Справа № 300/9548/24
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2025-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" лютого 2025 р. справа № 300/9548/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання до вчинення дій
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про
визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненадання позивачу відповіді на звернення про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру військовозобов`язаних про визнання позивача непридатним до несення військової служби призовною військовою (медичною) комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 11.10.1993;
зобов`язання відповідача внести відомості до Єдиного державного реєстру військовозобов`язаних про визнання позивача непридатним до несення військової служби призовною військовою (медичною) комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 11.10.1993;
зобов`язання відповідача розглянути звернення позивача щодо надання інформації про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру військовозобов`язаних про визнання позивача непридатним до несення військової служби призовною військовою (медичною) комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 11.10.1993, та надати відповідь про результати розгляду.
Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно даних мого військового квитка позивача серії НОМЕР_1 , виданого 22.02.1994, на сторінці 32 міститься запис про те, що у відповідності до рішення призовної (лікарської) комісії при Івано-Франківському воєнному комісаріаті в області по графі 1 ст. 93д Розкладу хвороб згідно наказу MO СССР 1987 року № 26 позивач виключений з військового обліку. Наказом № 26 від 09.09.1987 "Щодо введення в дію Положення про медичний огляд у збройних силах СРСР (на мирний та воєнний час)" затверджено Положення про медичний огляд у збройних силах СРСР (на мирний та воєнний час)", стаття 93д, якого передбачає: "астегматизм будь-якого виду з різницею рефракції в двох головних меридіанах більше 6,0 Д- непридатні до військової служби з виключенням з військового обліку". Вважає, дані про виключення позивача з військового обліку, як непридатного по стану здоров`я повинні були внесені до Єдиного державного реєстру військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 , як правонаступником ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.12.2024 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Клопотання позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано в ІНФОРМАЦІЯ_1 у встановлений судом строк для подання відзиву на позов в даній справі, належним чином засвідчені копії: документів на підтвердження розгляду/не розгляду звернення позивача про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру військовозобов`язаних про визнання позивача непридатним до несення військової служби призовною військовою (медичною) комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 11.10.1993.
ІНФОРМАЦІЯ_5 23.12.2024 отримало копію ухвали суду про відкриття провадження в даній адміністративній справі, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с.50). Заяв чи клопотань відповідач суду не подав, витребуваних доказів не надав, правом на подання відзиву на позов, у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, не скористався. Також відповідачем не повідомлено суд про поважність причин ненадання такого відзиву.
Згідно частини 6 статті 162, частини 2 статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , згідно п.32 розділу ХІ "Відмітки про звільнення з військової служби" військового квитка серії НОМЕР_1 , виданого 22.02.1994, призовною (лікарською) комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 11.10.1993 признаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку по графі 1 ст. 93д Розкладу хвороб згідно наказу MO СССР 1987 року № 26 і виключений з військового обліку (а.с.25).
Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яке вручене 21.08.2024, опису в цінний лист, позивач звертався до ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою із повідомленням про те, що він 11.10.1993 був виключений із військового обліку у зв`язку із непридатністю до військової служби за станом здоров`я. Повідомив, що не надає добровільної згоди на поновлення на військову службу та призов на військову службу під час мобілізації (у тому числі і за контрактом), та проханням підтвердити наявність/відсутність у Реєстрі військовозобов`язаних "Оберіг" інформації про виключення позивача із військового обліку на вищевказаних підставах. Надати витяг із Реєстру військовозобов`язаних "Оберіг" чи інше письмове підтвердження наявності у реєстрі відповідної інформації (а.с.16, 17).
Вважаючи протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненадання позивачу відповіді на звернення, позивач звернувся до суду з даним позовом, просить суд зобов`язати відповідача внести до Єдиного державного реєстру військовозобов`язаних відомості про визнання позивача непридатним до несення військової служби призовною військовою (медичною) комісією при ІНФОРМАЦІЯ_7 11.10.1993, розглянути звернення позивача та надати відповідь про результати розгляду.
При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.
Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" № 3543-ХІІ, Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232, Порядком ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 28.03.2022 № 94, Порядком оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-ХІІ не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін 6-12 місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії).
Процедури збирання, зберігання, обробки та використання відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів встановлено Порядком ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 28.03.2022 № 94.
Згідно із пунктами 2-4, 6 розділу І Порядку ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 28.03.2022 № 94, реєстр - автоматизована інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Основними завданнями Реєстру є:
ведення військового обліку громадян України;
забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом в мирний час та в особливий період;
інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку.
Основними засадами ведення Реєстру є:
обов`язковість внесення до Реєстру передбачених Законом України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
повнота та актуалізація відомостей Реєстру;
захищеність Реєстру та внесення до нього відомостей - держава гарантує захист бази даних Реєстру від несанкціонованого доступу, зловживання доступом, незаконного використання відомостей Реєстру, порушення цілісності бази даних Реєстру та його апаратного та програмного забезпечення відповідно до вимог законодавства у сфері захисту інформації.
Дані Реєстру використовуються для реалізації завдань військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також для інформаційного забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку.
Пунктами 1, 2, 16, 18 розділу ІІ Порядку ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 28.03.2022 № 94, передбачено, що суб`єктами Реєстру є володілець Реєстру, розпорядник Реєстру, органи адміністрування Реєстру та органи ведення Реєстру.
Володільцем Реєстру є Міністерство оборони України.
Органами ведення Реєстру є ТЦК та СП, Центральне управління СБУ та регіональні органи СБУ, відповідні підрозділи СЗРУ.
Призначена відповідальна особа за ведення Реєстру відповідно до покладених на неї обов`язків здійснює:
внесення відомостей до електронних форм облікових карток призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до нормативно-правових актів з питань ведення військового обліку, взяття (зняття) на військовий облік з перевіркою відповідності персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів з існуючими обліковими даними;
внесення змін до персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, ТЦК та СП, військових частин, а також відомостей, що подаються органу ведення Реєстру призовниками, військовозобов`язаними та резервістами;
верифікацію персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних або резервістів, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію;
перегляд та друк облікових документів, звітів та статистичних відомостей Реєстру відповідного ТЦК та СП, Центрального управління СБУ та відповідного регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу СЗРУ;
знищення повторного запису з Реєстру.
Згідно п. 9 розділу ІІІ Порядку ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 28.03.2022 № 94 виправлення недостовірних відомостей Реєстру, а також включення (не включення) до Реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, здійснюється за результатами розгляду їхньої мотивованої заяви із зазначенням підстав, передбачених законодавством, яка подається до органів ведення Реєстру.
Пунктом 4 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів № 559 передбачено, що у разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України для внесення відповідних змін у паперовій формі повинен звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Як встановлено, згідно п.32 розділу ХІ "Відмітки про звільнення з військової служби" військового квитка серії НОМЕР_1 , виданого 22.02.1994, призовною (лікарською) комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 11.10.1993 позивач признаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку по графі 1 ст. 93д Розкладу хвороб згідно наказу MO СССР 1987 року № 26 і виключений з військового обліку (а.с.25), але зазначені данні відсутні в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
У відповідності до вищенаведених приписів Порядку № 94 та Порядку № 559 позивач звернувся з відповідною заявою до органу уповноваженого на внесення змін - ІНФОРМАЦІЯ_1 , але останній всупереч вимог законодавства заяву не розглянув, що суд визнає протиправною бездіяльністю, оскільки вищенаведені норми прямо вказують на такий обов`язок відповідача. В цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню, слід визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання позивачу відповіді на звернення про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру військовозобов`язаних про визнання позивача непридатним до несення військової служби призовною військовою (медичною) комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 11.10.1993 та Зобов`язати відповідача розглянути звернення позивача щодо надання інформації про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру військовозобов`язаних про визнання позивача непридатним до несення військової служби призовною військовою (медичною) комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 11.10.1993, та надати відповідь про результати розгляду.
Щодо вимог позивача про зобов`язання відповідача внести відомості до Єдиного державного реєстру військовозобов`язаних про визнання позивача непридатним до несення військової служби призовною військовою (медичною) комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 11.10.1993, суд зазначає, що відповідач не приймав жодного рішення по заяві позивача і таке рішення не є предметом розгляду у цій справі.
Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Завданням адміністративного судочинства, згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 5 Кодексу адміністративного України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Конституційний Суд України, вирішуючи питання щодо тлумачення частини 2 статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина 2 статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.
Утвердження правової держави відповідно до приписів статті 1, другого речення частини третьої статті 8, статті 55 Основного Закону України полягає, зокрема, у гарантуванні кожному судового захисту прав і свобод, а також у запровадженні механізму такого захисту. Конституційний Суд України у своїх рішеннях послідовно підкреслював значущість положень статті 55 Конституції України щодо захисту кожним у судовому порядку своїх прав і свобод від будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб, а також стосовно неможливості відмови у правосудді.
Відносини, що виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань. Діяльність органів влади, у тому числі судів, щодо вирішення спорів, які виникають у публічно-правових відносинах, регламентується відповідними правовими актами.
Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 6 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, суд зазначає, що судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи та інтереси позивача.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, то відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача внести відомості до Єдиного державного реєстру військовозобов`язаних про визнання позивача непридатним до несення військової служби призовною військовою (медичною) комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 11.10.1993, як передчасних.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п.58 рішення у справі Серявін та інші проти України).

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до частин 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, слід стягнути з відповідача, за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 800,00 гривень.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненадання ОСОБА_1 відповіді на звернення про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру військовозобов`язаних про визнання позивача непридатним до несення військової служби призовною військовою (медичною) комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 11.10.1993.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) розглянути звернення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) щодо надання інформації про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру військовозобов`язаних про визнання позивача непридатним до несення військової служби призовною військовою (медичною) комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 11.10.1993, та надати відповідь про результати розгляду.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) сплачений судовий збір в розмірі 800 (вісімсот) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Григорук О.Б.