Справа № 295/13079/24
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2025-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 295/13079/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Лєдньов Д.М.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

06 лютого 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 03 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постави у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

у вересні 2024 року позивач, ОСОБА_2 , звернулась в суд із позовом, в якому просила скасувати поставу у справі про адміністративне правопорушення серії 4АВ № 06140470 від 29.05.2024 року, згідно якої її притягнуто до відповідальності за чинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП як перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Богунський районний суд м. Житомира ухвалою від 03.10.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постави у справі про адміністративне правопорушення - повернув позивачу.

Судове рішення мотивоване тим, що як зауважувалось в прийнятій судом ухвалі про залишення позовної заяви без руху підставою звільнення від сплати судового збору є, зокрема, майнове становище учасника, коли розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Подані відомості про дохід стосуються періоду 2024 року, що не є попереднім календарним роком відносно часу звернення із позовом (ст. 8 Закону України «Про судовий збір»). Отже, вимоги ухвали від 20.09.2024 не виконано, що є підставою для повернення позовної заяви.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.

Заслухавши суддю - доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та відзивів на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 06.09.2024 позивачу вказано на відсутність доказів, що підтверджують існування підстав для звільнення від сплати судового збору, позовну заяву залишено без руху з роз`ясненням обов`язку надати документи про сплату судових витрат.

На виконання вимог ухвали позивачем подано додаткові матеріали з відомостями про майнове становище, заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 20.09.2024 у задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору відмовлено, позовну заяву залишено без руху для виконання приписів ст. 161 КАС України в частині подання документу про сплату судового збору у встановленому розмірі.

Від позивача 02.10.2024 надійшла заява про звільнення від сплати судового збору з доданими до неї відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу.

Відповідно до ч. 5 ст. 296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Аналогічна норма міститься й у статті 10 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справа Креуз проти Польщі право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Водночас визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Суд також виходить з того, саме на заявника покладається обов`язок щодо доведення фактів відповідно до його прохання про звільнення від сплати судового збору; обов`язок сплатити судові збори, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

Таким чином, питання фінансової спроможності заявника сплатити судовий збір є обов`язковим для врахування та повинно вирішуватись судом з огляду на обставини конкретної справи та надані заявником докази.

Згідно з п.1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо: позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Як зауважувалось в прийнятій судом першої інстанції ухвалі про залишення позовної заяви без руху підставою звільнення від сплати судового збору є, зокрема, майнове становище учасника, коли розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Подані відомості про дохід стосуються періоду 2024 року, що не є попереднім календарним роком відносно часу звернення із позовом (ст. 8 Закону України «Про судовий збір»).

Отже, до клопотання про звільнення від сплати судового збору скаржником не додано достатніх та належних доказів, відповідно до яких суд може розглянути клопотання про звільнення від сплати судового збору, враховуючи розмір річного доходу позивача за попередній календарний рік (2023).

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що оскільки позивачем вимоги ухвали від 20.09.2024 не виконано, що є підставою для повернення позовної заяви.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 03 жовтня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.