Справа № 855/3/25
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 855/3/25
УХВАЛА

06 лютого 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Файдюка В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Шевченківського районного суду міста Києва про визнання рішення, дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

04.02.2025 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Шевченківського районного суду міста Києва в порядку ст. 168 КАС України, як до суду першої інстанції, яким просить:

1. Прийняти даний адміністративний позов про визнання рішення, дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити дії до розгляду, постановити ухвалу про відкриття провадження, задовольнити даний адміністративний позов, передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

2. Скасувати повністю SМS-повідомлення від 19.12.2024, від 20.01.2025, від 21.01.2025 у справі № 757/60692/19-ц, які надіслані Матвєєвою Ю.О. на номер телефону, який належить ОСОБА_1 , як надіслані некомпетентним і неповноважним складом суду судді Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області Матвєєвої Ю.О., яка за законом взагалі не має жодних повноважень ухвалювати будь-які судові рішення у даній незареєстрованій в ЄСІТС та/або її окремих підсистемах (модулях) справі, оскільки незаконно діє в Шевченківському районному суді м. Києва по справі з порушенням правил предметної, інстанційної та територіальної юрисдикції (підсудності) за межами права, закону, та ухвалити нове судове рішення, яким:

- визнати протиправними рішення, дії та бездіяльність Шевченківського районного суду міста Києва щодо нездійснення обов`язкової реєстрації в ЄСІТС та/або її окремих підсистемах (модулях) в день надходження документів матеріалів справи № 757/60692/19-ц, які отримано судом 20.04.2023;

- зобов`язати Шевченківський районний суд міста Києва здійснити обов`язкову реєстрацію в ЄСІТС та/або її окремих підсистемах (модулях) матеріалів справи №757/60692/19-ц за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м. Києві, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої майну посадовою особою органу державної влади в день надходження документів, які отримано судом 20.04.2023;

- призначити дану справу до нового розгляду належним складом суду, розглянути в розумні строки та задовольнити цей цивільний позов, а даний позов задовольнити в повному обсязі.

3. Розглянути справу у скороченому провадженні без виклику до суду сторін.

Водночас, позивач в позові зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 28 КАСУ підсудність справи, у якій однією із сторін є суд або суддя суду, до підсудності якого віднесена ця справа за загальними правилами, визначається ухвалою суду вищої інстанції, постановленою без повідомлення сторін.

При цьому, ОСОБА_1 приходить до висновку, що цей позов подається до Шостого апеляційного адміністративного суду до підсудності якого віднесена ця справа за загальними правилами.

Так, перевіривши матеріали даної позовної заяви та її доводи, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 5 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно до принципу спеціалізації Законом визначено види і повноваження місцевих судів: загальні суди, які розглядають цивільні, кримінальні, адміністративні справи, а також справи про адміністративні правопорушення у випадках та порядку, визначених процесуальним законом; господарські суди, які розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції; адміністративні суди, які розглядають справи адміністративної юрисдикції (адміністративні справи).

Юрисдикція місцевих судів щодо окремих категорій справ, а також порядок їх розгляду визначаються законом.

Отже, судова юрисдикція - це компетенція судів здійснювати правосуддя в формі визначеного законом виду судочинства і щодо визначеного кола правовідносин.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною 1 статті 4 КАС України визначені поняття:

адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір;

публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи;

адміністративний суд - суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.

Частиною 1 статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема:

1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

1-1) спорах адміністратора за випуском облігацій, який діє в інтересах власників облігацій відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом;

6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;

7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації;

8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності;

9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій, експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб;

10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб;

11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про оборонні закупівлі", крім спорів, пов`язаних із укладенням державного контракту (договору) про закупівлю з переможцем спрощених торгів із застосуванням електронної системи закупівель, а також зміною, розірванням і виконанням державних контрактів (договорів) про закупівлю;

12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень";

13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";

14) спорах із суб`єктами владних повноважень з приводу проведення аналізу ефективності здійснення державно-приватного партнерства;

15) спорах, що виникають у зв`язку з оголошенням, проведенням та/або визначенням результатів конкурсу з визначення приватного партнера та концесійного конкурсу;

16) спорах щодо здійснення державного регулювання, нагляду і контролю у сфері медіа.

Відповідно до частини 2 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи:

1) що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України;

2) що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства;

3) про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом;

4) щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) громадського об`єднання, саморегулівної організації віднесені до його (її) внутрішньої діяльності або виключної компетенції, крім справ у спорах, визначених пунктами 9, 10 частини першої цієї статті.

Частиною 3 ст. 19 КАС України визначено, що адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Таким чином, для вирішення справи по суті суд уперше має перевірити правильність предметної підсудності.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України суд при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин повинен врахувати норми права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала правові позиції щодо правил віднесення спорів до адміністративної юрисдикції.

Зокрема у постановах від 21.11.2018 у справі №520/13190/17, від 27.11.2018 у справі №820/3534/17, Велика Палата дійшла наступних висновків:

«До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.».

Таким чином, колегія суддів вважає, що вказані правові висновки Верховного Суду мають бути прийнятті до уваги при прийнятті даного позову до провадження.

При цьому, вирішуючи питання про застосування процесуальних наслідків звернення до суду суб`єкта влади, який не наділений повноваженнями на звернення з поданою ним позовною заявою, поняття «спір, який підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в ширшому значенні, тобто як таке, що стосується не лише спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а й спорів, що взагалі не підлягають судовому розгляду.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.03.2018 р. по справі № 800/414/17 та, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, він є обов`язковим для апеляційного суду при розгляді даної справи.

Так, зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що позивач оскаржує рішення, дії та бездіяльність Шевченківського районного суду м.Києва, що виникли через надіслання йому на телефон SМS-повідомлення щодо розгляду справи № 757/60692/19-ц.

З огляду на вказане, колегія суддів приходить до висновку, що незважаючи на участь у спорі суб`єкта владних повноважень, такий спір не є публічно-правовим та взагалі не підлягає судовому розгляду, зокрема, не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За наведених обставин, підстави для розгляду поданої позовної заяви та постановлення ухвали про відкриття провадження у справі відсутні.

Посилання позивача на статтю 28 КАС України щодо передачі справи за підсудністю колегією суддів не можуть бути взяті до уваги, оскільки даний позов не підлягає розгляду.

Керуючись статтями 7, 170, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського районного суду міста Києва про визнання рішення, дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її постановлення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

В.В. Файдюк

Головуючий суддя Карпушова Олена Віталіївна

Судді: Файдюк Віталій Васильович

Епель Оксана Володимирівна