Справа № 620/7759/24
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2025-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/7759/24 Суддя (судді) першої інстанції: Падій В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Безименна Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року (м. Чернігів, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про не зарахування ОСОБА_1 до трудового стажу для обчислення пенсії періоду навчання з 20.08.1981 по 01.06.1986 роки в Трубчевському політехнічному технікумі (за виключенням періоду проходження військової строкової служби з 05.05.1982 по 13.05.1984 (два роки 9 днів) та час виробничої практики під час навчання - з 27.07.1985 по 10.11.1985 (три місяці 14 днів), які були зараховані);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати ОСОБА_1 до трудового стажу для обчислення пенсії період навчання з 20.08.1981 по 01.06.1986 роки в Трубчевському політехнічному технікумі (в тому числі період проходження військової строкової служби з 05.05.1982 по 13.05.1984 (два роки 9 днів) та час виробничої практики під час навчання - з 27.07.1985 по 10.11.1985 (три місяці 14 днів), які були зараховані), здійснити, починаючи з 10.04.2024 року, перерахунок його пенсії за віком з врахуванням зазначеного стажу та виплатити ОСОБА_1 суми перерахованої пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовано тим порушенням відповідачем у спірних правовідносинах чинного законодавства України на момент їх виникнення.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, оформленого листом, про не зарахування ОСОБА_1 до загального страхового стажу для обчислення пенсії періоду навчання, з 20.08.1981 по 01.06.1986 в Трубчевському політехнічному технікумі (за виключенням періоду проходження військової строкової служби з 05.05.1982 по 13.05.1984 (02 роки 0 місяців 09 днів) та часу виробничої практики під час навчання - з 27.07.1985 по 10.11.1985 (03 місяці 14 днів). Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу для обчислення пенсії період навчання, з 20.08.1981 по 01.06.1986, в Трубчевському політехнічному технікумі (за виключенням періоду проходження військової строкової служби з 05.05.1982 по 13.05.1984 (02 роки 0 місяців 09 днів) та часу виробничої практики під час навчання - з 27.07.1985 по 10.11.1985 (03 місяці 14 днів) та здійснити з 10.04.2024 перерахунок пенсії за віком з врахуванням зазначеного стажу та виплатити ОСОБА_1 суми перерахованої пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Апелянт зазначає, що період навчання з 01.09.1981 по 25.04.1986 перетинається з проходженням військової служби, тому факт здобуття позивачем освіти за денною формою видається сумнівним.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач перебуває на обліку у Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернігівській області та з 10.04.2024 отримує пенсію за віком. Страховий стаж позивача становить 39 років 06 місяців 07 днів (а.с.11).

Як вбачається з розрахунку трудового стажу (а.с. 11 на звороті), до стажу роботи для обчислення пенсії позивачу відповідачем не був зарахований період навчання з 20.08.1981 по 01.06.1986 в Трубчевському політехнічному технікумі, проте частково зарахований з цього періоду час проходження військової строкової служби з 05.05.1982 по 13.05.1984 (два роки 0 місяців 09 днів) та час виробничої практики під час навчання - з 27.07.1985 по 10.11.1985 (0 років 03 місяці 14 днів).

Позивач звернувся із заявою від 25.04.2024 до відповідача з проханням зарахувати до страхового стажу період навчання позивача з 20.08.1981 по 01.06.1986 в Трубчевському політехнічному технікумі, проте відповідач листом відмовив позивачеві в зарахуванні всього періоду навчання до стажу роботи для обчислення пенсії, при цьому як на підставу відмови послався на «перетинання» періоду навчання з періодом проходження військової служби.

Вважаючи відмову відповідача в зарахуванні до страхового стажу періоду навчання протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач протиправно відмовив позивачу у зарахуванні до страхового стажу період навчання в період 20.08.1981 по 01.06.1986 згідно диплома НОМЕР_1 , виданого 28.04.1986 в Трубчевському політехнічному технікумі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Положенням ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788) встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 2 вищезазначеного Закону визначені види пенсій: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058), який набрав законної сили з 01.01.2004.

Статтею 8 цього Закону передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Приписами ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, зокрема, страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно вимог частини четвертої статті 24 Закону № 1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

У відповідності до пункту «д» частини третьої статті 56 Закону №1788 до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Частинами 1 та 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналогічна норма передбачена пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637).

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 2 Порядку №637 у разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 20 Порядку №637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Таким чином, аналіз норм чинного законодавства дозволяє зробити висновок, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17 та від 07 березня 2018 року у справі №233/2084/17.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що основним документом, який підтверджує трудовий стаж працівника є його трудова книжка. При цьому, лише у разі відсутності трудової книжки або записів в ній органи пенсійного фонду мають право встановлювати трудовий стаж на підставі інших первинних документів чи показань свідків.

На момент навчання позивача правовідносини у сфері освіти регулювалися Законом Української Радянської Соціалістичної Республіки від 28.06.1974 № 2778-VIII «Про народну освіту» (далі - Закон № 2778-VIII).

Відповідно до статті 42 Закону № 2778-VIII професійно-технічні навчальні заклади є основною школою професійно-технічної освіти молоді і формування гідного поповнення робітничого класу.

За приписами статті 44 Закону № 2778-VIII головними завданнями професійно-технічних навчальних закладів є, зокрема, підготовка для народного господарства всебічно розвинених, технічно освічених і культурних молодих кваліфікованих робітників, які володіють професійною майстерністю, відповідають вимогам сучасного виробництва, науково-технічного прогресу і перспективам їх розвитку.

Особам, які закінчили середні професійно-технічні училища, видається диплом про присвоєння кваліфікації з професії і здобуття середньої освіти, а тим, хто особливо відзначився, - диплом з відзнакою (частина 2 Закону № 2778-VIII).

Як вбачається з предмету спору дослідженню підлягає правомірність дій відповідача щодо не зарахування до страхового стажу позивача періоду навчання з 20.08.1981 по 01.06.1986 згідно диплому НОМЕР_2 в Трубчевському політехнічному технікумі.

Пунктом 8 Порядку № 637 встановлено, що час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Як слідує з копії диплому НОМЕР_2 , виданого позивачу 28.04.1986 та зареєстрованого за №12825, позивач навчався з 1981 по 25.04.1986 в Трубчевському політехнічному технікумі за спеціальністю «експлуатація автоматичних пристроїв деревопереробної промисловості» та якому по закінченню навчання присвоєно кваліфікацію «техніка електромеханіка» (а.с.9).

З записів 4 та 5 трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 , виданої 04.11.1985 слідує, що позивач 20.08.1981 зарахований на навчання в Трубчевський політехнічний технікум (наказ №145 від 20.08.1981) та 01.06.1986 закінчив Трубчевський політехнічний технікум (наказ №83 від 28.04.1986) (а.с.7-8).

З розрахунку страхового стажу, наявного в матеріалах справи, слідує, що проходження позивачем військової строкової служби з 05.05.1982 по 13.05.1984 (02 роки 0 місяців 09 днів), який перетинається з періодом навчання та час виробничої практики під час навчання - з 27.07.1985 по 10.11.1985 (03 місяці 14 днів) зарахований відповідачем до страхового стажу позивача.

Крім того, відповідач відповідно до наданих йому законом повноважень, не вправі самовільно встановлювати період навчання позивача, оскільки такий період закріплений відповідними документами про його зарахування на навчання та про відрахування його з числа студентів навчального закладу.

При цьому, відповідачами не заперечується та не спростовується достовірність записів у трудовій книжці за період навчання, а судом не встановлено недостовірності вказаних записів та трудової книжки в цілому, а тому їх належить досліджувати на предмет розміру страхового стажу та, як наслідок, на предмет наявності чи відсутності підстав для його зарахування до страхового стажу позивача станом на дату звернення до ГУ ПФУ із заявою про призначення пенсії.

Відповідач вказує, що період навчання з 01.09.1981 по 25.04.1986 перетинається з проходженням військової служби, тому факт здобуття позивачем освіти за денною формою видається сумнівним.

Разом із тим, наявність сумнівів у відповідача, як територіального органу ПФУ щодо достовірності поданих документів для призначення пенсії може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду навчання у повному обсязі до страхового стажу, однак не можуть нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу.

Вищевказане узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 06.03.2018 у справі №127/9055/17.

Натомість жодних дій щодо перевірки сумнівних обставин чи інформації викладеної в документах позивача суб`єктом владних повноважень вчинено не було.

Разом із тим, незважаючи на подані позивачем документи, на підтвердження навчання у спірний період, відповідач протиправно відмовив позивачу у зарахуванні до страхового стажу період навчання в період 20.08.1981 по 01.06.1986 згідно диплома НОМЕР_1 , виданого 28.04.1986 в Трубчевському політехнічному технікумі.

Таким чином період навчання позивача з 20.08.1981 по 01.06.1986 в Трубчевському політехнічному технікумі (за виключенням періоду проходження військової строкової служби з 05.05.1982 по 13.05.1984 (02 роки 0 місяців 09 днів) та час виробничої практики під час навчання - з 27.07.1985 по 10.11.1985 (0 років 03 місяці 14 днів), які були зараховані має бути зарахований до загального трудового стажу позивача.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про не зарахування ОСОБА_1 , оформленого листом, до загального стажу для обчислення пенсії періоду навчання, з 20.08.1981 по 01.06.1986 в Трубчевському політехнічному технікумі (за виключенням періоду проходження військової строкової служби з 05.05.1982 по 13.05.1984 (02 роки 0 місяців 09 днів) та часу виробничої практики під час навчання - з 27.07.1985 по 10.11.1985 (03 місяці 14 днів) та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати ОСОБА_1 до загального стажу для обчислення пенсії період навчання, з 20.08.1981 по 01.06.1986, в Трубчевському політехнічному технікумі (за виключенням періоду проходження військової строкової служби з 05.05.1982 по 13.05.1984 (02 роки 0 місяців 09 днів) та час виробничої практики під час навчання - з 27.07.1985 по 10.11.1985 (03 місяці 14 днів) та здійснити з 10.04.2024 перерахунок пенсії за віком з врахуванням зазначеного стажу та виплатити ОСОБА_1 суми перерахованої пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При цьому, позовна вимога про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати ОСОБА_1 до трудового стажу для обчислення пенсії період проходження ним військової строкової служби з 05.05.1982 по 13.05.1984 (02 роки 09 днів) та час виробничої практики під час навчання - з 27.07.1985 по 10.11.1985 (03 місяці 14 днів) не підлягає задоволенню, оскільки цей спірний період був зарахований відповідачем, про що зазначено у розрахунку стажу позивача (а.а.11 на звороті).

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 06.02.2025.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна