Справа № 149/1748/24
Суддя: Войнаревич М. Г.
Дата ухвалення: 2025-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 149/1748/24
Провадження №2-а/149/1/25
Номер рядка звіту 129
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.02.2025 року м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Войнаревича М.Г.,

при секретарі Паламрчук Л.В.,

позивача ОСОБА_1 , його представника - адвоката Алексєєва О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику справу за адміністративноим позовом ОСОБА_1 , в особі представника позивача адвоката Алексєєва Олега Дмитровича до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 20.05.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 було винесено постанову № 250 про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_1 просить визнати її протиправною та скасувати.

Ухвалою суду від 05.06.2024 у даній справі відкрито загальне позовне провадження. Відповідачу визначено у встановлений судом строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

10.06.2024 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову, оскільки рішення є обгрунтованим і законним, оскільки 29.03.2024 року позивач отримав особисто Частковий наряд від 11.03.2024 року за вихідним № 760 із завданням з передачі транспортних засобів і техніки військовим формуванням для підприємств, установ та організацій, громадян власників транспортних засобів не виконав в повному обсязі поставку транспортного засобу, а саме поставку Volkswagen LT 46 вантажний бортовий НОМЕР_1 . Даний частковий наряд має термін виконання, а саме: 04.04.2024 року. Враховуючи, що позивач не виконав Частковий наряд від 11.03.2024 року за № 760 із завданням з передачі транспортних засобів і техніки військовим формуванням для підприємств, установ та організацій, громадян власників транспортних засобів, 30.04.2024 року за вих. № 3937 було надіслано лист-повідомлення про необхідність виконання даного Часткового наряду. 09.05.2024 року за № 350 позивачу було надіслано повторно лист-повідомлення про необхідність виконання даного Часткового наряду.

20.05.2024 року громадянин ОСОБА_1 з`явився на розгляд справи до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно наданих пояснень, ОСОБА_1 свою вину у вчиненому порушенні визнав та в подальшому зобов`язався не порушувати. 20.05.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , відповідно до його повноважень передбачених ст. 235 КУпАП, була винесена постанова № 250за вих № 4477 щодо позивача, якою на останнього за вчинення адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, накладено штраф у сумі 5100 гривень.

За таких обставин начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 просить в задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити в повному обсязі.

Позивач та його представник в судовому засідання не з"явились.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, проти задоволення позову заперечує за обставин, викладених у відзиві.

Суд, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 20.05.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 було винесено постанову № 250 про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 грн. (копія на а.с. 7).

Зі змісту вищенаведеної постанови вбачається, що громадянин ОСОБА_1 відповідно до мобілізаційного часткового наряду начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 11.03.2024 за вихідним № 760 із завданням з передачі транспортних засобів і техніки військовим формуванням для підприємств, установ, огрганізацій, громадян власників транспортних засобів не виконав в повному обсязі поставку транспортного засобу, а саме поставку автомобіля Volkswagen LT 46 вантажний бортовий НОМЕР_1 .

Частинами 1-3 ст. 6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військово-транспортний обов`язок установлюється з метою задоволення потреб Збройних Сил України, інших військових формувань на особливий період транспортними засобами (у тому числі водними) і технікою (далі - транспортні засоби) і поширюється на центральні та місцеві органи виконавчої влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи і організації, у тому числі на залізниці, порти, пристані, аеропорти, нафтобази, автозаправні станції дорожнього господарства та інші підприємства, установи і організації, які забезпечують експлуатацію транспортних засобів, а також на громадян - власників транспортних засобів. Порядок виконання військово-транспортного обов`язку, норми безоплатного залучення, вилучення та примусового відчуження транспортних засобів і техніки на період мобілізації та у воєнний час визначаються Кабінетом Міністрів України. Норми безоплатного залучення, вилучення та примусового відчуження транспортних засобів і техніки визначаються у відсотках за підприємством (установою, організацією) за галузями національної економіки.Виконання військово-транспортного обов`язку під час мобілізації здійснюється згідно з Мобілізаційним планом України шляхом безоплатного залучення транспортних засобів підприємств, установ та організацій усіх форм власності для забезпечення потреб Збройних Сил України, інших військових формувань на умовах їх повернення власникам після оголошення демобілізації.

Пунктами 5-6 Положення про військово-транспортний обов`язок затвердженого посмтановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2000 р. № 1921(в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 р. № 405) посадові особи та громадяни несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання військово-транспортного обов`язку відповідно до закону. Військово-транспортний обов`язок є складовою частиною мобілізаційної підготовки і мобілізації в державі та включає в себе проведення заходів, пов`язаних з військовим обліком, завчасною підготовкою, перевіркою готовності до передачі та передачею в особливий період транспортних засобів і техніки військовим формуванням.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом.

Статтею 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, Президентом України 25 лютого 2022 року підписано Указ «Про загальну мобілізацію» № 69/2022, строки якого в подальшому відповідними Указами були продовжені.

Тобто, саме з періоду оголошення Президентом України часткової мобілізації відповідно до положень Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» законодавець пов`язує настання особливого періоду.

Розпорядженням начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (частковий наряд) № 760 від 11.03.2024 (копія на а.с. 27) ОСОБА_1 повідомлено про необхідність в строк до 04.04.2024 забезпечити поставку транспортного засобу зареєстрованого на ОСОБА_1 - Volkswagen LT 46 вантажний бортовий НОМЕР_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 для проведення огляду та оформлення відповідних документів з передачі транспортного засобу військовим формуванням.

Як вбачається з дослідженого в судовому засідання, позивачу вказаний частковий наряд було зачитано, його отримано що він також не заперечив, на що підтвердив своїм особистим підписом (копія на а.с. 27).

17.05.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 250 за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП (копія на а.с. 24). Копію протоколу ОСОБА_1 отримав, про що наявний особистий підпис у відповідній графі протоколу.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 було достеменно відомо про наявність розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 та необхідність в строк до 04.04.2024 забезпечити поставку транспортного засобу зареєстрованого на ОСОБА_1 - Volkswagen LT 46 вантажний бортовий НОМЕР_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 для проведення огляду та оформлення відповідних документів з передачі транспортного засобу військовим формуванням, зі змістом вказаного розпорядження його було ознайомлено 17.05.2024.

Оцінюючи докази поважності причин невиконання обов`язку у встановлений строк (до 04.04.2024) суд зважає на те, що дійсно, ОСОБА_1 , знаючи про зміст рішення жодних дій на його виконання не вчинив, до ІНФОРМАЦІЯ_3 не звертався тощо. В ході судового розгляду також не встановлено, що існували інші підстави, які б перешкодили ОСОБА_1 виконати вимогу щодо мобілізації автомобіля (відсутність автомобіля, неповноважність суб`єкта вимоги, відсутність обов`язку у ОСОБА_1 тощо).

Особиста відмова позивача від виконання військового розпорядження за встановлених судом обставин не виключає його відповідальність за порушення законодавства про військовий обов`язок і військову службу в особливий період.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

З огляду на вищевказане та зважаючи на встановлені обставини справи, суд вважає, що в діянні ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП, а тому суб`єктом владних повноважень правомірно складено щодо нього протокол про адміністративне правопорушення за вказаною статтею КУпАП, а оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення є правомірною, і підстав для її скасування не вбачає, обставини вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджені наявними матеріалами справи.

Дослідивши в сукупності всі надані у справі докази, суд вважає, що відповідач при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, належним чином оцінив обставини справи, розглянув справу про адміністративне правопорушення у порядку, що визначений КУпАП, прийняв рішення, яке відповідає вимогам Закону, а тому суд вважає прийняте рішення законним та обґрунтованим, підстав для задоволення позовних вимог і його скасування не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 241-246, 250, 255, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 , в особі представника позивача адвоката Алексєєва Олега Дмитровича до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Постанову № 250 від 20.05.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу - без змін.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Літинським РВ УМВС України в Вінницькій області від 01.03.2001 року, РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Суддя Михайло ВОЙНАРЕВИЧ