Справа № 488/454/25
Суддя: Селіщева Л. І.
Дата ухвалення: 2025-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/454/25
Провадження № 2-а/488/25/25
УХВАЛА

Іменем України

06.02.2025 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва Селіщева Л.І., ознайомившись із адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Разумовського О.А., звернувся до суду із даним адміністративним позовом, в якому просить поновити строк на звернення до адміністративного суду із відповідною позовною заявою, який пропущено з поважних причин та визнати протиправною та скасувати постанову № 26 у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, винесену 15.01.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 про накладення штрафу у розмірі 17000 грн.

Ухвалою судді від 04.02.2025 року дана позовна заява була залишена без руху на підставі ст. 169 КАС України, як така, що не відповідає вимогам ст.ст. 160-161 КАС України. Позивачу були вказані конкретні недоліки позову та наданий строк для їх усунення.

06.02.2025 року від представника позивача адвоката Разумовського О.А. надійшла заява, в якій він виклав свою позицію щодо залишення позову без розгляду. Ознайомившись із даною заявою, вважаю, що представник позивача не усунув недоліки позову, викладені в ухвалі від 04.02.2025 р.

Зокрема, серед недоліків позовної заяви було зазначено відсутність у позовній заяві відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету. Дана вимога передбачена п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України, згідно якої в позовній заяві зазначаються відомості про наявність або відсутність електронного кабінету сторін та інших учасників справи, а не лише тільки представника позивача. Між тим, представник позивача у своїй заяві від 06.02.25 р. наголошував на тому, що він має електронний кабінет та зареєстрований у підсистемі «Електронний суд», однак не вказав відомостей про наявність чи відсутність електронного кабінету у позивача та відповідача.

Крім цього, серед недоліків позову було вказано сплату позивачем судового збору у меншому розмірі, ніж це визначено ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». Даною нормою визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Слід зазначити, що даним Законом визначена сплата судового збору за подання до адміністративного суду адміністративних спорів в залежності від категорій : майнового чи немайнового характеру , які подаються відповідно суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою чи фізичною особою-підприємцем. Виключень із цього даним Законом не передбачено.

Оскільки Закон України «Про судовий збір» є спеціальним Законом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, то саме його суд застосовує при вирішенні питання про правильність сплати позивачами судового збору.

Представник позивача, не навівши обґрунтованих та визначених законом підстав для зменшення судового збору, у своїй заяві від 06.02.2025 р. вдався до звинувачень суду у «надмірному формалізмі» та вказівкою на дисциплінарну відповідальність судді за прийняте нею процесуальне рішення.

З цього приводу вважаю необхідним зазначити, що в Україні суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права (стаття 129 Конституції України), незалежність і недоторканність суддів гарантується Конституцією і законами України, а вплив на них у будь-який спосіб забороняється (стаття 126 Конституції України).

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді може бути підставою для апеляційного чи касаційного оскарження ухвали чи рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. У разі скасування ухвали про повернення позовної заяви за результатами її перегляду та направлення справи для продовження розгляду суд не має права повторно повертати позовну заяву. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (ч.ч. 7-8 ст. 169 КАС України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 294 КАС України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).

Згідно ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

З урахуванням викладеного, вважаю необхідним повернути дану позовну заяву позивачеві на підставі ст. 169 КАС України.

Керуючись ст. ст. 160, 161, 169 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - повернути позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.І. Селіщева