Справа № 336/12474/24
Суддя: Дмитрюк О. В.
Дата ухвалення: 2025-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 2-а/336/34/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запорожжя у складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

за участю секретаря Нєдєльчевої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

17.12.2024 до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , за яким просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3578598 від 30.11.2024.

В обґрунтування позову зазначив, що постановою серії ЕНА № 3578598 від 30.11.2024 в справі про адміністративне правопорушення його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн..

Суттю адміністративного правопорушення зазначено, що 30.11.2024 о 17 год. 16 хв. ОСОБА_1 здійснив зупинку транспортного засобу марки «HYUNDAI ACCENT», д.н.з. НОМЕР_1 , біля будинку 177 по пр. Соборному в м. Запоріжжі, ближче 30 метрів до посадкового майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, позначену відповідним дорожнім знаком «5.45.1», чим порушив вимоги п. 15.9.е Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 вважає що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є необґрунтованою.

Під час винесення постанови поліцейським взводу 2 роти 2 батальйону 1 УПП в Запорізькій області ДПП сержант Луговський М.А. не розібрався із ситуацією, яка сталася, та належним чином не дослідив всіх обставин справи. Йому здалося, що ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, але насправді ніяких порушень не було. В зазначений в постанові день та час він не керував транспортним засобом «HYUNDAI ACCENT», д.н.з. НОМЕР_1 , та не здійснював зупинку цим автомобілем ближче 30 метрів до посадкового майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів. Таким чином інспектори патрульної поліції порушили вимоги ст.ст. 245, 280 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи. В даному випадку поліцейський Луговський М.А. не дослідив склад адміністративного правопорушення, а саме його об`єктивну сторону, обов`язковою ознакою якої є вина, яка має бути доведена.

Ухвалою суду від 20.12.2024 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 02.01.2025.

31.12.2024 до суду надійшов відзив відповідача Департаменту патрульної поліції на позовну заяву, до якого додано диск з відеозаписом правопорушення.

02.01.2025 судове засідання відкладено на 31.01.2025 у зв`язку з зайнятістю судді у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні 31.01.2025 представник позивача підтримав позовні вимоги, просив скасувати постанову серії ЕНА № 3578598 від 30.11.2024, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення та стягнути на користь позивача судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 605,60 грн..

Представник відповідача - Департаменту патрульної поліції, в судове засідання не з`явився, за відзивом на позовну заяву просить розглянути справу за відсутності представника, у задоволенні позову просить відмовити.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП, в судове засідання 31.01.2025 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки не повідомив.

Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ст.194 КАС України.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши обставини справи та відзив відповідача на позовну заяву, перевіривши доводи адміністративного позову, оглянувши відеозапис, дослідивши наявні у справі докази в сукупності, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

30.11.2024 поліцейським взводу 2 роти 2 батальйону 1 УПП в Запорізький обл.. сержантом поліції Луговським М.А. була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 35785998,якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 340 грн..

У постанові зазначено:

- особа, щодо якої розглядається справа: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Запоріжжя, вул. Памірська, 129, посвідчення водія НОМЕР_2 ;

- транспортний засіб: - «HYUNDAI ACCENT», д.н.з. НОМЕР_1 , власник ОСОБА_2 ;

- суть і обставини правопорушення - 30.11.2024 о 17:16:13 за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 177, водій керуючи транспортним засобом здійснив зупинку ближче 30 метрів до посадкового майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, позначену відповідним дорожнім знаком «5.45.1», чим порушив вимоги п. 15.9.е Правил дорожнього руху України Порушення зупинок ближче 30 м. від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних ТЗ.

Згідно постанови ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн..

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У статті 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Приписами статті 90 КАС України регламентовано, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються КАС України, КУпАП, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМУ від 10.10.2001 р. за № 1306 та є публічно-правовими, оскільки стосуються притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху.

За положеннями статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чиз асобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У статті 280 КУпАП закріплено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У силу ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Таким чином, притягнути до адміністративної відповідальності можливо лише ту особу, яка вчинила дії, що підпадають під ознаки адміністративного правопорушення та яка є або може бути суб`єктом адміністративного правопорушення.

При цьому, саме адміністративне правопорушення може існувати лише за наявності всіх перелічених складових, що у сукупності становлять склад адміністративного правопорушення.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП). Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності.

Як уже зазначалось вище, водія ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення п. 15.9.е Правил дорожнього руху, оскільки той здійснив зупинку транспортного засобу ближче 30 метрів до посадкового майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, зокрема, за ч. 1 ст. 122 КУпАП, є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами і встановлюється шляхом повного, всебічного та об`єктивного з`ясування компетентним суб`єктом владних повноважень всіх обставин справи, а також причин та умов, що сприяли його вчиненню.

Диспозицією ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

За п. 15.9.е) Правил дорожнього руху України зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів). що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків

За правилами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення відповідачем до відзиву на позовну заяву надано оптичний диск із відеозаписами події 30.11.2024.

Разом з тим, на відповідному відеозаписі зафіксовано транспортний засіб «HONDA», д.н.з НОМЕР_3 , процесуальний розгляд та винесення оскаржуваної постанови відносно ОСОБА_1 .. Таким чином, зміст оскаржуваної постанови серії ЕНА № 3578598 від 30.11.2024 не відповідає фактичним даним, зафіксованим на відеозапису.

Також, зі змісту відеозапису неможливо встановити сам факт наявності посадкового майданчика, його відстань відносно зупиненого транспортного засобу позивача та здійснення будь-яких замірів для встановлення наявності складу адміністративного правопорушення.

Зазначений недолік фіксації правопорушення не дає підстави для висновку про порушення позивачем, визначеної п. 15.9.(е) ПДР України заборони зупинки транспортного засобу ближче ніж 30 м до посадкового майданчику.

У відповідності до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії», за умови наявності певної неточності чи суперечностей, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

У рішенні від 31.07.2008 року по справі «Дружстевні заложна пріа та інші проти Чеської Республіки», в якому ЄСПЛ, зокрема зазначив, що висновки адміністративних органів, викладені у прийнятих ними рішеннях, не повинні бути довільними, нераціональними та непідтвердженими доказами.

Верховний Суд у своїй постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17 вказав, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про відсутність доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 п. 15.9.(е) ПДР України, а тому і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву буз задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, враховуючи, що підставами скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення є не доведення відповідачем належними та допустимими доказами факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення, то з урахуванням встановлених КАС України завдань адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити адміністративний позов, шляхом скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Згідно зі статтею 132 КАС України,судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується ст. 132, 139 КАС України, ЗУ «Про судовий збір». Крім того, постановою Верховного Суду від 18.03.2020 р. у справі №543/775/17 Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку ВСУ від 13.12.2016 р. у справі №21-1410а16, вказавши, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшого оскарження позивачем та відповідачем судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції судові витрати в сумі 605 грн. 60 коп. в рахунок відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 286, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕНА № 3578598 від 30.11.2024 в справі про адміністративне правопорушення, винесену поліцейським взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 УПП в Запорізькій області ДПП, сержантом поліції Луговським М.А., про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста, б. 3, ) на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , судові витрати в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок, в рахунок відшкодування витрат з оплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 05 лютого 2025 року.

Суддя О.В.Дмитрюк