Справа № 120/9512/24
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2025-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/9512/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Свентух В.М.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

04 лютого 2025 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Курка О. П. Боровицького О. А. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Яремчук Л.С,

представника позивача: Парпальос В.В.

представника відповідача: Франчук І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Північного офісу Державної аудиторської служби України в особі Управління Північного офісу Державної аудиторської служби України у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом Відділу житлово-комунального господарства та благоустрою Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області до Північного офісу Держаудитслужби в особі Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ ПОДІЛЬСЬКА ДОРОЖНЯ" про визнання протиправним та скасування висновку,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2024 року Відділ житлово-комунального господарства та благоустрою Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області звернувся до суду з адміністративним позовом до Північного офісу Держаудитслужби в особі Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ ПОДІЛЬСЬКА ДОРОЖНЯ" про визнання протиправним та скасування висновку.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю висновку Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області про результати моніторингу закупівлі №UA-2024-04-11-008663-а від 02.07.2024 року.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2024 року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги та просила скасувати рішення суду першої інстанції.

Представник позивача в судовому засіданні заперечила проти доводів апеляційної скарги та просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Відділом житлово-комунального господарства та благоустрою Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області оголошено про проведення відкритих торгів із предметом закупівлі "Будівництво системи каналізації смт.Стрижавка, Вінницького району, Вінницької області".

Переможцем процедури відкритих торгів згідно предмету закупівлі "Будівництво системи каналізації смт.Стрижавка, Вінницького району, Вінницької області" визначено Товариство з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ ПОДІЛЬСЬКА ДОРОЖНЯ".

10.06.2024 року Управлінням Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області прийнято наказ №50-3 про початок моніторингу закупівель.

При проведенні моніторингу закупівлі відповідачем в констатуючій частині висновку встановлені та відображені порушення законодавства в сфері публічних закупівель.

За результатами моніторингу процедури закупівлі установлено, що замовником в пункті 2 розділу V. "Оцінка тендерної пропозиції" тендерної документації визначено лише що учасники, під час подання своєї тендерної пропозиції, враховують положення пункту 6-1 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону, та встановлено вимогу щодо надання ними довідки у довільній формі у разі, якщо товар не підпадає під пункт 6-1 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення", в іншому випадку - довідки, в якій зазначається ступінь локалізації товару.

Згідно із додатком №3 "Обсяг виконання робіт" тендерної документації (позиція 459 розділу IV "Устаткування" Підсумкової відомості ресурсів) закупівля замовником робіт з будівництва системи каналізації смт.Стрижавка, Вінницького району, Вінницької області" (коригування-5) передбачає набуття у власність насосної станції для відведення стоків з вмістом фекалій.

При цьому, основною складовою насосної станції, згідно із визначенням Вільної енциклопедії, є система насосів для перекачування рідин та допоміжним до них устаткуванням.

Підпунктом 2 пункту 6-1 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону визначено, що особливості здійснення закупівель, визначені цим пунктом, застосовуються до виключного переліку товарів, зокрема до насосів та компресорів; насосів; насосів для рідин; відцентрованих насосів та підіймачів рідин; підіймачів рідин та відцентрованих насосів.

Враховуючи вищевикладене зазначено, що замовником тендерна документація складена не у відповідності до норм пункту 13-1 Порядку №861, в частині не встановлення вимог щодо надання учасником процедури закупівлі відповідних сертифікатів, чим порушено вимоги пункту 28 Постанови №1178.

Моніторингом установлено, що учасником ТОВ "КОМПАНІЯ ПОДІЛЬСЬКА ДОРОЖНЯ", якого обрано переможцем, у складі своєї тендерної пропозиції на виконання вимог додатку №4 до тендерної документації, надано локальний кошторис на придбання устаткування, меблів та інвентарю №02-01-016, згідно із яким для здійснення робіт мережі водовідведення буде придбана насосна станції для відведення стоків WILO-ОMUport (MS2000 з системою сепарації твердих часток ІD 10081) загальною вартістю 3214996,80 грн.

Водночас, вказаним учасником надано довідку від 26 квітня 2024 року №12/12, в якій повідомляється що у складі пропозиції не має товару, який підпадає під пункт 6-1 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення".

Також у змісті оскаржуваного висновку вказано, що на запит Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області замовник зазначив, що ним дотримано вимоги абзацу 3 пункту 3 Постанови №1178, оскільки в конструкції насосної станції наявні насосні агрегати, на які могло б застосовуватися положення Закону щодо локалізації, оскільки насоси є в переліку локалізованого товару, якби вони були як самостійне (відокремлене) інженерне обладнання, але враховуючи, що це спеціальна конструкція з наповненням різного ступеню інженерним обладнанням, поділ якої на елементи не передбачене проектними рішеннями, а також відсутність можливості визначення вартості того чи іншого її елементу, що ймовірно давало б обґрунтовані підстави вважати, що вартість того чи іншого елементу (запчастини) перевищує встановлений розмір Законом, то в такому разі і можливого застосування замовником вимог щодо локалізації в тій чи іншій частині, за умови, що їх вартість у складі предмета закупівлі дорівнювала б або перевищувала 200 тисяч грн.

Виходячи із вищевикладеного, відсутність інформації щодо вартості та країни походження насосів у складі насосної станції унеможливила дослідження питання щодо застосування та дотримання замовником положень пункту 6-1 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону під час закупівлі робіт з будівництва системи каналізації смт.Стрижавка, Вінницького району, Вінницької області, виконання яких передбачає набуття замовником у власність товарів, визначених пунктом 6-1 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону, вартість якого у складі предмета закупівлі дорівнює або перевищує вартісні межі, визначені абзацом першим вказаного пункту.

За результатами аналізу відповідності тендерної документації вимогам закону встановлено, що замовником тендерну документацію складено з порушенням вимог пункту 28 постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 року №1178 "Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування".

З огляду на встановлене порушення законодавства у сфері публічних закупівель, керуючись статтями 5 та 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", статтею 8 Закону України "Про публічні закупівлі", Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області зобов`язало здійснити заходи щодо недопущення встановленого порушення у подальшому, зокрема шляхом забезпечення притягнення до відповідальності осіб, якими допущене порушення, та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про вжиття таких заходів.

Не погодившись із висновком Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області про результати моніторингу закупівлі №UA-2024-04-11-008663-а від 02.07.2024 року, позивач оскаржив його до суду.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" (далі - Закон № 2939-ХІІ) головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.

При цьому, у відповідності до частини 2 статті 8 Закону України "Про публічні закупівлі" рішення про початок моніторингу закупівлі приймає керівник органу державного фінансового контролю або його заступник за наявності однієї або декількох із таких підстав:

1) дані автоматичних індикаторів ризиків;

2) інформація, отримана від органів державної влади, народних депутатів України, органів місцевого самоврядування, про наявність ознак порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель;

3) повідомлення в засобах масової інформації, що містять відомості про наявність ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель;

4) виявлені органом державного фінансового контролю ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель в інформації, оприлюдненій в електронній системі закупівель;

5) інформація, отримана від громадських об`єднань, про наявність ознак порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, виявлених за результатами громадського контролю у сфері публічних закупівель відповідно до статті 7 цього Закону.

Згідно з частиною 6 статті 8 Закону України "Про публічні закупівлі" за результатами моніторингу процедури закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю складає та підписує висновок про результати моніторингу процедури закупівлі, що затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником. Такий висновок підлягає оприлюдненню в електронній системі закупівель протягом трьох робочих днів з дня його складання.

Із матеріалів справи слідує, що в оскаржуваному висновку відповідачем - Управлінням Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області зазначено, що замовником тендерна документація складена не у відповідності до норм пункту 13-1 Порядку №861, в частині не встановлення вимог щодо надання учасником процедури закупівлі відповідних сертифікатів, чим порушено вимоги пункту 28 Постанови №1178.

Щодо виявлених в ході здійснення моніторингу порушень вимог пункту 13-1 Порядку підтвердження ступеня локалізації виробництва товарів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 02.08.2022 №891, колегія суддів зазначає наступне.

Закон України "Про публічні закупівлі" визначає правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад.

Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Відповідно до пункту 31 частини 1 статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі" тендерна документація - документація щодо умов проведення тендеру, що розробляється та затверджується замовником і оприлюднюється для вільного доступу в електронній системі закупівель.

Пунктом 4 частини 2 статті 22 Закону України "Про публічні закупівлі" передбачено, що у тендерній документації зазначається інформація про маркування, протоколи випробувань або сертифікати, що підтверджують відповідність предмета закупівлі встановленим замовником вимогам (у разі потреби).

Згідно із пунктом 33 частини 1 Закону України "Про публічні закупівлі" технічна специфікація до предмета закупівлі - це встановлена замовником сукупність технічних умов, що визначають характеристики товару (товарів), послуги (послуг) або необхідні для виконання робіт щодо об`єкта будівництва, що можуть включати показники впливу на довкілля й клімат, особливості проектування (у тому числі щодо придатності для осіб із обмеженими фізичними можливостями), відповідності, продуктивності, ресурсоефективності, безпечності, процедури забезпечення якості, вимоги щодо найменування продукції, під яким вона продається, термінологію, символи, методику випробувань і тестування, вимоги до пакування, маркування й етикетування, інструкції для користувачів, технологічні процеси й технології виробництва на будь-яких етапах життєвого циклу робіт, товару чи послуги.

Відповідно до абзацу 1 пункту 13-1 Порядку підтвердження ступеня локалізації виробництва товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №861 від 02.08.2022 року (далі - Порядок №861) замовник визначає в тендерній документації на закупівлю предмета закупівлі, внесеного до переліку, вимогу щодо надання учасником процедури закупівлі сертифіката відповідності системи управління якістю у виробництві вимогам ДСТУ ISO 9001:2015 або ДСТУ EN ISO 9001:2018 (EN ISO 9001:2015, IDT; ISO 9001:2015, IDT) щодо виробника, продукція якого пропонується таким учасником, або національних стандартів, якими їх замінено, виданого акредитованим відповідно до законодавства органом з оцінки відповідності.

Згідно підпунктом 1 пункту 6-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про публічні закупівлі" тимчасово, з 2022 року строком на 10 років, встановлюються такі особливості здійснення закупівель, якщо вартість предмета закупівлі дорівнює або перевищує 200 тисяч гривень, замовник здійснює закупівлю товарів, визначених підпунктом 2 цього пункту, виключно якщо їх ступінь локалізації виробництва дорівнює чи перевищує у 2024 році - 20 відсотків.

Ступінь локалізації виробництва визначається самостійно виробником товару, що є предметом закупівлі, та підтверджується уповноваженим органом у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за відповідною формулою.

Уповноважений орган формує та веде перелік товарів, що є предметом закупівлі, з підтвердженим ступенем локалізації виробництва, який оприлюднюється на його офіційному веб-сайті.

Уповноважений орган здійснює моніторинг дотримання вимог щодо ступеня локалізації виробництва предметів закупівлі, внесених до переліку товарів, що є предметом закупівлі, з підтвердженим ступенем локалізації виробництва, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України за погодженням із комітетом Верховної Ради України, до предмета відання якого належать питання промислової політики та розвитку окремих галузей виробництва, може щороку, не пізніше 31 жовтня, змінювати ступінь локалізації виробництва на наступний календарний рік до 5 відсотків у бік зменшення або до 10 відсотків у бік збільшення щодо кожного окремого товару, що є предметом закупівлі, визначеного підпунктом 2 цього пункту.

Кабінет Міністрів України за погодженням із комітетом Верховної Ради України, до предмета відання якого належать питання промислової політики та розвитку окремих галузей виробництва, може зменшити ступінь локалізації виробництва для проведення окремої закупівлі товару, визначеного підпунктом 2 цього пункту.

Так, судом встановлено, що в тендерній документації (п.2 Розділу V) замовником визначено, зокрема, інформацію про те, що: "Під час подання тендерної пропозиції учасники враховують положення пункту 6-1 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону. Якщо товар не підпадає під пункт 6-1 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" учасник надає довідку у довільній формі, в іншому випадку - довідку, в якій зазначається ступінь локалізації товару".

Абзацом 1 пункту 13-1 Порядку №861 визначено, що замовник визначає в тендерній документації на закупівлю предмета закупівлі, внесеного до переліку, вимогу щодо надання учасником процедури закупівлі сертифіката відповідності системи управління якістю у виробництві вимогам ДСТУ ISO 9001:2015 або ДСТУ EN ISO 9001:2018 (EN ISO 9001:2015, IDT; ISO 9001:2015, IDT) щодо виробника, продукція якого пропонується таким учасником, або національних стандартів, якими їх замінено, виданого акредитованим відповідно до законодавства органом з оцінки відповідності.

Колегія судів наголошує, що обов`язок визначення в тендерній документації вимоги про надання учасником процедури закупівлі сертифіката відповідності покладається відносно предмета закупівлі, внесеного до переліку товарів, що наведений у підпункті 2 пункту 6-1 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про публічні закупівлі".

Учасником ТОВ "КОМПАНІЯ ПОДІЛЬСЬКА ДОРОЖНЯ", якого обрано переможцем, у складі своєї тендерної пропозиції на виконання вимог додатку №4 до тендерної документації, надано локальний кошторис на придбання устаткування, меблів та інвентарю №02-01-016, згідно із яким для здійснення робіт мережі водовідведення буде придбана насосна станції для відведення стоків WILOUMUport (MS2000 з системою сепарації твердих часток ID 10081) загальною вартістю 3 214 996,80 грн.

Водночас, вказаним учасником надано довідку від 26 квітня 2024 року №12/12, в якій повідомляється що у складі пропозиції відсутній товар, який підпадає під пункт 6-1 розділу X "Прикінцеві та перехідні положення".

Колегія суддів погоджується із тим, що підпункт 2 пункту 6-1 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про публічні закупівлі" зазначає, що у переліку товарів на які поширюється локалізація, зокрема насосна станція для відведення стоків з системою сепарації твердих часток відсутня.

У свою чергу, мотивуючи правомірність оскаржуваного висновку про результати моніторингу процедури закупівлі відповідач з посиланням на Вільну енциклопедію та підпункт 2 пункту 6-1 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про публічні закупівлі" у якому наявні такі товари як насоси та компресори, насоси, насоси для рідин, відцентрові насоси та підіймачі рідин, підіймачі рідин, відцентрові насоси, компресори вказує, що позивач повинен був встановити вимоги про надання учасником процедури закупівлі відповідних сертифікатів.

Втім, представником позивача зауважено, що чинним законодавством не встановлено вимог до замовників щодо розподілу конкретного товару на складові частини, для визначення ступеня локалізації того чи іншого елементу (складової (запасної) частини).

Зазначена процедура закупівлі, а саме технічна та вартісна її частина, ґрунтується виключно на проектно-кошторисній документації розробленій у відповідності до чинного законодавства, кошторисна частина якої пройшла експертизу та отримано позитивний експертний звіт.

При цьому, зазначеними проектно-кошторисними рішеннями не передбачено поділ насосної станції для відведення стоків з системою сепарації твердих часток на складові частини, оскільки це готовий виріб та вартість визначена виключно на всю конструкцію (обладнання) в цілому.

Також, судом встановлено, що 19.06.2024 року від контролюючого органу через електронну систему закупівель надіслано запит замовнику на пояснення закупівлі, зокрема: "Яким чином дотримано вимоги абзацу 3 пункту 3 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом, на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2022 року №1178, в частині застосування положення пункту 6-1 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону у разі здійснення закупівлі робіт, виконання яких передбачає набуття замовником у власність товарів, визначених пунктом 6-1 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону, за умови що їх вартість у складі предмета закупівлі дорівнює або перевищує 200 тисяч грн., зокрема щодо набуття у власність насосної станції для відведення стоків під час виконання робіт?".

24.06.2024 року на вказаний запит щодо моніторингу процедури закупівлі UA-2024-04-11-008663-а позивачем було повідомлено, що каналізаційні насосні станції в переліку товарів, визначеному у підпункті 2 пункту 6-1 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про публічні закупівлі" відсутні.

При цьому вказано, що проектом на виконання робіт: "Будівництво системи каналізації смт.Стрижавка, Вінницького району, Вінницької області" визначено схематичне зображення та специфікацію каналізаційної насосної станції.

Згідно із зазначеної схеми вбачається, що це - спеціальна конструкція (ємність) з наповненням різного ступеню інженерним обладнанням та не поділяється на конкретні самостійні елементи (як окремий товар).

В конструкції каналізаційної насосної станції наявні насосні агрегати, на які могло б застосовуватися положення Закону щодо локалізації, оскільки насоси є в переліку локалізованого товару, якби вони були як самостійне (відокремлене) інженерне обладнання.

Підсумовуючи наведене зазначено, що каналізаційна насосна станція - це спеціальна конструкція з наповненням різного ступеню інженерним обладнанням, поділ якої на елементи не передбачене проектними рішеннями, а також відсутність можливості визначення вартості того чи іншого її елементу, що ймовірно давало б обґрунтовані підстави вважати, що вартість того чи іншого елементу (запчастини) перевищує встановлений розмір Законом, то в такому разі і можливого застосування замовником вимог щодо локалізації в тій чи іншій частині, за умови, що їх вартість у складі предмета закупівлі дорівнювала б або перевищувала 200 тисяч грн.

Колегія суддів погоджується із тим, що каналізаційні насосні станції не входять у перелік товарів, що визначені у підпункті 2 пункту 6-1 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про публічні закупівлі", оскільки в наведеному переліку визначено насоси та компресори, насоси, насоси для рідин, відцентрові насоси та підіймачі рідин, підіймачі рідин, відцентрові насоси, компресори, як окремі товари.

Відповідачем, при складені висновку про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2024-04-11-008663-а від 02.07.2024 року, не було взято до уваги письмові пояснення позивача з приводу неможливості віднесення каналізаційної насосної станції до товарів, що визначені у підпункті 2 пункту 6-1 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про публічні закупівлі", не наведено у висновку мотивів відхилення таких пояснень, а обмежився відповідач лише посиланнями на Вільну енциклопедію.

За визначенням з Вільної енциклопедії яким керувався відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення насосна станція - це система насосів для перекачування рідин та допоміжним до них устаткуванням.

Колегія суддів зазначає, що посилання відповідача у спірному висновку на Вільну енциклопедію без обґрунтування мотивів відхилення пояснень позивача є необґрунтованим, а висновок про результати моніторингу процедури закупівлі зроблено без урахування відповіді уповноваженої особи Відділу житлово-комунального господарства та благоустрою Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області на запит відповідача, комерційної пропозиції, що вказує на закупівлю не насосів, а цілісного комплексу у складі якого є насоси.

Суд звертає увагу, що у підпункті 2 пункту 6-1 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про публічні закупівлі" визначено виключний перелік товарів до яких застосовуються особливості здійснення закупівель, визначені пунктом 6-1 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про публічні закупівлі", у якому каналізаційна насосна станція відсутня.

На переконання суду, для можливості віднесення каналізаційної насосної станції до товарів, що визначені у підпункті 2 пункту 6-1 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про публічні закупівлі", до даного пункту законодавцем було б включено такий товар як насосна станція чи насосна установка.

Втім, контролюючим органом при здійсненні моніторингу процедури закупівлі не враховано підпункт 2 пункту 6-1 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про публічні закупівлі", який містить чіткий перелік товарів, а взято до уваги визначення яке міститься у Вільній енциклопедії.

Також, відповідачем залишено поза увагою, що Вільна енциклопедія містить визначення насосної станції, як єдиного комплексу, що включає насосне і допоміжне обладнання та віднесено до окремого виду товару.

Таким чином, суд зазначає, що каналізаційну насосну станцію як єдиний комплекс та окремий товар, неможливо віднести до товарів, що визначені у підпункті 2 пункту 6-1 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про публічні закупівлі".

З урахуванням зазначених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про безпідставність доводів відповідача щодо необхідності надання третьою особою відповідних сертифікатів на насосну станцію для відведення стоків WILOUMUport (MS2000 з системою сепарації твердих часток ID 10081), оскільки встановлення такої вимоги застосовується виключно до товарів визначених у підпункті 2 пункту 6-1 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про публічні закупівлі", а тому позивачем тендерна документації складена з дотриманням норм чинного законодавства.

Відповідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, ст.2 КАС України та ч.4 ст.242 КАС України вказують, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Північного офісу Державної аудиторської служби України в особі Управління Північного офісу Державної аудиторської служби України у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 05 лютого 2025 року.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Курко О. П. Боровицький О. А.