Справа № 380/13975/24
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2025-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

05 лютого 2025 рокуЛьвівСправа № 380/13975/24 пров. № А/857/200/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шавеля Р. М.
суддів -Бруновської Н. В.
Хобор Р. Б.

перевіривши апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2024 року у справі № 380/13975/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2025 року апеляційну скаргу Головного управління /ГУ/ Національної поліції /НП/ у Львівській області залишено без руху у зв`язку з невідповідністю апеляційної скарги вимогам ст.296 Кодексу адміністративного судочинства /КАС/ України, а саме: не додано документа про сплату судового збору; надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявлених недоліків.

Копію зазначеної ухвали скаржник отримав 21 січня 2025 року о 22:21 год. до електронного кабінету користувача підсистеми "Електронний суд", що підвереджується довідкою Восьмого апеляційного адміністративного суду про доставку електронного листа.

На виконання ухвали суду відповідачем ГУ НП у Львівській області скеровано на адресу суду апеляційної інстанції заяву про продовження процесуального строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

В обґрунтування поданої заяви вказує на недостатність коштів для сплати судового збору. Зазначив, що виділення відповідних коштів потребує певного часу, оскільки відповідач в повній мірі фінансується з державного бюджету. Покликається на те, що відповідно до листа УФЗБО ГУ НП України у Львівській області № 13037-2025 від 23 січня 2025 року станом на отримання листа ВПЗ ГУ НП у Львівській області № 12013-2025 від 22 січня 2025 року відсутній залишок коштів для сплати судового збору в розмірі 1453,44 грн., необхідного для представництва інтересів ГУ НП у Львівській області у цій справі. Відтак, станом на сьогодні вживаються заходи для формування кошторису, необхідного для виділення Національною поліцією України асигнувань, передбачених для сплати судових зборів. Так, у лютому 2025 року прогнозується надходження для сплати запитуваного судового збору.

Позивачем ОСОБА_1 подано до апеляційного суду заперечення на клопотання (заяву), в якому остання вважає його безпідставним, необґрунтованим і таким, що не підлягає до задоволення.

Оцінюючи в сукупності наведені заявником обставини, суд не вбачає підстав для продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

Згідно ч.2 ст.121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відповідно до п.6 ч.5 ст.44 ККАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Зокрема, п.1 ч.5 ст.296 КАС України передбачено обов`язок особи, яка подає апеляційну скаргу, додати документ про сплату судового збору.

Таким чином, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо сплати судового збору.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 9 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Відтак, безпідставне продовження строків на усунення недоліків апеляційної скарги може призвести до порушення розумного строку розгляду адміністративної справи, затягування строку набрання законної сили рішенням суду першої інстанції у цій справі, що відповідно призведе до надання незаконної переваги одній зі сторін судового процесу.

Разом з тим, згідно з ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Зокрема, "право на суд" не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх "цивільних прав та обов`язків", пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети, але в той час, коли Договірні держави мають можливість відхилення від дотримання вимог Конвенції щодо цього, остаточне рішення з дотримання вимог Конвенції залишається за Судом ("Голдер проти Сполученого Королівства" і "Z та інші проти Сполученого Королівства").

З урахуванням наведеного суд вважає, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в них коштів, призначених для сплати судового збору суб`єктами владних повноважень не є підставами для звільнення (відстрочення, розстрочення) від такої сплати чи продовження (надання нового) строку, встановленого судом для усунення недоліку апеляційної скарги в частині надання документа про сплату такого.

При цьому апеляційний суд враховує наданий відповідачем лист УФЗБО ГУ НП у Львівській області № 13037-2025 від 23 січня 2025 року, у якому зазначено про те, що у лютому 2025 року лише прогнозується надходження коштів. Водночас у листі зазначено, що в разі доцільності такої оплати просимо повідомити додатково.

Разом з тим, апелянтом не надано доказів додаткового повідомлення УФЗБО ГУ НП у Львівській області про доцільність оплати судового збору в цій справі.

Також відповідачем не надано доказів, що станом на 15 січня 2025 року (дата подання апеляційної скарги) у нього не було коштів на оплату судового збору, а також що такі кошти були відсутні у період з 13 грудня 2024 року (дата ухвалення рішення суду) по 03 лютого 2025 року (дата подання клопотання).

Отже, заявником не надано достатніх доказів, з яких би вбачалося, що відповідачем вживаються активні заходи щодо вирішення питання по сплаті судового збору у цій справі у найкоротші строки (а зокрема - звернення з відповідними бюджетними запитами до розпорядників вищого рівня, тощо).

Оцінюючи в сукупності вищевикладене, правові підстави для задоволення поданої заяви є відсутніми, оскільки достатніх і належних доказів неможливості сплати судового збору за подання апеляційної скарги апеляційному суду не представлено, достатньо не обґрунтована необхідність надання додаткового строку для сплати судового збору.

Таким чином, станом на 05 лютого 2025 року апелянтом не виконані усі вимоги ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2025 року.

Згідно з частиною другою статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України апеляційна скарга повертається скаржнику, якщо останній не усунув недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 296, 298 КАС України

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Головного управління Національної поліції у Львівській області про продовження процесуального строку для усунення недоліків апеляційної скарги, - відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2024 року у справі № 380/13975/24 повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Р. М. Шавель
судді Н. В. Бруновська
Р. Б. Хобор