Справа № 420/33286/24
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2025-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати довідку Військово-лікарської комісії Військово-медичного клінічного центру Південного регіону від 14.06.2024р. №3856;

- зобов`язати Військово-медичний клінічний центр провести контрольний огляд військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що військово-лікарською комісією за результатами медичного огляду позивача визнано придатним до служби у військових частина забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку оперативного забезпечення, охорони на підставі статей 17-б,42-б,84-б,38-в,23-в графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ, про що видано довідку військово-лікарської комісії №3856 від 14.06.2024 року.

Позивач вказує, що зазначений у постанові висновок про визнання його придатним є протиправним, сформованим без проведення належного медичного огляду та обстеження. При проведенні медичного огляду відповідачем порушено процедуру проведення такого огляду, у зв`язку з чим постанова за результатом огляду є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою від 04.11.2024 року відкрито провадження по справі та визначено, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (ст. 262 КАС України); встановлено, що справа буде розглянута судом на підставі ст.262 КАС України у межах строків, визначених ст.258 КАС України та з урахуванням встановлених сторонам строків для подання заяв по суті. Зобов`язано відповідача протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду належним чином засвідчені копії картки обстеження та медичного огляду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стали підставою для видачі довідки № 3856 від 14.06.2024 року, належним чином засвідчену копію протоколу засідання Військово-лікарської комісії Військово-медичного клінічного центру Південного регіону відносно прийняття рішення щодо придатності до військової служби ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (оформлено спірною довідкою № 3856 від 14.06.2024 року).

До суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування правової позиції зазначено, що на медичний огляд ВЛК ВМКЦ ПР для визначення придатності для подальшого проходження військової служби Позивач був направлений командиром військової частини НОМЕР_1 (направлення від 20.05.2024 р. вих. № 1044/303/7/92) з вказаним попереднім діагнозом - «розлад адаптації у вигляді порушення емоцій. Медикаментозная компенсація. Вертеброгенна торакоалгія, без порушення функції. Вторинний синдром Рейно легкого ступеню важкості. Варикозна хвороба век нижніх кінцівок».

Крім того, як вбачається з тексту позовної заяви, позивачу крім направлення командира військової частини НОМЕР_1 були надані службова характеристика від 10.05.2025 р. та медична характеристика від 20.05.2024 р., в якій також зазначено діагноз; при направленні наявний особистий підпис позивача про ознайомлення з текстом документу.

Таким чином, командиром військової частини НОМЕР_1 позивача було направлено на огляд до ВЛК ВМКЦ ПР для визначення його придатності до військової служби виключно відповідно до вищевикладеного попереднього діагнозу, зазначеного у направленні.

Натомість, позивач до позовної заяві надає копії консультативних висновків лікарів ВМКЦ ПР, які в період проходження ним медичних оглядів встановлюють додаткові діагнози, зокрема - додатком до позовної заяви до суду (наявні в матеріалах справи) та до ВМКЦ ПР надіслано особисто Позивачем консультативні заключення лікарів-рентгенологів ВМКЦ ПР: від 26.03.2024 р. за підписом ОСОБА_2 стосовно діагностування у Позивача остеохондрозу та деформуючого артрозу колінних суглобів; від 22.05.2024 р. за підписом ОСОБА_3 стосовно діагностування остеохондрозу; додатком до позовної заяви за № 16 додано копію від 22.05.2024 р. консультативного огляду травматолога ВМКЦ ПР за підписом ОСОБА_4 стосовно діагностування остеохондрозу та деформуючого остеоартрозу колінних суглобів.

Таким чином, позивач сам підтверджує те, що обстеження його стану здоров`я включало комплексний огляд медичними фахівцями відповідно до його скарг та об`єктивних інструментальних заходів діагностики з встановленням тих діагнозів, які він вважає не врахованими при винесенні експертного висновку.

Тому, згідно направлення командира військової частини НОМЕР_1 та в подальшому картки обстеження та медичного огляду, оформленої від 20.05.2024 р. № 3856, всі консультативні заключення та рекомендації фахівців ВМКЦ ПР, надані до позовної заяви, копії перевідних та виписних епікризів на час винесення висновку ВЛК ВМКЦ ПР були в наявності, відомі, долучені до картки обстеження та медичного огляду, враховані відповідними лікарями та оцінені з точки зору тяжкості впливу на стан здоров`я позивача та відновлюваних процесів.

Більш того, у карті медичного огляду наявний особистий підпис позивача про те, що ним надано повну інформацію про стан свого здоров`я та зазначено про попередження про надання неповної та недостовірної інформації.

Згідно зі складеною довідкою № 3856 від 14.06.2024 року з зазначенням діагнозів та встановленням причинного зв`язку встановлено: Помірно виражений розлад адаптації у вигляді порушення емоцій, медикаментозна компенсація; Ангіотрофоневроз обох верхніх та нижніх кінцівок 1ст.; Варикозна хвороба:варикозне розширення підшкірних вен обох нижні кінцівок. ХВН С2ст. (СЕАР); Поодинока (42 на добу) надшлункочкова екстра систолічна аритмія. ЄНО; Вертеброгенна тораколюмбалгія з незначним порушенням, функції. Короткозорість ст.0,5Д обох очей при гостроті зору з корекцією 1,0/1,0

Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби.

На підставі статей 17-6, 42-6, 84-6, 38-в, 23-в графи 11 Розкладу хвороб, графи ТДВ «-«:

придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони».

Враховуючи вищевикладене, висновок, винесений гарнізонною ВЛК Військово-медичного клінічного центру Південного регіону 14.06.2024 року, прийнятий належною особою в законний спосіб, у суворій відповідності до вимог Наказу, з врахуванням усіх наданих позивачем медичних документів та відповідно до об`єктивних даних обстеження, станом на день винесення рішення, згідно з вимогами чинного законодавства, з зазначенням додаткових діагнозів, що виходять за межі тих, що вказані у направленні командира військової частини НОМЕР_1 .

Крім того, відповідач зазначає, що стосовно можливості повторного огляду, у випадках необхідності проведення військовослужбовцю планового лікування в умовах стаціонару згідно з рекомендаціями лікаря, військовослужбовець, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, отримання травми, поранення, тощо (за виключенням перебування в безпорадному стані) зобов`язаний повідомити про такий факт безпосереднього командира, про що військовослужбовцем повинно бути подано рапорт.

Таким чином, жодних підстав стверджувати, що ВЛК ВМКЦ ПР як відповідачем допущено порушення вимог чинного законодавства при проведенні процедури ВЛК та правомірності винесення експертного висновку щодо придатності позивача, оформлення його результатів довідкою ВЛК не має та не може бути. Позивачем не надано жодних доказів щодо порушення відповідачем процедури прийняття оскаржуваного рішення, тому твердження позивача відповідач вважає не доведеними.

02.12.2024 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

09.12.2024 року від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

23.12.2024 року від позивача надійшли письмові пояснення у справі.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відтак, справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_2 .

14.06.2024 року Гарнізонною військово-лікарською комісією проведено медичний огляд сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_1 .

За результатами проведення медичного огляду Гарнізонною військово-лікарською комісією видано довідку ВЛК №3856 від 14.06.2024 року.

Відповідно до вказаної довідки, ОСОБА_1 визнано придатним до служби у військових частина забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку оперативного забезпечення, охорони на підставі статей 17-б,42-б,84-б,38-в,23-в графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ.

Згідно зі складеною довідкою № 3856 від 14.06.2024 року з зазначенням діагнозів та встановленням причинного зв`язку встановлено: Помірно виражений розлад адаптації у вигляді порушення емоцій, медикаментозна компенсація; Ангіотрофоневроз обох верхніх та нижніх кінцівок 1ст.; Варикозна хвороба:варикозне розширення підшкірних вен обох нижніх кінцівок. ХВН С2ст. (СЕАР); Поодинока (42 на добу) надшлункочкова екстра систолічна аритмія. ЄНО; Вертеброгенна тораколюмбалгія з незначним порушенням, функції. Короткозорість ст.0,5Д обох очей при гостроті зору з корекцією 1,0/1,0

Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби.

На підставі статей 17-6, 42-6, 84-6, 38-в, 23-в графи 11 Розкладу хвороб, графи ТДВ «-«:

Придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони».

Довідка ВЛК №3856 від 14.06.2024 року оскаржена позивачем до 18 регіональної Військово-лікарської комісії Міністерства оборони України.

18 регіональною Військово-лікарською комісією Міністерства оборони України листом №617-з від 01.06.2024 року за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 повідомлено заявника, що підставою для «визнання непридатним до військової служби» за станом здоров`я є захворювання, які передбачають ступінь придатності "непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку", але діагнози та ступінь порушення функцій, що наведені у доданих медичних документах не дають підстав для визначення вказаного ступеню придатності.

Одночасно повідомлено, що у разі зміни (погіршення) стану здоров`я може бути проведений повторний медичний огляд. Згідно вимог пункту 6.8 глави 6 та згідно глави 21 розділу II Положення про військово- лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом МО України від 14.08.2008 №402 (зі змінами), під час проходження медичного огляду військовослужбовець зобов`язаний надавати разом з медичними документами щодо стану свого здоров`я і документи що підтверджують періоди перебування в зоні ведення бойових дій (довідка про безпосередню участь, посвідчення УБД) та документи про отримання травм (довідка про обставини травми) для врахування лікарями під час формування постанови ВЛК.

Крім того, довідка ВЛК №3856 від 14.06.2024 року оскаржена позивачем до Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України Міністерства оборони України.

Центральною військово-лікарською комісією Збройних сил України Міністерства оборони України листом №598/9/17877 від 09.08.2024 року за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 щодо незгоди з постановою гарнізонної військово-лікарської комісії Військово-медичного клінічного центру Південного регіону про ступінь придатності до військової служби згідно довідки ВЛК №3856 від 14.06.2024 року повідомлено заявника, що згідно наданих копій медичних документів, захворювань, які, відповідно до вимог Положення, зумовлюють непридатність ДО ВІЙСЬКОВОЇ служби з виключенням з військового обліку, не вбачається. Враховуючи зазначене, підстави для скасування постанови гарнізонної ВЛК ВМГОД ПдР про ступінь придатності до військової служби згідно довідки ВЛК від 14.06.2024 року чи направлення начальника ЦВДК ЗС України на контрольний медичний огляд ВЛК на теперішній час відсутні.

ЦВЛК також повідомлено заявника, що у випадку погіршеннням стану здоров`я, останньому пропонується звертатись встановленим порядком до командування військової частини за місцем проходження військової служби, з метою направлення на лікування до закладів охорони здоров`я, а за необхідності на медичний огляд-ВЛК.

Позивач, вважаючи довідку про визнання його придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони протиправною, сформованою без проведення належного медичного огляду та обстеження, звернувся до суду з даним позовом.

Дослідивши заяви по суті та надані учасниками справи докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Оцінюючи правомірність дій відповідача, суд керувався критеріями, закріпленими у ч.2 ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб`єкта.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розділом ІІ Конституції України передбачені основоположні права, свободи та обов`язки людини і громадянина, серед яких відповідно до статті 65 встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

На момент розгляду даної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Крім цього, відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні військовому командуванню разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування доручено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України Про правовий режим воєнного стану заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Згідно із статтею 1 Закону України Про правовий режим воєнного стану від 12.05.2015 року № 389-VIII (в редакції станом на час виникнення спірних відносин, далі Закон № 389-VIII), воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 Про загальну мобілізацію постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію (далі - Указ №69/2022). Згідно пункту 4 Указу № 69/2022 призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

Статтею 1 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію від 21.10.1993 року №3543-ХІІ (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, далі Закон № 3543-ХІІ) визначено, що:

- мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано;

- особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій;

- особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Поряд з цим, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України «Про військову службу і військовий обов`язок» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).

Відповідно до частини десятої статті 2 Закону №2232-XII та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800 (далі - Положення № 402).

Як встановлено судом, 14.06.2024 року Гарнізонною військово-лікарською комісією проведено медичний огляд сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_1 .

Згідно з пунктом 1.1 глави 1 розділу І Положення № 402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза - це медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів (пунктом 1.2 глави 1 розділу І Положення № 402.

Згідно з пунктом 1.3 глави 2 розділу І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Відповідно до пункту 2.1 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

В п.2.2 розділу І Положення №402 встановлено, що штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази.

Штатні ВЛК комплектуються лікарями із клінічною підготовкою за однією з лікарських спеціальностей (терапія, хірургія, неврологія, психіатрія, оториноларингологія, офтальмологія, організація охорони здоров`я тощо), з досвідом роботи у військових частинах та лікувальних закладах.

Залучати особовий склад штатних ВЛК для вирішення питань та завдань, не пов`язаних із військово-лікарською експертизою, забороняється.

Згідно пп.2.4.4 п.2.4, п.2.4.5 п.2.4 розділу ІІ Положення №402 на ВЛК регіону покладаються, зокрема, обов`язки з організації військово-лікарської експертизи, керівництва підпорядкованими ВЛК, контролю за їхньою роботою та надання їм методичної і практичної допомоги в зоні відповідальності.

ВЛК регіону має право, зокрема, оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у п.1.2 розділу I цього Положення; приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України має право приймати або переглядати тільки ЦВЛК; направляти у військові лікувальні заклади на контрольне обстеження та медичний огляд військовослужбовців, членів їх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової служби), військовозобов`язаних, резервістів, працівників.

П.1.1 розділу ІІ Положення №402 встановлено, що медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, військовослужбовців до військової служби.

Відповідно до п.1.2 глави 1 розділу ІІ Положення № 402 Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).

Згідно з п.1.1, 1.2 гл.1 р.ІІ Положення №402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону (далі - інші військові формування), у мирний та воєнний час.

Медичний огляд військовослужбовців врегульовано гл.6 р.ІІ Положення № 402.

Відповідно до пункту 6.1 глави 6 розділу ІІ Положення №402 направлення на медичний огляд військовослужбовців проводиться: прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, штатних ВЛК, керівниками ТЦК та СП, начальниками (керівниками) закладів охорони здоров`я за місцем лікування, органів військового управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, органами прокуратури, судом у порядку та з метою, визначеними цим Положенням.

Пунктом 6.4 глави 6 розділу II Положення №402 визначено, що у разі виявлення під час обстеження або лікування у закладі охорони здоров`я (установі) у військовослужбовця захворювання, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), які зумовлюють непридатність до військової служби, ці особи направляються на медичний огляд для встановлення ступеня придатності до військової служби за рішенням начальника (керівника) закладу охорони здоров`я (установи) на підставі подання начальника (керівника) лікувального відділення, в якому обстежується (лікується) військовослужбовець, про що робиться запис у медичній карті стаціонарного (амбулаторного) хворого (медичній книжці), який завіряється підписом начальника (керівника) закладу охорони здоров`я (установи).

За змістом пункту 6.8 глави 6 розділу II Положення №402 на осіб, які проходять медичний огляд амбулаторно, заводиться Картка обстеження та медичного огляду, при стаціонарному огляді - історія хвороби.

Огляд військовослужбовців обов`язково проводиться хірургом, терапевтом, невропатологом, офтальмологом, оториноларингологом (військовослужбовців-жінок - гінекологом), а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей. Обов`язково виконуються загальні аналізи крові та сечі, ЕКГ-дослідження, рентгенологічне обстеження органів грудної клітки. Потребу в додатковому обстеженні визначають лікарі за медичними показаннями.

Судом встановлено, що військовою частиною НОМЕР_1 ОСОБА_5 видано направлення для проходження військово-лікарської комісії для визначення ступеню придатності до військової служби у ЗС України з вказаним попереднім діагнозом - «розлад адаптації у вигляді порушення емоцій. Медикаментозная компенсація. Вертеброгенна торакоалгія, без порушення функції. Вторинний синдром Рейно легкого ступеню важкості. Варикозна хвороба век нижніх кінцівок».

Так, картка обстеження та медичного огляду містить відомості про обстеження позивача терапевтом, хірургом, невропатологом, офтальмологом, ЛОР, дермавенерологом, психіатром, стоматологом, тобто лікарями огляд яких є обов`язковим.

Крім того, позивачу проведено дослідження: загальний аналіз крові; біохімічний аналіз крові, серологічний аналіз крові, загальний аналіз сечі, флюорографія органів грудної клітини, ЕКГ, УЗД щитоподібної залози, ЄХО.

Крім того, позивачем разом із позовною заявою надано копії консультативних висновків лікарів ВМКЦ ПР, які в період проходження ним медичних оглядів встановлюють додаткові діагнози, зокрема - додатком до позовної заяви до суду та до ВМКЦ ПР надіслано особисто Позивачем консультативні заключення лікарів-рентгенологів ВМКЦ ПР: від 26.03.2024 р. за підписом ОСОБА_2 стосовно діагностування у Позивача остеохондрозу та деформуючого артрозу колінних суглобів; від 22.05.2024 р. за підписом ОСОБА_3 стосовно діагностування остеохондрозу; додатком до позовної заяви за № 16 додано копію від 22.05.2024 р. консультативного огляду травматолога ВМКЦ ПР за підписом ОСОБА_4 стосовно діагностування остеохондрозу та деформуючого остеоартрозу колінних суглобів.

За змістом пункту 20.3 глави 20 розділу ІІ Положення №402 при медичному огляді військовослужбовців та інших осіб ВЛК приймаються постанови такого змісту:

а) "Придатний": до військової служби; до військової служби за контрактом; до служби у військовому резерві; для підготовки до участі у МО; до участі у МО; до служби (роботи) у національному персоналі; до навчання у ВВНЗ ______ (вказати назву ВВНЗ); до служби на підводних човнах, на надводних кораблях, у морській піхоті, Десантно-штурмових військах, спеціальних спорудах, підрозділах спеціального призначення; до підводного водіння танків; до роботи з ДІВ, КРП, джерелами ЕМП, ЛВ, мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; до навчання в учбовій частині за спеціальністю водолаза, водолаза-глибоководника, акванавта; до служби водолазом на глибині до _____ метрів, водолазом-глибоководником на глибині до ____ метрів, акванавтом на глибині до ____ метрів; до навчання (служби) за спеціальністю ... (вказати спеціальність. Постанова приймається щодо осіб, які відбираються для навчання, проходження військової служби за окремими військовими спеціальностями, вказаними у ТДВ); до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.

Такі особи є непридатними до служби у підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у спецспорудах.

б) "Непридатний": до військової служби з виключенням з військового обліку; до військової служби за контрактом; для підготовки до участі у МО; до участі у МО; до служби (роботи) у національному персоналі; до навчання у ВВНЗ; до служби на підводних човнах, надводних кораблях, морській піхоті ВМС Збройних Сил України, морській піхоті, Десантно-штурмових військах, спеціальних спорудах, водолазом, водолазом-глибоководником, акванавтом, підрозділах спеціального призначення; до навчання в учбовій частині за спеціальністю водолаза, водолаза-глибоководника, акванавта; до підводного водіння танків; до роботи з ДІВ, КРП, джерелами ЕМП, мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; до служби у військовому резерві (при цьому постанова про придатність до військової служби не приймається); до служби на підводних човнах, придатний до служби на надводних кораблях (при цьому постанова про придатність до військової служби не приймається); до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців (постанова приймається під час дії воєнного стану); до подальшого проходження зборів (постанова приймається щодо призваних на збори військовозобов`язаних, резервістів). Постанова про придатність (непридатність) до навчання (служби) за військовою спеціальністю, служби у спеціальних спорудах, до участі у МО, національному персоналі тощо, згідно з вимогами ТДВ, приймається за такою формою: "На підставі статті ____ графи _____ Розкладу хвороб та графи _____ Таблиці ____ додаткових вимог, придатний (непридатний) до _________ (вказати)". (Щодо військовослужбовців, визнаних ВЛК непридатними до військової служби, інші постанови (про непридатність до служби у виді Збройних Сил України, до навчання у ВВНЗ, в учбовій частині тощо) не приймаються. Щодо військовослужбовців, визнаних ВЛК непридатними (до служби у виді Збройних Сил України або за військовою спеціальністю, спецспорудах, до навчання у ВВНЗ, в учбовій частині, до участі у МО тощо), одночасно приймається постанова про придатність до військової служби.)

Постанова «Непридатний до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців» приймається під час дії воєнного стану на підставі статей 2б, 7, 11, 12г, 13г, 24, 32, 37, 44, 48, 56, 59, 65, 72, 76б, 77б, 81 Розкладу хвороб у випадках, коли для відновлення придатності до військової служби необхідний строк від 6 до 12 календарних місяців.

Отже, серед основних завдань військово-лікарської експертизи є визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, а також визначення ступеня придатності військовослужбовців до військової служби, для проведення якої створюються військово-лікарські комісії (ВЛК).

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами проведення медичного огляду Гарнізонною військово-лікарською комісією видано довідку ВЛК №3856 від 14.06.2024 року.

Відповідно до вказаної довідки, ОСОБА_1 визнано придатним до служби у військових частина забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку оперативного забезпечення, охорони на підставі статей 17-б,42-б,84-б,38-в,23-в графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ.

Згідно зі складеною довідкою № 3856 від 14.06.2024 року з зазначенням діагнозів та встановленням причинного зв`язку встановлено: Помірно виражений розлад адаптації у вигляді порушення емоцій, медикаментозна компенсація; Ангіотрофоневроз обох верхніх та нижніх кінцівок 1ст.; Варикозна хвороба:варикозне розширення підшкірних вен обох нижніх кінцівок. ХВН С2ст. (СЕАР); Поодинока (42 на добу) надшлункочкова екстра систолічна аритмія. ЄНО; Вертеброгенна тораколюмбалгія з незначним порушенням, функції. Короткозорість ст.0,5Д обох очей при гостроті зору з корекцією 1,0/1,0

Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби.

На підставі статей 17-6, 42-6, 84-6, 38-в, 23-в графи 11 Розкладу хвороб, графи ТДВ «-«:

Придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони».

Обґрунтовуючи протиправність такого висновку, позивач зазначає, що наявні у нього хвороби є такими, які виключають його придатність до військової служби.

Суд позбавлений можливості надавати оцінку діям конкретних лікарів-членів ВЛК, в тому числі при визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб.

Так, Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 по справі № 806/526/16 зазначив: "…що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі".

Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки, як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.

Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.

Суд звертає увагу на правові висновки Верховного Суду у цій категорії справ. Так, Верховний Суд у постанові від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18 зробив правовий висновок про те, що до повноважень суду не належить надання оцінки діагнозу на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби з посиланням на відповідне Положення. Відповідно до цієї норми у спірних питаннях та складних випадках право на винесення остаточного рішення залишається за ЦВЛК. Для цього військовий комісаріат направляє в регіональну штатну ВЛК, на території якої проживає заявник, його заяву, медичні документи, які є в заявника або одержані військовим комісаріатом із цивільних (військових) лікувальних закладів, військовий квиток.

Судом під час розгляду справи встановлено, що позивач скористався правом на оскарження довідки ВЛК до ЦВКЛ.

Центральною військово-лікарською комісією Збройних сил України Міністерства оборони України листом №598/9/17877 від 09.08.2024 року за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 щодо незгоди з постановою гарнізонної військово-лікарської комісії Військово-медичного клінічного центру Південного регіону про ступінь придатності до військової служби згідно довідки ВЛК №3856 від 14.06.2024 року повідомлено заявника, що згідно наданих копій медичних документів, захворювань, які, відповідно до вимог Положення, зумовлюють непридатність ДО ВІЙСЬКОВОЇ служби з виключенням з військового обліку, не вбачається. Враховуючи зазначене, підстави для скасування постанови гарнізонної ВЛК ВМГОД ПдР про ступінь придатності до військової служби згідно довідки ВЛК від 14.06.2024 року чи направлення начальником ЦВДК ЗС України на контрольний медичний огляд ВЛК на теперішній час відсутні.

ЦВЛК також повідомлено заявника, що у випадку погіршеним стану здоров`я, останньому пропонується звертатись встановленим порядком до командування військової частини за місцем проходження військової служби, з метою направлення на лікування до закладів охорони здоров`я, а за необхідності на медичний огляд-ВЛК.

Отже, суд дійшов висновку, що відповідачем дотримано процедуру проведення ВЛК.

Проте, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію конкретних статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду. Суд не може здійснювати власну оцінку обґрунтованості прийняття певного висновку, оскільки, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка обґрунтованості висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.

Суд в межах розгляду справи не вправі надавати власну оцінку на предмет наявності підстав для визнання позивача таким, що придатний чи не придатний (обмежено придатний) до військової служби.

При цьому, суд критично оцінює посилання позивача на те, що висновок про визнання його придатним до військової служби сформований без проведення належного медичного огляду та обстеження.

Позивач підтвердив надання інформації щодо стану його здоров`я у повному обсязі та попереджений про надання неповної та недостовірної інформації, що підтверджується його підписом.

Доказів пред`явлення відповідачу інших медичних документів, які підтверджують наявність підстав для визнання позивача непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, складених до проведення медичного огляду у ВЛК, позивачем також не надано.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що за результатами проведення медичного огляду позивача, зокрема, за наявності наданих документів, на визначення ступеня придатності до військової служби, уповноважені особи органу Військово-медичного клінічного центру Південного регіону обґрунтовано виходили з того, що їх сукупність не підтверджує права позивача на визнання непридатним до військової служби та виключення з військового обліку.

З урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання протиправною та скасування довідки Військово-лікарської комісії Військово-медичного клінічного центру Південного регіону від 14.06.2024р. №3856, а відтак позовні вимоги є такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень та на якого відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень покладений обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, надав суду доказів про правомірність винесення оскаржуваної постанови.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача не стягується.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Самойлюк Г.П.

.