 126 КУпАП України.

До аналогічного правового висновку дійшов Восьмий апеляційний адміністративний суд у постанові від 23.01.2025 року, справа №161/11859/24.

Не зважаючи на викладене, позивач 16.12.2024 здійснював керування транспортним засобом, будучи позбавленим такого права.

Судом встановлено, що 02.01.2025 представником ОСОБА_1 адвокатом Дьордь В.В. до Закарпатського апеляційного суду подано апеляційну скаргу на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.10.2024, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

З огляду на те, що правопорушення, передбачене частиною 4 статті 126 КУпАП, належить до правопорушень з формальним складом, суд приходить до висновку, що керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами утворює склад правопорушення, визначений у цій статті.

Факт позбавлення позивача правом керування транспортними засобами підтверджується згаданим вище судовим рішенням та не заперечується учасниками справи. Окрім того, матеріали справи не містять заперечень того, що позивач керував транспортним засобом до його зупинки працівниками поліції.

Разом з відзивом, відповідачем надано відеозапис подій, що міститься на диску, наданому суду у встановленому законом порядку, який було оглянуто в судовому засіданні за участі сторін.

З дослідженого судом відеозапису чітко і послідовно вбачається зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . З доданого відеозапису вбачається, що працівником поліції повідомлено ОСОБА_1 про те, що він позбавлений права керування транспортними засобами згідно постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.10.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Поліцейським зазначено, що дана постанова набрала законної сили та сторонами не оскаржувалась. Поліцейський надав ОСОБА_1 електронні докази на підтвердження факту притягнення його до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП .

В свою чергу ОСОБА_1 зазначав, що йому невідомо про факт розгляду справи та винесення відносно нього будь-якої постанови, згідно якої його було позбавлено прав керування транспортними засобами.

З огляду на викладене, відповідачем доведено правомірність складання спірної постанови.

З огляду на наведене, суд не бере до уваги доводи представника позивача про те, що поліцейським не надано доказів, які можуть свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Таким чином, вивченням матеріалів справи, у тому числі наданого відеозапису, не встановлено порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, стосовно ОСОБА_1 .

Отже, з огляду на наведене, факт порушення позивачем п.2.1 а Правил дорожнього руху повністю доведено, а тому оскаржувана постанова про притягнення позивача за ч.4 ст.126 КУпАП є законною та обґрунтованою.

Крім того, вказана постанова Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.10.2024 у справі №308/16264/24 міститься в Єдиному реєстрі судових рішень, в загальному доступі та перевірена судом. Згідно з інформації з Єдиного реєстру судових рішень, Постанова вступила в законну силу 28.10.2024 року та оскаржена не була.

З огляду на наведене суд приходить до висновку, що постанова серії ЕНА № 3672421 від 16.12.2024 року винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення, з дотриманням правил чинного законодавства, на підставі наявних доказів про адміністративне правопорушення, на основі яких було встановлено винність ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП та немає підстав для скасування відповідної постанови, оскільки доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставини, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи не надано.

Таким чином, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення в даному випадку винесена у межах повноважень Відповідача в порядок та спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням усіх обставин у справі, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Визначений цією правовою нормою обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про те, що матеріалами справи підтверджується факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, а наведені позивачем у своєму адміністративному позові обставини про відсутність вчинення адміністративного правопорушення не знайшли свого підтвердження матеріалами справи, через що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, відтак задоволенню не підлягають.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 р. Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Оскільки в позові відмовлено, підстав для присудження на користь позивача з відповідача судових витрат суд не вбачає.

На підставі ст. ст. 6-14, 25, 32, 77, 205, 241, 243 - 246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 33, ч.2 ст. 122, ст.ст. 247, 251, 258, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ухвалив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 в особі уповноваженого представника Дьордь В.В. до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА №3672421 від 16.12.2024 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Відповідно ч.2 ст.271 КАС України копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ч. 4 ст. 286 КАС України у десятиденний строк із дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 );

Відповідач: Департамент патрульної поліції (, місце знаходження : 03048, м. Київ, вул. Ф.Ереста,3)

Дата складання повного тексту рішення 05.02.2025 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца