Справа № 340/540/25
Суддя: Р.І. БРЕГЕЙ
Дата ухвалення: 2025-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2025 року справа № 340/540/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в порядку письмового провадження) адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі Управління) (третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі Управління 2)) про визнання протиправним і скасування рішення й зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду зі заявою до Управління про визнання протиправним і скасування рішення від 17 січня 2025 року, яким відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Водночас просив суд зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу один період праці і повторно розглянути заяву про призначення пенсії.

Пояснив, що право на пенсію на пільгових умовах набув по досягненню 50 років.

Пільговий стаж перевищує 10 років, а страховий стаж 25 років.

Стверджує, що до пільгового стажу безпідставно не зарахували один період праці, який підтверджено документально.

Управління заперечило щодо задоволення позову, подавши відзив на нього (а.с.60-63).

Пояснило, що відмовило у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, так як пільговий стаж не досяг 10 років.

До пільгового стажу не зарахували один період праці на підставі рішення Комісії Управління 2 про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи від 29 листопада 2024 року.

Управління 2 надало пояснення щодо позову (а.с.48-50).

Зазначило, що, розглядаючи заяву ОСОБА_1 про підтвердження стажу роботи, встановило, що пільговий стаж за Списком №1 складає 02 роки 11 місяців 25 днів.

29 січня 2025 року суд відкрив спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.43-44).

Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про часткове задоволення позову з таких підстав.

Встановлені обставини і факти, що стали підставами звернення до суду.

Так, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 і проживає на території Кіровоградської області (а.с.34).

ІНФОРМАЦІЯ_2 йому виповнилось 50 років.

Трудова книжка містить записи про працю на посаді помічника командира взводу Олександрійського воєнізованого гірничо-рятувального (аварійно-рятувального) загону (далі Загін) з 16 травня 2007 року по 26 липня 2013 року (а.с.11-13).

23 липня 2013 року голова Комісії з припинення юридичної особи Загону склав довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (а.с.14).

У довідці зазначено, що позивач упродовж з 16 травня 2007 року по 26 липня 2013 року виконував гірничорятувальні роботи за посадою помічника командира взводу, що передбачено Списком №1 (постанова Уряду України від 16 січня 2003 року №36).

Довідка містить посилання на накази про прийняття і звільнення з роботи та відомості про відпустки без збереження заробітної плати, переведення на іншу роботу і роботу з неповним робочим днем.

У грудні 2023 року архівна установа видала ОСОБА_1 документи стосовно праці у Загоні упродовж з 16 травня 2007 року по 26 липня 2013 року (а.с.15-33).

Ними є: довідки, накази, заяви, контракт, особа картка.

30 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернувся зі заявою до Управління 2 про підтвердження стажу роботи у Загоні.

29 листопада 2024 року Комісія Управління 2 підтвердила стаж роботи за Списком №1 з 23 січня 2001 року по 05 липня 2003 року і з 01 серпня 2003 року по 16 лютого 2004 року (а.с.8-9).

Рішення Комісії Управління 2 не містить жодної згадки про працю у Загоні упродовж з 16 травня 2007 року по 26 липня 2013 року.

З його змісту вбачається, що не досліджували ні архівні документи, ні довідку голови Комісії з припинення юридичної особи Загону.

Водночас у ньому відсутні відомості і з трудової книжки про працю з 16 травня 2007 року по 26 липня 2013 року.

10 січня 2025 року позивач звернувся зі заявою до Управління 2 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 (а.с.7).

Заяву за принципом екстериторіальності передали на розгляд Управління.

17 січня 2025 року Управління відмовило у задоволенні заяви (а.с.7).

Підстава пільговий стаж складає 02 роки 11 місяців 25 днів.

Страховий стаж складає 32 роки 09 місяців 23 дні.

Встановлюючи пільговий стаж, Управління використало висновок рішення Комісії Управління 2.

Рішення Управління не містить інформації і обґрунтування про незарахування до пільгового стажу періоду праці з 16 травня 2007 року по 26 липня 2013 року.

Позов подано до суду 28 січня 2025 року (а.с.42).

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, вирішуючи заяву про призначення пенсії, Управління мало обов`язок обчислити пільговий стаж, зробивши висновок по кожному періоду праці, який міг бути віднесений до роботи за Списком №1.

У рішенні про відмову у призначенні пенсії мали бути зазначенні всі періоди, що не зараховані до пільгового стажу, з поясненням підстав.

Ні Управління, ні Комісія Управління 2 не досліджували питання про зарахування до пільгового стажу періоду праці з 16 травня 2007 року по 26 липня 2013 року і не зробили з цього питання жодного висновку.

Управління і Управління 2 ухилились від відповіді на питання, маючи у розпорядженні трудову книжку, архівні відомості і довідку голови Комісії з припинення юридичної особи Загону.

Тому рішення про відмову у призначенні пенсії є необґрунтованим, що доводить його протиправність відповідно до приписів пункту 3 частини 2 статті 2 КАС України.

Водночас суд має дати відповідь на питання: яким законом мав керуватись відповідач, розглядаючи заяву про призначення пенсії?

Так, приписами пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції до 01 квітня 2015 року) (далі Закон) встановлено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

02 березня 2015 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі Закон 2), який набрав чинності з 01 квітня того ж року.

Законом 2 приписи пункту «а» частини 1 статті 13 Закону викладено у новій редакції.

«На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.»

Отже, законодавець для чоловіків збільшив загальний стаж праці.

03 жовтня 2017 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (далі Закон 3), який набрав чинності з 11 жовтня того ж року.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон 4) доповнено статтею 114.

Приписами пункту 1 частини 2 статті 114 Закону 4 передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Таким чином законодавець повторно закріпив збільшення загального стажу праці.

23 січня 2020 року Конституційний Суд України прийняв рішення №1-р/2020 у справі №1-5/2018(746/15).

Рішення Конституційного суду України.

«Визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року №213-VIII.

Застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року №213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, а саме: «на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.»

Отже, за правовим висновком Конституційного Суду України ОСОБА_1 набуде право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 по досягненню 50 років за наявності 20 років стажу, в тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років, оскільки працював до 01 квітня 2015 року.

До спірних правовідносин не може бути застосований припис пункту 1 частини 2 статті 114 Закону 4, оскільки його зміст відтворює норму права, яка визнана неконституційною відносно осіб, котрі працювали до 01 квітня 2015 року.

На день звернення зі заявою про призначення пенсії позивач досяг віку 50 років, страховий стаж становить більше 20 років.

Пільговий стаж має бути повторно обчислений з урахуванням попереднього висновку суду.

Захист порушеного права полягає у визнанні протиправним і скасуванні рішення про відмову у призначенні пенсії і зобов`язанні повторно розглянути заяву про призначення пенсії, врахувавши правові висновки суду.

Постає запитання: кого суд може зобов`язати повторно розглянути заяву?

Приписами пункту 4.2 Порядку подання і оформлення документів для визначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок), який затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, встановлено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Порядком не визначено, що після скасування судом рішення про відмову в призначенні пенсії і зобов`язанні повторно розглянути заяву мають повторно застосовувати приписи пункту 4.2 цього ж нормативно-правового акту.

Таке і неможливе, бо суд має визначити у рішенні кого зобов`язувати вчиняти дії.

Тому повторно розглянути заяву має той орган, який встановлено на підставі приписів пункту 4.2 Порядку.

Ним є Управління.

Вирішуючи повторно заяву, відповідач зобов`язаний встановити величину пільгового стажу, врахувавши правові висновки суду.

Отже, позов належить задовільнити частково.

Судові витрати складаються зі сплати судового збору у сумі 2422,40 грн (а.с.41).

Суд розподіляє їх відповідно до приписів статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовільнити позов частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 17 січня 2025 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі заяви від 10 січня 2025 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 10 січня 2025 року, керуючись приписами пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і правовими висновками суду.

Відмовити у задоволенні позову в іншій частині вимог.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 2422,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. БРЕГЕЙ