Справа № 520/27605/24
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2025-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2025 р. № 520/27605/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Григорія Сковороди, буд. 46,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61057) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, в якому просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 29.06.2023 №-2030- UA0028556 по земельному податку з фізичних осіб у сумі 47 809,49 грн..

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позову зазначено, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 29.06.2023 №-2030- UA0028556 по земельному податку з фізичних осіб у сумі 47 809,49 грн. є таким, що винесено з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 04.10.2024 року відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Представником відповідача 16.10.2024 року надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що оскаржуване позивачем податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 29.06.2023 №-2030-UA0028556 по земельному податку з фізичних осіб у сумі 47 809,49 грн. є таким, що винесено в межах чинного законодавства України, а тому не підлягає скасуванню.

28.10.2024 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

28.10.2024 року до суду від представника позивача надійшло заперечення на відповідь на відзив.

02.12.2024 року до суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 , з 06.03.2020 року є фізичною особою підприємцем та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Харківській області. Зареєстрований як платник єдиного податку (ІІ група) з 01.10.2022 року.

Основним видом діяльності 03.22 Прісноводне рибництво (аквакультура) та додатковими: - 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; - 01.49 Розведення інших тварин; - 01.47 Розведення свійської птиці; - 37.00 Каналізація, відведення й очищення стічних вод; - 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; - 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; - 47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет; - 49.41 Вантажний автомобільний транспорт.

ОСОБА_1 зареєстрований платником земельного податку за використання земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 0,0715 га.

Відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :05.050:0061 площею 0,0715 га з 25.10.2013 року.

29.06.2023 року відповідачем - Головним управлінням ДПС у Харківській області, утвореним на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, в порядку ст. 42 ПК України, було сформовано та направлено на податкову адресу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, податкове повідомлення рішення від 29.06.2023 № -UA0028556 у розмірі 47 809,49 грн, про визначення суми податкового зобов`язання з земельного податку з фізичних осіб за 2023 рік, яке згідно з рекомендованим повідомленням про вручення, вручено особисто платнику податків 22.04.2024.

Також судом встановлено, що відповідач на адвокатський запит представника позивача від 14.06.2024 року № 1 повідомив зокрема, що згідно п.п.274.1. ст.274 Податкового Кодексу України рішенням 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 22.02.2017 Я« 542/17 «Про місцеві податки і збори у місті Харкові» ставка земельного- податку за земельні ділянки, відносно яких є довідка (витяг) про розмір нормативно грошової оцінки земельної ділянки, становить 1,5 відсотка від розміру нормативно грошової оцінки земельної ділянки.

На підставі витягу про розмір нормативної грошової оцінки земельних ділянок (далі - НГО) нараховано земельний податок за 2023 рік у розмірі 47809,49 гривень..

НГО (земельна ділянка площею 715 кв.м.) - 2519604,0 грн. (2020 рік)

НГО - 2023 рік (2519604* 1,1*1,15)=3187299,06 гривень, де 1,1- індексація за 2021, 1,15-індексація за 2022 рік.

Розрахунок земельного податку : 3187299,06 х1,5%=47809,49 гривень.

Позивач, вбачаючи в зазначеному порушення своїх прав, звернувся за їх захистом до суду.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Земельні відносини в Україні регулюються Земельним кодексом України від 25.10.2001 № 2768-III (далі - Земельний кодекс), а справляння плати за землю здійснюється відповідно до положень Податкового кодексу України (далі ПК України).

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу використання землі в Україні є платним.

Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

За змістом підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Як визначено підпунктами 14.1.72 і 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 ПК України, земельним податком визнається обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Землекористувачами можуть бути юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до підпунктів 269.1.1 і 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 ПК України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно з підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 Податкового кодексу України об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Пунктом 287.1 ст. 287 ПК України визначено, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Згідно з п. 286.1 ст. 286 ПК України (у редакції чинній до 31.12.2021) підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справ встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі подання платником податку до контролюючого органу правовстановлюючих документів на земельну ділянку, відомості про яку відсутні у базах даних інформаційних систем центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, сплата податку фізичними та юридичними особами здійснюється на підставі поданих платником податку відомостей до отримання контролюючим органом інформації про перехід права власності на об`єкт оподаткування.

Відповідно до п. 284.1 ст.284 ПК України Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території.

Згідно п. 286.5 ст. 286 ПК України (у редакції чинній до 31.12.2021) нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Платники плати за землю мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за місцем знаходження земельних ділянок для проведення звірки даних щодо: розміру площ та кількості земельних ділянок, що перебувають у власності та/або користуванні платника податку; права на користування пільгою зі сплати податку з урахуванням положень пунктів 281.4 та 281.5 цієї статті; розміру ставки земельного податку; нарахованої суми плати за землю.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником плати за землю на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, користування пільгою а також у разі зміни розміру ставки плати за землю контролюючий орган (контролюючі органи) за місцем знаходження кожної із земельних ділянок проводить (проводить) протягом десяти робочих днів перерахунок суми податку і надсилає (вручає) / надсилають (вручають) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік (п.285.1 ст. 285 ПК України).

Відповідно до п. 287.10 ст. 287 ПК України податкове зобов`язання з цього податку може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 цього Кодексу.

Пунктом п. 271.1 ст. 271 ПК України встановлено, що базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом (пп. 271.1.1); площ земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено (пп.271.1.2).

Відповідно до пп. 14.1.125. п. 14.1 ст. 14 ПК України нормативна грошова оцінка земельних ділянок для цілей розділу XII, глави 1 розділу XIV Кодексу капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Статтею 18 Закону № 1378 встановлено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться:

розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення не рідше ніж один раз на 5 - 7 років;

розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5 - 7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7 - 10 років.

Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформлюються як витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, який відповідно до ст. 23 Закону № 1378, видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Ставки земельного податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких не проведено (відсутня довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки) становить 1 відсоток від добутку базової вартості одного квадратного метра земель міста Харкова, помноженої на коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки, (під житлову забудову, для промисловості, транспорту тощо) (Кф) та на зональний коефіцієнт, який характеризує містобудівну цінність території в межах населеного пункту (економіко- планувальної зони) (Км2), за квадратний метр бази оподаткування (підпункт 5.1 пункту 5 Положення про плату за землю у місті Харкові).

Відповідно рішення від 28.11.2018 року № 1284 «Про внесенння змін до рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 22.02.217р. № 542/17 «Про місцеві податки і збори у місті Харкові» ставка земельного податку за земельні ділянки, нормативно грошову оцінку яких проведено, становить 1,5 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Ставка податку за земельні ділянки, відносно яких відсутня довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, становить 3 відсотки від добутку базової вартості одного квадратного метра земель міста Харкова, помножений на коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), та зональний коефіцієнт, який характеризує містобудівну цінність території в межах населеного пункту(економіко-планувальної зони) (Км2), за 1 квадратний метр.

Розрахунок суми земельного податку за земельну ділянку площею 715 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на 2023 рік становить: 47 809,49 грн = 3 187 299,06 грн *1,5%, де: 3 187 299,06 грн нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2023 року; 1,5% - ставка земельного податку.

В позовній заяві позивачем зазначено, що свою господарську діяльність з розведення свійської птиці та в подальшому продажу яєць позивач здійснює за адресою: АДРЕСА_2 площею 0,0715 га з кадастровим номером :05:050:0061. Між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 укладено договір поставки від 03.01.2023 №1/0301 на поставку яйця курячого С1. ФОП ОСОБА_1 поставлено яйця ФОП ОСОБА_2 , що підтверджується наданими рахунками на оплату.

Таким чином позивач вважає, що звільнений від сплати земельного податку, оскільки вказана земельна ділянка використовується в межах господарської діяльності.

Однак суд з зазначеним не погоджується, оскільки відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :05.050:0061 площею 0,0715 га з 25.10.2013 року. Відповідно до інформаційних баз ГУ ДПС ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) зареєстрований платником земельного податку за використання земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 0,0715 га.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Згідно з підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 Податкового кодексу України об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні. Отже, ОСОБА_1 є платником земельного податку і має законодавчо встановлений обов`язок щодо сплати такого податку.

Згідно з поданою податковою декларацією платника єдиного податку за період 2023 рік дохід отримано виключно від виду діяльності: 68.20-надання в оренду власного чи орендованого майна.

Таким чином суд не приймає до уваги доводи позивача щодо використання оподаткованої земельної ділянки у власній підприємницькій діяльності за призначенням, оскільки дохід від платника податків відображено особисто в декларації від надання в оренду власного нерухомого чи орендованого майна, тобто від жодного виробництва будь-якого доходу позивачем не отримано в оподаткований період, що підтверджується відповідною декларацією, копія якої міститься в матеріалах справи.

Відповідно до позиції Верховного Суду викладеної в постанові від 14.05.2020 року у справі № 826/13115/16, умовою несплати земельного податку за спрощеною системою оподаткування є те, що суб`єкт господарювання, який є власником чи користувачем земельної ділянки, використовує цю землю для проведення господарської діяльності.

Правове відношення між власністю на земельну ділянку чи користування нею та обов`язком сплати земельного податку не припиняється у разі набуття власником чи користувачем земельної ділянки статусу суб`єкта господарювання та обрання ним виду економічної діяльності і системи оподаткування, які не передбачають використання земельної ділянки в господарській діяльності. Тобто з набуттям ознак (якості) суб`єкта господарювання фізична особа, яка ним стала, не перестає бути власником чи користувачем земельної ділянки і не звільняється від обов`язку сплати земельного податку

Вказана позиція висловлена у постанові Верховного Суд від 15.01.2019 у справі № 826/25591/18.

З огляду на вищевикладене суд зазначає, що позивачем не дотримано жодної з умов, передбачених чинним законодавством для застосування пільги щодо визначення податкових зобов`язань з земельного податку та не має жодних доказів щодо використання земельної ділянки у своїй господарській діяльності та з урахуванням того, що позивач займається наданням в оренду власного чи орендованого майна застосування пільги є неможливим.

Відповідно до п. 284.3. ст. 284 ПК України якщо платники податку, які користуються пільгами з цього податку, надають в оренду земельні ділянки, окремі будівлі, споруди або їх частини, податок за такі земельні ділянки та земельні ділянки під такими будівлями (їх частинами) сплачується на загальних підставах з урахуванням прибудинкової території.

Щодо наданої ФОП ОСОБА_1 заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 15.09.2022, суд зазначає, що місце провадження господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 зазначено: АДРЕСА_3 .

Підпунктом 3 п.п. 298.3.1 п. 298.3 ст. 298 ПКУ передбачений обов`язок для платників єдиного податку повідомляти контролюючий орган про зміну місця провадження господарської діяльності.

Пунктом 298.5 статті 298 ПКУ встановлено, що у разі зміни податкової адреси суб`єкта господарювання, місця провадження господарської діяльності, видів господарської діяльності заява подається платниками єдиного податку першої і другої груп не пізніше 20 числа місяця, наступного за місяцем, у якому відбулися такі зміни.

Відповідно до п. 298.7 ст. 298 ПКУ форма та порядок подання заяви встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (форма Заяви про застосування спрощеної системи оподаткування, затверджена наказом Міністерством фінансів України від 16.07.2019 року №308).

Відповідно п.п. 4 п. 298.3 ст. 298 ПКУ у заяві зазначаються обов`язкові відомості, зокрема - місце провадження господарської діяльності.

Доказів того, що позивачем до Головного управління ДПС у Харківській області надавалась заява «про застосування спрощеної системи оподаткування» від ФОП ОСОБА_1 щодо зміни місця провадження господарської діяльності у 2023 році матеріали справи не містять а, отже, місцем здійснення діяльності ФОП ОСОБА_1 є саме: АДРЕСА_3 , а не АДРЕСА_2 .

Суд окремо наголошує, що оподаткованим періодом спірного податкового повідомлення - рішення є саме 2023 рік.

Спірним питанням є застосування пільги щодо сплати земельного податку, передбаченого пп. 297.1.4 п. 297.1 ст. 297 ПК України, де зазначено, що платники єдиного податку звільняються від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з податку на майно в частині земельного податку за земельні ділянки, що використовуються платниками єдиного податку першої - третьої груп для провадження господарської діяльності (крім діяльності з надання земельних ділянок та/або нерухомого майна, що знаходиться на таких земельних ділянках, в оренду (найм), позичку, на іншому праві користування).

Тобто для встановлення можливості застосування пільги позивач повинен довести використання оподаткованої земельної ділянки в межах господарської ділянки саме у 2023 році.

Як вже було встановлено судом вище, саме у 2023 році дохід позивачем було отримано виключно від надання в оренду власного нерухомого майна.

Щодо посилання позивача на звіт за формою 20-ОПП та те, що там зазначено, що додатковою адресою здійснення господарської діяльності є АДРЕСА_2 , то суд зазначає, що така заява за формою 20-ОПП подана до контролюючого органу 05.08.2024, що теж не може підтверджувати використання оподаткованої земельної ділянки позивачем у 2023 році.

Також суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що він є пенсіонером за віком, а отже звільнений від сплати земельного податку, з огляду на наступне.

Відповідно до пенсійного посвідчення від 16.11.2023 № НОМЕР_1 позивач є пенсіонером за віком. Тобто, Позивач вважається пенсіонером за віком з 16.11.2023, в той час як оподаткований період оскаржуваного податкового повідомлення рішення є весь 2023 рік, тобто і до 16.11.2023 року, коли позивач не вважався пенсіонером за віком.

По-друге, пунктом 281.2 ст. 281 ПК України визначено, що звільнення від сплати податку за земельні ділянки, передбачене для відповідної категорії фізичних осіб п. 281.1 ст. 281 ПК України, поширюється на земельні ділянки за кожним видом використання у межах граничних норм: - для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більш як 2 гектари; - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка): у селах не більш як 0,25 гектара, в селищах не більш як 0,15 гектара, в містах не більш як 0,10 гектара; - для індивідуального дачного будівництва не більш як 0,10 гектара; - для будівництва індивідуальних гаражів не більш як 0,01 гектара; - для ведення садівництва не більш як 0,12 гектара.

Відповідно до Даних державного реєстру, визначено цільове призначення оподаткованої земельної ділянки ОСОБА_1 : Для обслуговування нежитлової будівлі літ. "А-1".

Таке цільове призначення земельної ділянки відсутнє у вищезазначеному переліку земельних ділянок на які поширюється пільга зі сплати земельного податку, передбачена п. 281.2 ст. 281 ПК України.

Тобто, на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 0,0715 га, цільове призначення якої обслуговування нежитлової будівлі не передбачено застосування пільги зі сплати земельного податку.

Суд зазначає, що фізична особа для отримання пільги щодо сплати земельного податку має подати до контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки заяву довільної форми про надання пільги та документ, що посвідчують її право на пільгу (пенсійне посвідчення). Доказів звернення позивача до відповідача з відповідною заявою суду не надано.

З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що оскаржуване позивачем податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 29.06.2023 №-2030- UA0028556 по земельному податку з фізичних осіб у сумі 47 809,49 грн. є таким, що винесено в межах чинного законодавства України, а тому не підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Григорія Сковороди, буд. 46,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61057) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Спірідонов М.О.