Справа № 274/6956/24
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2025-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 274/6956/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Вдовиченко Т.М.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

04 лютого 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бердичівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області про визнання протиправними та скасування постанов,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2024 року позивач, ОСОБА_1 , звернулася в суд з адміністративним позовом, згідно якого просила визнати протиправними та скасувати:

- постанову Бердичівського РВП ГУ НП в Житомирській області по справі про адміністративне правопорушення серія ГАБІ №923363 від 17.08.202;

- постанову Бердичівського РВП ГУ НП в Житомирській області по справі про адміністративне правопорушення серія ЕГА №1211094 від 19.10.2023;

- постанову Бердичівського РВП ГУ НП в Житомирській області по справі про адміністративне правопорушення серія ЕГА №1231650 від 09.11.2023;

- постанову Бердичівського РВП ГУ НП в Житомирській області по справі про адміністративне правопорушення серія ГБВ №015277 від 03.01.2024.

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області ухвалою від 16.09.2024 відмовив ОСОБА_1 в поновленні пропущеного строку для звернення до адміністративного суду з позовом до Бердичівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області про визнання протиправними та скасування постанов. Позовну заяву ОСОБА_1 до Бердичівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області про визнання протиправними та скасування постанов повернув позивачці.

Судове рішення мотивоване тим, що доводи позивачки про те, що вона за станом свого здоров`я, протягом такого тривалого часу (більше як 6 місяців) не мала змоги звернутися до суду з метою оскарження постанов Бердичівського РВП ГУ НП в Житомирській області, які винесено 17.08.2023, 19.10.2023, 09.11.2023 та 03.01.2024, не визнаються судом поважною причиною пропуску строку звернення до суду, оскільки такі обставини не підтверджені належними та достатніми доказами.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вважає, що безперервність протікання важких захворювань беззаперечно спростовує висновок суду першої інстанції.

Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з приписів ст. 312 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 03.09.2024 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, оскільки позовну заяву нею було подано після закінчення строків, встановлених законом. Також позивачці було роз`яснено, що вона має право в десятиденний термін з дня отримання копії вказаної ухвали, надати заяву, в якій вказати інші обґрунтовані підстави для поновлення пропущеного процесуального строку.

12.09.2024 року ОСОБА_1 спрямувала до суду заяву в якій вказала, що в зв`язку з перенесеним захворюванням та поганим самопочуттям не могла своєчасно звернутися до суду з позовом. На підтвердження зазначених обставин додала медичні документи, з яких вбачається, що вона в зазначений період періодично хворіла, зверталася за медичною допомогою та проходила лікування. Просила поновити строк, передбачений ст. 122 КАС України. Проте, доказів на підтвердження того, що вона хворіла протягом всього періоду (безперервно в період з 17.08.2023) який нею пропущено та докази, які підтверджували важкість хвороби, що перешкоджало їй вчасно звернутися до суду з даним позовом особисто, через представника, засобами поштового зв`язку або через систему Електронний суд не надала.

Також ОСОБА_1 не долучила до позову доказів про те, що з копіями оскаржуваних постанов вона ознайомилися лише в серпні 2024 року.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому, поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами справи певних процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Для поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, необхідно встановити наявність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, які об`єктивно перешкоджали особі вчасно подати апеляційну скаргу.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги.

Згідно ст. 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Як встановлено судом першої інстанції, позивач доказів на підтвердження того, що вона хворіла протягом всього періоду (безперервно в період з 17.08.2023) який нею пропущено та докази, які підтверджували важкість хвороби, що перешкоджало їй вчасно звернутися до суду з даним позовом особисто, через представника, засобами поштового зв`язку або через систему Електронний суд не надала.

Також ОСОБА_1 не долучила до позову доказів про те, що з копіями оскаржуваних постанов вона ознайомилися лише в серпні 2024 року.

Колегія суддів враховує, що суд першої інстанції обгрунтовано не визнав поважною причиною пропуску строку звернення до суду доводи позивачки про те, що вона за станом свого здоров`я, протягом такого тривалого часу (більше як 6 місяців) не мала змоги звернутися до суду з метою оскарження постанов Бердичівського РВП ГУ НП в Житомирській області, які винесено 17.08.2023, 19.10.2023, 09.11.2023 та 03.01.2024, оскільки такі обставини не підтверджені належними та достатніми доказами, тому обґрунтовано вважав, що наявні підстави для повернення позовної заяви.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16 вересня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.