Справа № 240/12933/23
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2025-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року м. Житомир справа № 240/12933/23

категорія 106020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Попової О. Г., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 27.12.2022 за №91 (з основної діяльності) "Про результати проведення службового розслідування".

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що спірний наказ прийнято відповідачем з порушенням вимог законодавства та на підставі хибних висновків службового розслідування, що не відповідають дійсним обставинам справи. У зв`язку з викладеним просить суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду Липи В.А. від 28.07.2023 відкрито спрощене провадження у справі.

15.09.2023 через відділ документального забезпечення суду від Військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог та зазначено, що при накладені дисциплінарного стягнення командиром військової частини було враховано, що порушення капітаном ОСОБА_2 вимог кримінального законодавства та наявність в його діях кримінального правопорушення - перевищення службових повноважень службовим розслідуванням не встановлено, порушення ним вимог антикорупційного законодавства не встановлено. Разом з тим, старший лейтенант ОСОБА_1 вчинив порушення правил оформлення документів (рапорту), що стало причиною конфліктної ситуації та помилково витлумачив зміст законодавства яким передбачена відповідальність за перевищення службових повноважень та антикорупційного законодавства.

10.10.2023 через відділ документального забезпечення суду позивачем подано відповідь на відзив.

07.11.2023 від відповідача на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Житомирського окружного адміністративного суду "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи" від 15.07.2024 №130 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.07.2024, у зв`язку з призовом з 04.07.2024 на військову службу судді ОСОБА_3 , справу передано на розгляд судді Поповій О.Г.

Ухвалою судді від 22.07.2024 прийнято до провадження адміністративну справу №240/12933/23 та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в порядку статей 258-263 КАС України.

У відповідності до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами із прийняттям рішення відповідно до ч.5 ст.250 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (далі позивач) проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 11.12.2022 за №326 «Про призначення службового розслідування», на підставі рапорту командира третього мінометного взводу мінометної батареї, старшого лейтенанта ОСОБА_1 , з метою уточнення причин і умов, що мають ознаки перевищення службових повноважень та корупційної діяльності капітана ОСОБА_2 , а також встановлення ступеня його вини та складу дисциплінарного правопорушення, призначено службове розслідування стосовно факту перевищення службових повноважень та корупційної діяльності капітана ОСОБА_2 . Проведення службового розслідування доручено заступнику командира третьої стрілецької роти з морально-психологічного забезпечення молодшому лейтенанту ОСОБА_4 .

Згідно акту службового розслідування встановлено, що у зв`язку з порушенням вимог статей 11, 14, 16, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п.1.1, 1.12.7 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України затвердженої Наказом Генерального штабу Збройних Сил України 07.04.2017 №124, а саме невиконання старшим лейтенантом ОСОБА_1 вимог законодавства та інших нормативно-правових актів України з питань діловодства не зазначення реквізитів в рапорті старшого сержанта ОСОБА_5 , для його ідентифікації, організації обліку та надання йому юридичної сили керуючись статтею 48 пунктом "б" на підставі статті 54 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, підготувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 про оголошення командиру 3-го мінометного взводу мінометної батареї, старшому лейтенанту ОСОБА_1 - дисциплінарного стягнення.

В подальшому, за результатами службового розслідування командиром військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) прийнято наказ №91 від 27.12.2022 "Про результати службового розслідування", яким, наказано службове розслідування відносно заступника командира роти вогневої підтримки з морально-психологічного забезпечення, капітана ОСОБА_2 вважати завершеним. У зв`язку з порушенням вимог статей 11, 14, 16, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а саме: порушення правил оформлення документів, за обставинами особистої недисциплінованості, керуючись статтею 48 пунктом "б" на підставі статті 54 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №551-XIV, на командира третього мінометного взводу мінометної батареї, старшого лейтенанта ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення - "догана".

Вважаючи вказаний наказ протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" здійснено правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби (частина 1статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу").

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами (частина 4 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу").

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначено Статутом внутрішньої служби, затвердженим Законом України №548-XIV від 24.03.1999 (далі - Статут).

Відповідно до статті 11 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Згідно із ст.16 Статуту кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначено Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженим Законом України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" від 24.03.1999 року № 551-XIV.

Відповідно до ст. 1, 2 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

За статтею 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Статтею 6 Дисциплінарного статуту ЗСУ передбачає право командира віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк. Відповідальність несе командир, який його віддав. У разі непокори чи опору підлеглого командир зобов`язаний для відновлення порядку вжити всіх передбачених Збройних Сил України заходів примусу аж до притягнення його до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 45 Дисциплінарного статут ЗСУ, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення. За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

За положенням ст. 48 Дисциплінарного статут ЗСУ, на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

За положенням ст. 54 Дисциплінарного статут ЗСУ, командир окремого батальйону (корабля 2 рангу), а також командир окремої військової частини, який користується дисциплінарною владою командира батальйону (корабля 3 рангу), має право застосовувати стягнення, визначені в пунктах "а"-"ґ" статті 48 цього Статуту (крім попередження про неповну службову відповідність осіб офіцерського складу).

Відповідно до ст. 83 Дисциплінарного статут ЗСУ, на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

За ст. 84 Дисциплінарного статуту ЗСУ, прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення та ступеня вини.

Відповідно статтею 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за №1503/31371, затверджено Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України (далі - Порядок №608).

Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку виконавською дисципліною є належне, своєчасне та якісне виконання військовослужбовцями функціональних обов`язків (посадових інструкцій), наказів Міністерства оборони України, доручень, рішень, планів, програм, які затверджуються в органах військового управління або надходять для виконання до Міністерства оборони України або інших органів військового управління (військових частин).

Службове розслідування - комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку службове розслідування може призначатися, зокрема, у разі невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань. Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.

Пунктом 3 розділу ІІ Порядку передбачено, що службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння).

Відповідно до абзацу 1 пункту 1 Розділу III Порядку рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.

Службове розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). В окремих випадках цей строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більше ніж на один місяць.

Пунктом 3 розділу ІV Порядку передбачено, що військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: знати підстави проведення службового розслідування; бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування; відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; давати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення; з дозволу командира (начальника) отримувати копії документів, які стосуються службового розслідування, та долучати їх до власних пояснень; порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації; висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять; ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником); оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України.

Відповідно до пунктів 1-4 розділу V Порядку за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.

У вступній частині акта службового розслідування зазначаються підстави призначення та проведення службового розслідування. В описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення. У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити.

За результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу. Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування або безпосередньо в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності (пункти 1, 2 розділу VI Порядку).

Суд зауважує, що саме командир військової частини, який користується усією повнотою дисциплінарної влади стосовно підлеглих йому військовослужбовців, уповноважений контролювати дотримання військової дисципліни у військовій частині, своєчасно виявляти факти порушення військової дисципліни та встановлювати винних у цьому осіб, а в разі виявлення в діях військовослужбовця ознак кримінального правопорушення зобов`язаний повідомляти про це орган досудового розслідування.

Аналогічний правовий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 17 жовтня 2023 року у справі № 420/8263/22.

Здійснивши системний аналіз наведених вище норм чинного законодавства України, вивчивши матеріали службового розслідування та письмові пояснення сторін, наявні в матеріалах справи, суд зазначає таке.

Як встановлено з матеріалів справи, службове розслідування проводилось з приводу порушення військової дисципліни, про яке стало відомо з рапорту командира третього мінометного взводу мінометної батареї, старшого лейтенанта ОСОБА_1 , по факту перевищення службових повноважень та корупційної діяльності капітана ОСОБА_2 .

На виконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.12.2022 року за №326 проведено службове розслідування по факту перевищення службових повноважень та корупційної діяльності капітана ОСОБА_2 .

За результатами службового розслідування складено акт службового розслідування.

Зі змісту акту службового розслідування судом встановлено, що порушення капітаном ОСОБА_2 вимог кримінального законодавства та наявність в його діях кримінального правопорушення - перевищення службових повноважень службовим розслідуванням не встановлено.

Порушення капітаном ОСОБА_2 вимог антикорупційного законодавства службовим розслідуванням не встановлено.

Старший лейтенант ОСОБА_1 вчинив порушення правил оформлення документів, що стало причиною конфліктної ситуації та помилково витлумачив зміст законодавства, яким передбачена відповідальність за перевищення службових повноважень та антикорупційного законодавства.

Доведення капітаном ОСОБА_2 до старшого лейтенанта ОСОБА_1 інформації про відсутність необхідності в участі старшого лейтенанта ОСОБА_5 у службовому розслідуванні та необхідність дотримання правильної форми викладення свого рішення в рапорті не має ознак перевищення службових повноважень та корупційного діяння.

Своїми діями старший лейтенант ОСОБА_1 порушив вимоги наступних нормативно-правових актів:

- відповідно до вимог ст. 11, 14, 16, 49, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548-XIV, під час проходження військової служби кожен військовослужбовець повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених їм за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самим і стримувати інших від негідних вчинків;

- відповідно до статті 14 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, - із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника;

- відповідно до п.1.1, 1.12.2, 1.12.7 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України затвердженої Наказом Генерального штабу Збройних Сил України 07.04.2017 №124 весь особовий склад військової частини (установи), який працює зі службовими документами, зобов`язаний беззаперечно виконувати вимоги законодавства та інших нормативно-правових актів України з питань діловодства, зазначати реквізит документа, як обов`язковий елемент, зафіксований в документі для його ідентифікації, організації обліку та надання йому юридичної сили.

В подальшому, за результатами службового розслідування командиром військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) прийнято наказ №91 від 27.12.2022 "Про результати службового розслідування", яким, наказано службове розслідування відносно заступника командира роти вогневої підтримки з морально-психологічного забезпечення, капітана ОСОБА_2 вважати завершеним. У зв`язку з порушенням вимог статей 11, 14, 16, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а саме порушення правил оформлення документів, за обставинами особистої недисциплінованості, керуючись статтею 48 пунктом "б" на підставі статті 54 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №551-XIV, на командира третього мінометного взводу мінометної батареї, старшого лейтенанта ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення - "догана".

Під час проведення службового розслідування посадовими особами військової частини НОМЕР_1 відібрані у позивача пояснення за вказаними фактами; під час надання пояснень позивачу доведено положення статті 63 Конституції України та роз`яснено права і обов`язки осіб стосовно яких, проводиться службове розслідування, що визначені Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21 листопада 2017 року № 608 (зі змінами), про що, свідчить його підпис в таких поясненнях; відомості про звернення позивача до командира військової частини НОМЕР_1 з рапортом щодо надання копій документів, які стосуються службового розслідування у матеріалах справи відсутні; з наказами прийнятими за результатами службового розслідування позивач ознайомлювався, що підтверджується його підписом.

Також, в ході проведення службового розслідування були відібрані пояснення у командира мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 , старшого лейтенанта ОСОБА_6 (бланк отримання пояснень від 13.12.2022 та від 25.12.2022), капітана ОСОБА_2 (бланк отримання пояснень від 13.12.2022 та від 25.12.2022), командира міномету 3-го мінометного взводу мінометної батареї старшого сержанта ОСОБА_5 (бланк отримання пояснень від 14.12.2022), командира третього мінометного взводу мінометної батареї, старшого лейтенанта ОСОБА_1 (бланк отримання пояснень від 20.12.2022). Такі пояснення були відібрані заступником командира третьої стрілецької роти з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 молодшим лейтенантом ОСОБА_4 , про що свідчить її підпис у відповідних бланках отримання пояснень, а тому доводи позивача, що проведення службового розслідування фактично проводилось його підлеглим молодшим сержантом ОСОБА_7 , який формував матеріали, проводив опитування, складав акт розслідування не знайшли свого підтвердження.

Також, в позові позивач зазначає, що службове розслідування проводилось в період перебування його на лікарняному.

З даного приводу суд зазначає, що до строку службового розслідування не зараховується час перебування військовослужбовця, стосовно якого проводиться розслідування, у відпустці, на лікуванні або час відсутності з інших документально підтверджених поважних причин. Перенесення строків проведення службового розслідування здійснюється за відповідним наказом посадової особи, яка призначила службове розслідування (п.14 Розділу III).

Як встановлено з матеріалів справи, позивач до військової частини не звертався з клопотанням про продовження строків службового розслідування у зв`язку з перебуванням на лікарняному, а у відповідача, в свою чергу, були відсутні підстави для продовження таких строків з власної ініціативи.

Отже, позивач мав усвідомлювати, що службове розслідування буде закінчене до моменту завершення терміну його непрацездатності, а тому повинен був вживати заходи щодо сприяння проведенню службового розслідування.

При цьому, судом встановлено, що згідно бланку отримання пояснень від 20.12.2022, позивачем в ході службового розслідування надавались письмові пояснення, тобто у період його перебування на лікарняному, а тому суд вважає не обґрунтованими доводи позивача щодо позбавлення доступу до належної процедури службового розслідування.

Щодо посилання позивача на те, що в ході проведення службового розслідування призначено стосовно ОСОБА_2 , але усупереч наказу командира з перевищенням своїх повноважень без відповідного на це наказу розслідування фактично проведено стосовного нього та притягнуто до відповідальності, суд зазначає, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 27.12.2022 за №91 «Про результати службового розслідування» порушення капітаном ОСОБА_2 вимог кримінального законодавства та наявність в його діях кримінального правопорушення - перевищення службових повноважень та вимог антикорупційного законодавства службовим розслідуванням службовим розслідуванням не встановлено.

В свою чергу, в ході службового розслідування, на підставі доказів та відібраних пояснень військовослужбовців, встановлено, що старший лейтенант ОСОБА_1 вчинив порушення правил оформлення документів, що стало причиною конфліктної ситуації та помилково витлумачив зміст законодавства, яким передбачена відповідальність за перевищення службових повноважень та антикорупційного законодавства. Доведення капітаном ОСОБА_2 до старшого лейтенанта ОСОБА_1 інформації про відсутність необхідності в участі старшого лейтенанта ОСОБА_5 у службовому розслідуванні та необхідність дотримання правильної форми викладення свого рішення в рапорті не має ознак перевищення службових повноважень та корупційного діяння.

Також, суд звертає увагу, що в матеріалах справи міститься службова характеристика позивача, підписана його безпосереднім начальником ОСОБА_8 та командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 в якій вказано про те, що ОСОБА_1 зарекомендував себе з негативної сторони. Займаній посаді не відповідає.

Також, про порушення позивачем військової дисципліни свідчать накази про притягнення його до відповідальності, які містяться в матеріалах справи.

З огляду на зазначене суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є безпідставними, а відповідач при прийнятті оскаржуваного наказу діяв в межах та у спосіб визначений законодавством України.

Згідно з висновками Верховного Суду у постанові від 22 червня 2023 року у справі №380/12332/20, для притягнення до дисциплінарної відповідальності, достатньо, щоб був зафіксований сам факт порушення та невиконання (неналежне виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку. Відповідно до приписів Дисциплінарного статуту підставою для притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є наявність самого дисциплінарного порушення, при цьому вид дисциплінарного стягнення визначається особою, яка вирішує питання про його накладення.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що спірний наказ виданий відповідачем відповідно до наведених норм чинного законодавства та на підставі встановлених службовим розслідуванням обставин.

Стосовно посилання позивача на окремі недоліки проведення службового розслідування, суд враховує висновки Верховного Суду у постанові від 22 травня 2020 року у справі №825/2328/16 відповідно до яких порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.

Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Суд наголошує, що, у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків і, на противагу йому, принцип формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення.

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справа №813/1790/18.

З огляду на вищевикладене, суд звертає увагу, що позивачем не було доведено наявності порушень суб`єктом владних повноважень процедури прийняття оскаржуваного рішення, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до відповідальності.

При цьому, судом встановлено, що службове розслідування проведено в межах строків, визначених Дисциплінарним Статутом, про службове розслідування позивача було повідомлено належним чином, що підтверджується наданими письмовими поясненнями.

Тому спірний наказ від від 27.12.2022 за №91 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани є правомірним і не підлягає скасуванню, а позовні вимоги не підлягають задоволенню.

За відсутності документально-підтверджених судових витрат, питання про їх розподіл суд не вирішує.

Керуючись ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295, 370 КАС України, суд,

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ), про визнання протиправним та скасування наказу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.Г. Попова

05 лютого 2025 р.

05.02.25