Справа № 260/8106/24
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2025-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 лютого 2025 рокум. Ужгород№ 260/8106/24

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дору Ю.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України, Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області та Державного підприємства "Документ" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) через уповноваженого представника звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної міграційної служби України, Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області та Державного підприємства "Документ", в якій просить суд:

1.Визнати протиправною бездіяльність і зобов`язати Державну міграційну службу України вжити у межах своїх повноважень заходів із забезпечення доставки оформленого на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) паспорту громадянина України для виїзду за кордон серія НОМЕР_2 , дійсний до 03.06.2034, орган що видав-2129 і паспорту громадянина України у формі ID-картки з безконтактним електронним носієм номер НОМЕР_3 орган, що видав 2129, дата видачі 03.06.2024 від Державного підприємства «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів» до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області в особі Мукачівського відділу № 2 Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області.

2.Визнати протиправною бездіяльність і зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області в особі Мукачівського відділу № 2 Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області передати оформлений на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) паспорту громадянина України для виїзду за кордон серія НОМЕР_2 , дійсний до 03.06.2034, орган що видав-2129 і паспорту громадянина України у формі ID-картки з безконтактним електронним носієм номер НОМЕР_3 орган, що видав 2129, дата видачі 03.06.2024, разом з копіями заяви, заяви-анкети та актом-приймання передачі (у 2 примірниках) до Державного підприємства «Документ».

3.Визнати протиправною бездіяльність і зобов`язати Державне підприємство «Документ» здійснити доставку оформленого на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) паспорту громадянина України для виїзду за кордон серія НОМЕР_2 . дійсний до 03.06.2034, орган що видав - 2129 і паспорту громадянина України у формі ID-картки з безконтактним електронним носієм номер НОМЕР_3 орган, що видав 2129, дата видачі 03.06.2024. разом з копіями заяви, заяви-анкети та актом-приймання передачі (у 2 примірниках) до його відокремленого підрозділу - філії в Німеччині.

4.Визнати протиправною бездіяльність і зобов`язати Державне підприємство «Документ» в особі відокремленого підрозділу - філії в Німеччині видати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) паспорт громадянина України для виїзду за кордон серія НОМЕР_2 , дійсний до 03.06.2034, орган що видав-2129 і паспорт громадянина України у формі ID-картки з безконтактним електронним носієм номер НОМЕР_3 орган, що видав 2129, дата видачі 03.06.2024, в порядку та на підставі законодавства України, яке було чинне на момент звернення з заявою про їх оформлення, тобто без пред`явлення будь-яких військово-облікових документів.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до інформації, що наявна в мобільному застосунку позивача «Дія», 3 червня 2024 року на ім`я позивача виготовлено паспорт громадянина України для виїзду за кордон (серія НОМЕР_2 , дійсний до 03.06.2034, орган що видав - 2129). Однак, з моменту прийняття відповідного рішення про оформлення паспорту громадянина України для виїзду за кордон і паспорту громадянина України у формі ID-картки з безконтактним електронним носієм пройшло більше 3 місяців, а документи позивачеві так і не видані і видавати їх позивачеві відмовляються.

ДП «Документ», а також його відокремлений підрозділ - філія в Німеччині ігнорує чисельні усні звернення позивача з вимогою видати виготовлений паспорт, а письмові заяви не приймає, не реєструє, жодної офіційної відповіді не надає, а неофіційно повідомляють про те, що виготовлений паспорт громадянина України для виїзду за кордон знаходиться в ДМС України.

Позивач у своїх усних зверненнях до ДМС України вимагав відправити виготовлений паспорт громадянина України для виїзду за кордон і паспорт громадянина України у формі ID-картки з безконтактним електронним носієм, для його подальшої видачі в порядку та на підставі законодавства України, яке було чинне на момент його звернення до філії ДП «Документ» в Німеччині, яка розташована в м. Берлін. ДМС України фактично самоусунулась від надання відповіді по суті, надіславши листа з роз`ясненнями, які жодним чином не стосуються предмету звернення позивача.

ГУ ДМС України в Закарпатській області та його відокремлений підрозділ - Мукачівський відділ № 2, як орган що оформив (видав) закордонний паспорт ігнорували звернення позивача та не надали жодної відповіді.

Вищевказані обставини слугували підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 р. відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) сторін.

24 грудня 2024 року до суду від Державної міграційної служби України надійшов письмовий відзив на позовну заяву, згідно якого вбачається, що відповідач 1 заперечує проти позову, вважає його безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, у зв`язку з чим просить відмовити в його задоволенні. Зокрема, відповідач-1 вказує, що 08.07.2024 паспорт громадянина України у формі картки та паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виготовлені на ім`я позивача, Мукачівським відділом № 2 ГУ ДМС у Закарпатській області відправлено до ДП «Документ» в м. Києві для подальшої пересилки до ДП «Документ» Філія в Німеччині, яка розташована в м.Берлін. Відповідно вважає, що ДМС та відповідним територіальним органом виконано свої повноваження у відповідності до визначеної законодавством процедури.

Від відповідача 2 жодних клопотань чи відзиву до суду не надходило.

Відповідач 3, Державне підприємство «Документ», 26.12.2024 року подало до суду відзив на позовну заяву, згідно якого вбачається, що останнє заперечує проти позову та просить відмовити в його задоволенні, як безпідставному. В обгрунтування заперечень проти позову зазначило, що Пунктом 75 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 07.05.2014 №152, визначено, що видача заявникові паспорта для виїзду за кордон здійснюється тим територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, закордонною дипломатичною установою, уповноваженим суб`єктом, який прийняв документи для оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміну паспорта для виїзду за кордон.

Згідно п.6 Постанови КМУ №678, передача персоналізованих бланків паспортів громадянина України, паспортів громадянина України для виїзду за кордон, посвідок до відокремленого підрозділу, який здійснював приймання документів для їх оформлення, здійснюється державним підприємством, що належить до сфери управління ДМС, згідно з актами приймання-передачі.

Таким чином, законодавчо було встановлено, що видача виготовленого паспорту громадянина України для виїзду за кордон здійснюється тим закордонним відокремленим підрозділом Відповідача, який здійснював прийом документів для оформлення паспорту, у даному випаду відокремленим підрозділом Відповідача, зокрема, «Державним підприємством «Документ» філія в Федеративній Республіці Німеччина», яка розташована у місті Берлін.

23 квітня 2024 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 443, якою було внесено зміни у Постанову КМУ № 678. Згідно з нововведеннями, отримання паспорта для виїзду за кордон чоловіками віком від 18 до 60 років повинно здійснюватися виключно у територіальному підрозділі Державної міграційної служби України.

11 квітня 2024 року Верховна Рада України прийняла Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», який набрав чинності 18 травня 2024 року.

Так, статтю 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» доповнено частиною 6. Відповідно до вимог частини 6 статті 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» (у редакції від 18.05.2024 року), в умовах воєнного стану оформлення паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон розміщеним за межами України відокремленим підрозділом (філією, представництвом) державного підприємства, що належить до сфери управління Державної міграційної служби України, громадянам України чоловічої статі віком від 18 до 60 років здійснюється за умови наявності у вказаних осіб військово-облікових документів.

Тому відповідач-3 вважає, що діяв відповідно до вимог чинного законодавства України, а позовні вимоги в частині щодо видачі оформлених на ім`я позивача паспорта громадянина України у вигляді ID-картки та паспорта громадянина України для виїзду за кордон не підлягають до задоволення.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши аргументи учасників справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає таке.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 23 квітня 2024 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до відокремленого підрозділу ДП «Документ» - філії в Німеччині, яка розташована в м. Берлін, з метою оформлення паспорту громадянина України для виїзду за кордон і паспорту громадянина України у формі ID -картки з безконтактним електронним носієм.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів позивачем сплачено платежі та збори за послугу з організації відправлення до м. Берлін готового документу, а також пройдено процес оформлення закордонного паспорту.

Не є спірними обставини про те, що паспорт для виїзду за кордон та ID картка були виготовлені на ім`я ОСОБА_1 , про що зазначено учасниками справи у заявах по суті справи та підтверджується роздруківками із застосунку «Дія» наданого позивачем (а.с.10-11).

Відповідно до інформації, що наявна в мобільному застосунку «Дія», 03 червня 2024 року на ім`я позивача виготовлено паспорт громадянина України для виїзду за кордон (серія НОМЕР_4 , дата видачі: 03.06.2024, дійсний до: 03.06.2034, орган, що видав: 2129).

Отож, 03 червня 2024 року Державним центром персоналізації документів ДП «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів персоналізовано, оформлено та виготовлено вищезазначений паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я позивача.

З інформації, яка наявна на офіційному веб-сайті Державної міграційної служби України (https://dmsu.gov.ua/services/code.html), вбачається, що код підрозділу - 2129 належить Мукачівському відділу № 2 ГУ ДМС України в Закарпатській області, який являється органом, що оформив (видав) паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

На момент звернення позивача із заявою про оформлення закордонного паспорту, процедура прийняття у громадян України, які перебувають за межами України, документів для оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, а також видачі їм оформлених документів розміщеним за межами України відокремленим підрозділом (філією, представництвом) державного підприємства, що належить до сфери управління ДМС та є адміністратором Єдиного державного демографічного реєстру врегульовувалась Порядком реалізації експериментального проекту щодо оформлення паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон громадянам України, які перебувають за межами України, оформлення, обміну іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають в Україні, посвідки на постійне проживання під час їх перебування за межами України, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10 червня 2022 року за № 678 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Оформлення документів для виїзду за кордон, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, на момент виникнення спірних правовідносин врегульовано Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» (далі Закон № 5492-VI); Постановами Кабінету Міністрів України «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон» від 07.05.2014 № 152 (далі - Порядок № 152), «Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного демографічного реєстру та надання з нього інформації, взаємодії між уповноваженими суб`єктами, а також здійснення ідентифікації та верифікації» від 18.10.2017 № 784 (далі - Порядок № 784).

Згідно з ч.4, ч.5 ст.22 Закону № 5492-VI паспорт громадянина України для виїзду за кордон виготовляється у формі книжечки, правий форзац якої містить безконтактний електронний носій, та складається з м`якої обкладинки, 32 сторінок та сторінки даних.

Оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон здійснюється в Україні розпорядником Реєстру, а за кордоном - ЗДУ (Міністерство закордонних справ України, закордонні дипломатичні установи України). Прийняття заяв-анкет для внесення інформації до Реєстру, видача паспорта громадянина України для виїзду за кордон здійснюються розпорядником Реєстру та ЗДУ, а також уповноваженими суб`єктами, передбаченими пунктом 4 частини першої статті 2 цього Закону (центри надання адміністративних послуг, державне підприємство, що належить до сфери управління розпорядника Реєстру).

Відповідно до ч.13 ст.22 Закону № 5492-VI у разі оформлення заяви-анкети в ЗДУ або одночасного з поданням заяви оформлення особою виїзду на постійне проживання за кордон паспорт громадянина України для виїзду за кордон видається заявникові у строк до трьох місяців.

Пункт 75 Порядку №152 встановлює, що видача заявникові паспорта для виїзду за кордон здійснюється тим територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, закордонною дипломатичною установою, уповноваженим суб`єктом, який прийняв документи для оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміну паспорта для виїзду за кордон.

Учасниками справи у заявах по суті справи не заперечувався факт того, що паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я позивача виготовлено, утім, не видано. У додаткових поясненнях позивач вказав, що як вбачається з додатку «Дія», можна припустити, що паспорт був виготовлений, але напевно це стверджувати неможливо. Також позивач зазначає, що паспорт не видано установою, до якої він звертався із заявою - підрозділом ДП «Документ» в м. Берлін.

При цьому у заявах по суті справи відповідач 1- та 2 зазначає, що права позивача не порушував, адже паспорт та ID картку ОСОБА_1 було виготовлено, що не заперечується позивачем та на підтвердження чого ним надано роздруківки із додатку «Дія» (а.с.10-11).

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини щодо оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон врегульовані Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» (далі - Закон ), постановами Кабінету Міністрів України «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон» від 07.05.2014 № 152 (далі - Порядок № 152), «Про реалізацію експериментального проекту щодо оформлення паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон громадянам України, які перебувають за межами України, оформлення, обміну іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають в Україні, посвідки на постійне проживання під час їх перебування за межами України» від 10.06.2022 № 678 (далі - Порядок № 678).

Відповідно до частини п`ятої статті 22 Закону оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон здійснюється в Україні розпорядником Реєстру, а за кордоном - закордонні дипломатичні установи України (далі - ЗДУ). Прийняття заяв- анкет для внесення інформації до Реєстру, видача паспорта громадянина України для виїзду за кордон здійснюються розпорядником Реєстру та ЗДУ, а також уповноваженими суб`єктами, передбаченими пунктом 4 частини першої статті 2 цього Закону.

Уповноваженими суб`єктами, передбаченими пунктом 4 частини першої статті 2 цього Закону є центри надання адміністративних послуг, державне підприємство, що належить до сфери управління розпорядника Реєстру.

У відповідності до частини третьої статті 6 Закону, Кабінет Міністрів України визначає державне підприємство, що належить до сфери управління розпорядника Реєстру, адміністратором Реєстру.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.12.2016 №931-р державне підприємство «Документ» (далі - ДП «Документ») визначено адміністратором Єдиного державного демографічного реєстру.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 15.06.2011 №538-р ДП «Документ» є підприємством, що належить до сфери управління ДМС. Також, наказом ДМС від 13.08.2024 № 200, затверджено статут ДП «Документ», згідно якого ДП «Документ» засноване на державній власності і належить до сфери управління ДМС.

Відповідно до вимог Порядку № 152 документи для оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміну паспорта для виїзду за кордон в Україні подаються до центрів надання адміністративних послуг, державного підприємства, що належить до сфери управління ДМС, і його відокремлених підрозділів (далі - уповноважені суб`єкти), територіальних органів та територіальних підрозділів ДМС.

Порядок № 678 визначає процедуру прийняття у громадян України, які перебувають за межами України, документів для оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміну паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, прийняття у іноземців та осіб без громадянства, які постійно проживають в Україні, документів для оформлення, обміну посвідки на постійне проживання (далі - посвідка) під час їх перебування за межами України, а також видачі їм оформлених документів розміщеним за межами України відокремленим підрозділом (філією, представництвом) державного підприємства, що належить до сфери управління ДМС та є адміністратором Єдиного державного демографічного реєстру (далі - відокремлений підрозділ).

Як вбачається з позовної заяви та підтверджується даними інформаційно- комунікаційної системи ДМС, 23.04.2024 року звернувся позивач до відокремленого підрозділу ДП Документ - філії - філії в Німеччині, яка розташована в м. Берлін з приводу одночасного оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон та паспорта громадянина України у формі картки.

На підставі поданих позивачем документів, працівником ДП «Документ» сформовано заяву-анкету для внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру з метою оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Згідно з пунктом 5 Порядку № 678, зазначено заяву-анкету, сформовано у відокремленому підрозділі ДП "Документ" Філія в Німеччині, яка розташована в м. Берлін та передано до Мукачівського відділу № 2 ГУ ДМС у Закарпатській області для подальшого розгляду.

01.06.2024 Мукачівським відділом № 2 здійснено необхідні заходи з ідентифікації особи та засобами Реєстру прийнято рішення про оформлення паспортних документів зазначеному громадянину, та передано персональні дані позивача до Державного центру персоналізації документів для виготовлення паспорта.

04.06.2024 Державним центром персоналізації документів ДП «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів - ОСОБА_1 , 19.05.1975 виготовлено паспорт громадянина України у формі картки та паспорт для виїзду за кордон серії № НОМЕР_3 від 03.06.2024, орган видачі - 2129 та паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_4 від 03.06.2024, орган видачі - 2129.

11.06.2024 та 14.06.2024 до Мукачівського відділу №2 ГУ ДМС в Закарпатській області доставлено бланки паспорта громадянина України для виїзду за кордон та паспорта громадянина України у формі картки, які оформлено на ім`я позивача для їх передачі до ДП «Документ».

08.07.2024 паспорт громадянина України у формі картки та паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виготовлені на ім`я позивача, Мукачівським відділом № 2 ГУ ДМС у Закарпатській області відправлено до ДП «Документ» в м. Києві для подальшої пересилки до ДП «Документ» Філія в Німеччині, яка розташована в м. Берлін.

Державне підприємство «Документ» засновано на державній власності і входить до сфери управління Державної міграційної служби України.

Так, ДП «Документ» утворено 11 серпня 2003 року з підпорядкуванням Міністерству внутрішніх справ України, а згодом розпорядженням Кабінету Міністрів України від 15 червня 2011 року №?538-р передано до сфери управління Державної міграційної служби України (ДМС).

Стаття 75 Господарського кодексу України визначає, що державне унітарне підприємство утворюється компетентним органом державної влади в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини державної власності, як правило, без поділу її на частки, і входить до сфери його управління.

Пункт 7 ч.1 ст.4 КАС України визначає, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Жодних доказів надання звернень, як вказав позивач, виключно усних звернень (а.с. 1) до відповідача-1 та 2 та 3 , а також протиправності їхніх дій суду надано не було.

Отже, оскільки паспорт для виїзду за кордон та ID картка ОСОБА_2 були виготовлені, то відповідач 1, 2 виконали усі, покладені на них обов`язки.

З урахуванням встановлених у справі обставин, видачу паспорта має здійснювати ДП "Документ", яке хоч і належить до сфери управління відповідача, але самостійно виконує управлінські функції щодо видачі паспортів, при цьому Державна міграційна служба України як суб`єкт владних повноважень у межах спірних правовідносин встановлений законом обов`язок щодо оформлення паспорта виконала.

Щодо факту порушення прав позивача саме відповідачем-1 ДМС України та відповідачем - 2 ГУ ДМС України у Закарпатській області, суд зазначає, що доказів на підтвердження вказаних обставин позивачем надано не було, та в ході судового розгляду судом таких не добуто. Окрім цього, саме із додатків, які надані позивачем до позовної заяви, вбачається, що у заявах по суті справи позивач стверджує, що факт виготовлення документу підтверджується тим, що у додатку «Дія» новий паспорт відображається як такий, що виготовлений, тобто, не заперечував, що паспорт оформлено.

При цьому спір у цій справі виник щодо саме невидачі паспорта позивачу, чим, власне, і мотивовано позов і про що зазначено в позовних вимогах, водночас, видачу паспорта має здійснювати ДП "Документ", а не відповідач 1 та 2 та його територіальні органи, як прямо передбачено ст.22 Закону.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в рішенні від 14.12.2011 №19-рп/2011 (у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 55 Конституції України, частини другої статті 2, пункту 2 частини третьої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, частини третьої статті 110, частини другої статті 236 Кримінально-процесуального кодексу України та за конституційним поданням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо офіційного тлумачення положень статей 97, 110, 234, 236 Кримінально-процесуального кодексу України, статей 3, 4, 17 Кодексу адміністративного судочинства України в аспекті частини другої статті 55 Конституції України (справа про оскарження бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо заяв про злочини)), зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист. Утвердження правової держави, відповідно до приписів статті 1, другого речення частини третьої статті 8, статті 55 Основного Закону України, полягає, зокрема, у гарантуванні кожному судового захисту прав і свобод, а також у запровадженні механізму такого захисту.

За правилами частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За змістом пункту 9 частини п`ятої статті 160 КАС України зазначається, що у позовній заяві повинно бути обґрунтовано порушення оскаржуваним рішенням прав, свобод або інтересів позивача.

Отже, адміністративне судочинство спрямоване на справедливе вирішення судом спорів з метою захисту саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Обов`язковою умовою визнання протиправними рішень суб`єкта владних повноважень є доведеність позивачем порушених його прав та інтересів цим рішенням суб`єкта владних повноважень.

Крім того, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для відновлення порушеного права у зв`язку із прийняттям рішення суб`єктом владних повноважень особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав.

При цьому порушення вимог Закону рішенням чи діями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх судом протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями чи рішенням з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Відповідно до висновку, що сформований у постанові Верховного Суду України від 15 листопада 2016 року у справі № 800/301/16, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження про порушення прав було обґрунтованим. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 802/2474/17-а.

Разом з тим, позивачем не надано доказів не можливості отримання вказаних документів від ДП «Документ», як і звернення із заявами щодо такої не видачі, чи доказів відмови ДП «Документ» у видачі документів.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав та інтересів позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав чи інтересів, то навіть у разі, якщо дії суб`єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає.

Звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Відсутність порушеного права та неправильний спосіб захисту встановлюються при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Відсутність у заявника прав чи обов`язків у зв`язку із вчиненням оскаржуваних дій не породжує для останнього і права на захист, тобто права на звернення із цим адміністративним позовом.

Проведеним судовим розглядом судом не встановлено факту порушення відповідачем-1 та відповідачем-2 прав позивача, оскільки такі у межах цього спору не є уповноваженим суб`єктом для видачі паспорта.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, позивачем не доведено порушення його прав відповідачами, оскільки вказані документи на ім`я ОСОБА_1 були виготовлені, а факт їх не видачі позивачеві та звернення позивача за їх отриманням в ході судового розгляду не встановлено.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 90, 139, 242-246, 255 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної міграційної служби України (вул. Володимирська, буд. 9, м. Київ, Київська область, 01001, ), Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області (вул. Грибоєдова, буд. 12 «а», м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ), Державного підприємства «Документ» (вул. Довнар-Запольського, буд. 8, м. Київ, Київська область, 04116, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяЮ.Ю.Дору