Справа № 440/11952/24
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2025-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: А.Б. Головко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2025 р. Справа № 440/11952/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Чалого І.С. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.12.2024, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, по справі № 440/11952/24

за позовом ОСОБА_1

до Відділу урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в м. Полтаві

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в м. Полтаві (далі - відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправними дії щодо відмови у підготовки документів стосовно призначення і виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Відділ урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в м. Полтаві повторно розглянути питання про призначення і виплату одноразової грошової допомоги як особі з інвалідністю 2 групи у разі настання інвалідності після звільнення зі служби внаслідок захворювань, що мали місце в період проходження служби в підрозділі Фельдзв`язку України і пов`язані з виконанням службових обов`язків, з урахуванням раніше виплаченої суми - 1700 грн., яку отримав відповідно до довідки від 13.10.2004 року, визначеною медико-соціальною експертною комісією ступеня втрати працездатності в розмірі 20 % без встановлення групи інвалідності.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що йому встановлена друга група інвалідності, пов`язана з проходження служби на посадах начальницького складу Держфельдслужби України, у зв`язку з чим він звернувся до відповідача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги. Вважає протиправною відмову відповідача у підготовці документів на виплату одноразової грошової допомоги, оскільки останній є правонаступником відділу Головного Управління Державної фельд`єгерської служби м. Полтави.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16.12.2024 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про повне задоволення його позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не взято до уваги, що в 2011 році підрозділи та особовий склад Головного управління Державної фельд`єгерської служби (Держфельдслужби) було включено до загальної чисельності Держспецзв`язку. Особовий склад Держфельдслужби продовжував проходження служби відповідно до Положення "Про проходження служби в органах внутрішніх справ" до 31.12.2015 року, маючи спеціальні звання внутрішньої служби. 01.01.2016 року особовий склад Урядового Фельд`єгерського зв`язку був переатестований на військові звання і набув статусу військовослужбовців України. Вказав, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що часом коли у позивача виникло право на отримання одноразової грошової допомоги як особи з інвалідністю 2 групи внаслідок захворювань, що мали місце в період проходження служби в підрозділі Фельдзв`язку України і пов`язані з виконанням службових обов`язків, є 2004 рік. Зазначив, що грошове забезпечення від МВС України, перебуваючи на посаді начальника відділу ГУДФСУ в м.Полтаві позивач ніколи не отримував, оскільки знаходився в підпорядкуванні Міністерства зв`язку України, що підтверджується копією довідки на м`я позивача від 08.09.2004 року №49, яка видана ГУ ДФС України Державного комітету зв`язку та інформації України та копією характеристики від 06.08.2004 року, які долучені до позовної заяви і судом першої інстанції були проігноровані. Вказав, що крім цього, згідно копії довідки з Полтавської обласної дирекції ПАТ HACK «Оранта» від 31.07.2024 року №03- 01/497, вбачається, що в квітні 2005 року ОСОБА_1 , перебуваючи на пенсії отримав у відділі ГУДФСУ в м. Полтаві виплату страхової суми, у розмірі 1700 гривень за рахунок коштів державного обов`язкового особистого страхування працівників Державної Фельд`єгерської служби України за визначену 13.10.2004 року медико-соціальною експертною комісією ступінь втрати працездатності в розмірі 20%, без встановлення групи інвалідності, який також було проігноровано судом першої інстанції. Вказав, що інвалідність отримана ним в результаті проходження служби на посадах в підрозділі Фельдзв`язку, який не ліквідовано, служба продовжує працювати і надавати послуги перебуваючи в структурі Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та відповідачу були надані всі документи, що підтверджують службу позивача в даній структурі і всі документи, які необхідні для проведення виплати одноразової допомоги при настанні інвалідності у особи, що пов`язана з проходженням її служби.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив врахувати, що ОСОБА_1 полковник внутрішньої служби у відставці, звільнений у вересні 2004 року проходив службу в Державній фельд`єгерській службі України перебуваючи в кадрах Міністерства внутрішніх справ України, станом на момент звільнення у 2004 році був особою начальницького складу органів внутрішніх справ та перебував у кадрах МВС України. Звертав особливу увагу, що причиною інвалідності позивача зазначено захворювання, яке пов`язано з проходженням служби в органах ОВС. Просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.12.2024 у справі № 440/11952/24 залишити без змін.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно зі ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 проходив службу в Головному Управлінні Державної фельд`єгерської служби м. Полтави та наказом УМВС від 30.08.2004 року № 82 о/с з 01.09.2004 року звільнений за ст. 65 п. "а" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 р. № 114, у відставку за віком, з правом носіння встановленого форменого одягу.

Згідно довідки до акта огляду медико - соціальною експертною комісією серії 12ААГ №538457 ОСОБА_1 встановлено безстроково другу групу інвалідності з 16.04.2024 року, захворювання, Так, пов`язане з проходженням служби в ОВС.

ОСОБА_1 звернувся до Відділу урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в м. Полтаві із заявою від 15.08.2024 року про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності.

Листом від 09.09.2024 року Відділ урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в м. Полтаві повідомив ОСОБА_1 про те, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у відділі регламентовано Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975. Враховуючи, що заявник звільнений з органів внутрішніх справ та ніколи не був військовослужбовцем Відділу УФЗ Держспецзв`язку в м. Полтаві, правові підстави для підготовки будь - яких документів стосовно призначення і вплати одноразової грошової допомоги відсутні.

ОСОБА_1 не погодившись із вказаною відмовою звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про їх необґрунтованість.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

23 лютого 2006 року прийнятий Закону України "Про Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України" №3475-IV (далі - Закон №3475-IV).

Згідно частини 1 статті 2 Закону №3475-IV, Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України є державним органом, який призначений для забезпечення функціонування і розвитку державної системи урядового зв`язку, Національної системи конфіденційного зв`язку, захисту державних інформаційних ресурсів в інформаційно-телекомунікаційних системах, криптографічного та технічного захисту інформації.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону №3475-IV особи рядового і начальницького складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів внутрішніх справ, які на момент набрання чинності цим Законом проходять службу в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, у підрозділах Державної фельд`єгерської служби України, призначаються за їх згодою на відповідні посади військовослужбовців Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в порядку переатестації протягом шести місяців з дня набрання чинності Положенням про проходження військової служби (навчання) військовослужбовцями Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Постановою від 04 червня 2008 року № 605 Кабінет Міністрів України затвердив Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) або інвалідності особи рядового чи начальницького складу та інвалідності особи, звільненої із служби в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - Порядок № 605).

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 Порядку № 605 грошова допомога виплачується:

1) особам рядового чи начальницького складу Держспецзв`язку у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) без настання інвалідності, заподіяного їм під час виконання службових обов`язків, залежно від ступеня втрати працездатності - у розмірі, що визначається у відсотках суми 36-місячного грошового забезпечення;

2) особам рядового чи начальницького складу та особам, звільненим із служби в Держспецзв`язку:

у разі настання інвалідності в період проходження служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби - у розмірі: 48-місячного грошового забезпечення - інвалідам I групи 42-місячного грошового забезпечення - інвалідам II групи 36-місячного грошового забезпечення - інвалідам III групи;

у разі настання інвалідності у зв`язку з виконанням службових обов`язків чи після звільнення із служби внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби і пов`язані з виконанням службових обов`язків, - у розмірі: 60-місячного грошового забезпечення - інвалідам I групи 54-місячного грошового забезпечення - інвалідам II групи 48-місячного грошового забезпечення - інвалідам III групи.

Зміст наведених норм свідчить про те, що Порядок № 605, пов`язує право на виплату одноразової грошової допомоги, у разі настання інвалідності з виконанням службових обов`язків або з періодом проходження служби, якщо інвалідність настала після звільнення із служби, але в будь-якому разі, між захворюванням та інвалідністю повинен бути зв`язок з виконанням службових обов`язків.

Крім того, 17.05.2014 року набрав чинності Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України" від 9 квітня 2014 року № 1194-VII, яким Закон № 3475-IV викладено в новій редакції.

Так, частиною 1 статті 2 Закон № 3475-IV, в редакції Закону №1194-VII від 09.04.2014, визначено статус Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України є державним органом, який призначений для забезпечення функціонування і розвитку державної системи урядового зв`язку, Національної системи конфіденційного зв`язку, формування та реалізації державної політики у сферах криптографічного та технічного захисту інформації, телекомунікацій, користування радіочастотним ресурсом України, поштового зв`язку спеціального призначення, урядового фельд`єгерського зв`язку, а також інших завдань відповідно до закону.

Частиною 1 статті 1 Закон № 3475-IV, в редакції Закону №1194-VII від 09.04.2014, визначено, що урядовий фельд`єгерський зв`язок - це приймання, обробка, перевезення та доставка (вручення) кореспонденції, що містить відомості, які становлять державну таємницю, та/або службову інформацію (далі - кореспонденція), офіційної кореспонденції та дипломатичної пошти Президента України, Голови Верховної Ради України, Прем`єр-міністра України, державних органів, органів місцевого самоврядування, органів військового управління, закордонних дипломатичних установ України.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону №3475-IV, в редакції Закону №1194-VII від 09.04.2014, соціальний та правовий захист військовослужбовців Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та членів їхніх сімей здійснюється відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та інших законів.

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України" від 9 квітня 2014 року № 1194-VII, підпункт 1 пункту 1 статті 3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" після слів "Державної спеціальної служби транспорту" доповнено словами "Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України".

Частиною 1 та пунктом 5 частини 2 статті 16 Закону №2011-XII передбачено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується, окрім іншого, в разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975 затверджений Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, який визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, та осіб, звільнених з військової служби (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).

Цей Порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, та осіб, звільнених з військової служби (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).

Дія цього Порядку поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які на законних підставах проходять військову службу в Збройних Силах, Держспецтрансслужбі та Національній гвардії за контрактом (крім пунктів 5-9, 13 цього Порядку).

Пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3475-IV, в редакції Закону №1194-VII від 09.04.2014, встановлено, що особи рядового і начальницького складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів внутрішніх справ, які на момент набрання чинності цим Законом проходять службу в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, у підрозділах Державної фельд`єгерської служби України, призначаються за їх згодою на відповідні посади військовослужбовців Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в порядку переатестації протягом шести місяців з дня набрання чинності Положенням про проходження військової служби (навчання) військовослужбовцями Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Відповідно до виписки з послужного списку архівної особової справи ОСОБА_1 :

з 10.05.1978 по 01.01.1980 - Фельд`єгерь відділу фельд`єгерської служби при Полтавському обласному виробничо-технічному управлінні зв`язку (із зарахуванням в кадри МВС СРСР);

з 01.01.1980 по 26.04.1983 - Офіцер фельдзв`язку відділу фельд`єгерської служби при Полтавському обласному виробничо- технічному управлінні зв`язку

з 26.04.1983 по 20.05.1991 - Старший офіцер фельдзв`язку відділу фельд`єгерської служби при Полтавському обласному виробничо- технічному управлінні зв`язку;

з 20.05.1991 по 01.01.1992 - Старший інспектор відділення по роботі з особовим складом відділу внутрішніх справ м. Полтави;

з 01.01.1992 по 01.08.1992 - Старший інспектор відділення по роботі з особовим складом УВС м. Полтави;

з 01.08.1992 по 01.07.1993- Старший інспектор відділу кадрів УВС м. Полтави;

з 01.07.1993 відповідно до листа ДФСУ від 07.06.1993 №239 відряджений у розпорядження Державної фельд`єгерської служби України;

з 01.07.1993 по 01.01.1994 - 01.07.1993 - Начальник підвідділу Держфельдслужби України при ВО "Полтавазв`язок";

з 01.01.1994 по 01.05.1994 - Начальник відділу Державної фельд`єгерської служби України при ВО "Полтавазв`язок" фельд`єгерської служби України при ОПЗ "Полтавазв`язок";

з 10.01.1995 по 04.04.2000 - Начальник відділу Державної фельд`єгерської служби м. Полтави;

з 04.04.2000 по 01.09.2004 - Начальник відділу Головного Управління Державної фельд`єгерської служби м. Полтави.

Звільнений Наказом УМВС від 30.08.2004 №82/ос за ст. 65 п."а" (у відставку за віком), з правом носіння встановленого форменого одягу. Присвоєно спеціальне звання полковник внутрішньої служби.

Тобто, із послужного списку можливо становити, що позивач проходив службу як у Держфельдслужбі України так і на посадах інспектора УВС.

Як встановлено судовим розглядом, довідкою до акта огляду медико - соціальною експертною комісією серії 12ААГ №538457 ОСОБА_1 встановлено безстроково другу групу інвалідності з 16.04.2024 року, захворювання, так, пов`язане з проходженням служби в ОВС.

Крім того, відповідно до постанови №8 ДУ "ТМО МВС України по Харківській області" від 15.04.2024 діагноз і постанова медичної (військово-лікарської комісії) про причинний зв`язок захворювання, Так, пов`язане з проходженням служби в ОВС.

Як зазначалось раніше, Порядок № 605, пов`язує право на виплату одноразової грошової допомоги, у разі настання інвалідності з виконанням службових обов`язків або з періодом проходження служби, якщо інвалідність настала після звільнення із служби, але в будь-якому разі, між захворюванням та інвалідністю повинен бути зв`язок з виконанням службових обов`язків.

Норми Порядку №975 визначають механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, та осіб, звільнених з військової служби.

Оскільки довідкою МСЕК серії 12ААГ №538457 ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності із захворювання, так, пов`язане з проходженням служби в огранах внутрішніх справ (ОВС), тому відсутні підстави для виплати йому одноразової грошової допомоги відповідно до Порядків № 605 та №975.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Щодо доводів позивача про те, що довідкою з Полтавської обласної дирекції ПАТ HACK «Оранта» від 31.07.2024 року №03- 01/497 підтверджено отримання ним виплати страхової суми, у розмірі 1700 гривень за визначену 13.10.2004 року медико-соціальною експертною комісією ступінь втрати працездатності в розмірі 20%, без встановлення групи інвалідності за рахунок коштів державного обов`язкового особистого страхування працівників Державної Фельд`єгерської служби України, колегія суддів зазначає, що як убачається із вказаної довідки позивач отримав страхову суму за ступінь втрати працездатності, проте зі змісту довідки не можливо встановити що стало причиною втрати працездатності позивачем.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно-правовим обгрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.12.2024 по справі № 440/11952/24 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді І.С. Чалий З.Г. Подобайло