Справа № 604/21/25
Суддя: Сіянко В. М.
Дата ухвалення: 2025-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 604/21/25
Провадження № 2-а/604/9/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сіянко В.М.,

за участю секретаря Феньо О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

У С Т А Н О В И В :

09 січня 2025 року до Підволочиського районного суду Тернопільської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №3739026 від 27 грудня 2024 року.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 27.12.2024 інспектором взводу №1 роти №4 батальйону №1 УПП в Тернопільській області ДПП було винесено постанову серії ЕНА №3739026 від 27.12.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, якою на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 425 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП. Позивач вважає, що постанова винесена із порушенням вимог чинного законодавства, не відповідає дійсним обставинам справи, а в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП. Враховуючи викладене, позивач просить: скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №3739026 від 27.12.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в розмірі 425 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП; провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати.

Представник відповідача надіслав відзив на позов, зазначив, що оскаржувана постанова відповідає всім критеріям та містить всю необхідну інформацію, передбачену КУпАП, а зміст постанови відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП. Враховуючи викладене, відповідач просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав повністю, наполягав на його задоволенні, пояснив, що у поліцейського не було жодної законної підстави для зупинення його транспортного засобу.

Відповідач у судове засідання свого представника не направив, у відзиві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи у відсутності представника УПП в Тернопільській області ДПП.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що інспектором взводу №1 роти №4 батальйону №1 УПП в Тернопільській області ДПП складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3739026 від 27 грудня 2024 року.

Як зазначено у вказаному індивідуальному акті, 27.12.2024 о 12 год 35 хв. в м. Тернопіль, вул. Підволочиське Шосе, водій ОСОБА_1 здійснював рух на т/з «Ford Fusion» днз НОМЕР_1 , при цьому не пред`явив у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться у посвідченні водія на право керування т/з відповідної категорії, чим порушив п. 2.4 «а» ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Не погодившись із постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА N 3739026 від 27.12.2024 позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року N 580-VIII «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1-126) тощо.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Слід зазначити, що згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року N 1306 (далі - ПДР), порушення яких є підставою для відповідальності згідно із законодавством (п. п. 1.1, 1.9 Правил).

В ході розгляду даної справи встановлено, що відповідачем було винесено відносно ОСОБА_1 постанову по справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із порушенням ним п. 2.4 "а" ПДР України, відповідно до якого на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР (зокрема, посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії).

Зі змісту ч. 1 ст. 126 КУпАП вбачається, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, -тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В свою чергу, згідно частин 1-2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_1 посилається на те, що поліцейським не обгрунтовано належним чином підставу для зупинки транспортного засобу та почав вимагати посвідчення водія, реєстраційний документ на т/з та чинний страховий поліс. Після цього працівники поліції почали розгляд справи, хоча він не відмовлявся пред`явити вказані документи.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач вказував на те, що транспортний засіб, яким керував позивач, був зупинений в м. Тернопіль, Підволочиське Шосе, 5, у відповідності до наказу ГУНП в Тернопільській області від 26.12.2024 №3180/дск «Про організацію проведення антитерористичних (контрдиверсійних) заходів» під умовним найменуванням «Промінь» на визначеній території, зокрема території Тернопільської ТГ.

З наданих відповідачем відеозаписів з нагрудного відеореєстратора поліцейського вбачається, що подія за участю позивача відбувалась 27.12.2024, під час зупинки т/з поліцейським було повідомлено водія про причину зупинки (проведення заходів, згідно наказу ГУНП в Тернопільській області від 26.12.2024), що надавало право посадовій особі поліції здійснити заходи контролю щодо наявності посвідчення водія відповідної категорії.

Як зазначено вище, оскаржувана постанова про накладення на позивача стягнення була прийнята у зв`язку з ненаданням позивачем на вимогу поліцейського посвідчення водія відповідної категорії.

Суд зауважує, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з її правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена доказами.

В даному випадку у підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення Управлінням патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції було надано до суду компакт-диск із наявними відеозаписами з портативного відеореєстратора поліцейського, закріпленого на форменому одязі (боді-камери поліцейського).

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтями 73-76 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом (ч. 4 ст. 77 КАС України).

Процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

З наданих Управлінням патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції відеозаписів з портативного відеореєстратора поліцейського, закріпленого на форменому одязі (боді-камери поліцейського), судом встановлено, що позивач дійсно на неодноразову вимогу поліцейського не пред`явив йому посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Таким чином надані відповідачем докази беззаперечно свідчать про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КАС України, оскільки містять всю необхідну інформацію про обставини скоєного правопорушення, які підлягають доказуванню при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Верховний Суд у своїх постановах у справах, предметом позову яких була правомірність постанови про накладення адміністративного стягнення неодноразово звертав увагу на те, що докази, надані відповідачем по справі, мають бути належним чином досліджені судами першої та апеляційної інстанцій із наданням їм відповідної правової оцінки на предмет їх належності і допустимості, повноти та достатності для визнання правомірності дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

З урахуванням всього викладеного вище суд вважає, що надані відповідачем докази відповідають вимогам статей 73-76 КАС України, є належними, достовірними та достатніми, а тому повинні бути прийняті до уваги при розгляді даної справи.

З огляду на підтвердження наданим відеозаписом факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що виразилось у непред`явленні на вимогу поліцейського посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, відповідач правомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 1 ст. 126 КАС України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи все вищевикладене, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з`ясувавши всі обставини по справі суд доходить висновку, що постанова від 27.12.2024 року серії ЕНА №3739026 відповідає вимогам ст. 2 КАС України, винесена відповідачем правомірно та обґрунтовано, а тому скасуванню не підлягає, у зв`язку з чим підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відсутні.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 77, 139, 241-246, 255, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

В позові ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або через Підволочиський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 6 лютого 2025 року.

Суддя В. М. Сіянко