Справа № 640/3649/22
Суддя: О.М. Качанок
Дата ухвалення: 2025-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про передачу адміністративної справи до іншого адміністративного суду

04 лютого 2025 року м. ДніпроСправа № 640/3649/22

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Качанок О.М., розглянувши в порядку письмового провадження питання про передачу адміністративної справи № 640/3649/22 до іншого суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Етичної Ради (Першого складу Етичної Ради), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Рада суддів України, Вища рада правосуддя, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, визнання незаконним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Етичної Ради (Першого складу Етичної Ради), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Рада суддів України, Вища рада правосуддя, в якому з урахуванням уточнених вимог просить:

- визнати бездіяльність Етичної ради (Першого складу Етичної ради) в частині не розгляду заяв позивача від 01.12.2021, від 23.12.2021 - протиправною та зобов`язати розглянути заяви, надавши позивачу за результатами розгляду належним чином оформлене рішення Етичної ради;

- визнати незаконним та скасувати рішення Етичної ради № 1 від 12.01.2022 «Про відмову у допуску кандидата на посаду члена Вищої ради правосуддя до співбесіди».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.02.2022 відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

На виконання приписів пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» адміністративну справу № 640/3649/22 передано на розгляд до Луганського окружного адміністративного суду. Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 04.02.2025 справу прийнято до провадження.

04.02.2025 від представника відповідача надійшло клопотання про передачу справи за підсудністю до Верховного Суду. В обґрунтування клопотання зазначено, що справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності Етичної ради належать до інстанційної підсудності Верховного Суду як суду першої інстанції.

До того ж, в клопотанні вказано, що оскарження висновку щодо відповідності кандидата на посаду члена Вищої ради правосуддя критеріям професійної етики та доброчесності, а також списку кандидатів, рекомендованих для обрання на цю посаду, не належить до юрисдикції судів України (у тому числі не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства). Разом з тим, вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті провадження у цій справі належить виключно до юрисдикції Верховного Суду як суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали даної адміністративної справи, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.

Згідно із частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений у цій статті.

Глава 2 КАС України визначає правила віднесення справ до адміністративної юрисдикції, а також розмежовує предметну, інстанційну та територіальну юрисдикцію (підсудність) різних адміністративних справ.

Згідно з приписами пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини першої статті 22 КАС України місцеві адміністративні суди (місцеві загальні суди як адміністративні суди та окружні адміністративні суди) вирішують адміністративні справи як суди першої інстанції, крім випадків, визначених частинами другою - четвертою цієї статті.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26 серпня 2019 року у справі № 855/364/19 дійшла висновку, що юрисдикція (підсудність) адміністративних спорів (справ) є правовим інститутом, який містить адміністративно-процесуальні норми, що розмежовують компетенцію щодо розгляду і вирішення адміністративних справ між окремими інституціями судової системи та між адміністративними судами одного інституційного рівня. Визначення компетентного суду для розгляду адміністративної справи провадиться, серед іншого, залежно від предмета публічно-правового спору або його суб`єктного складу, територіальних меж юрисдикції певного суду, функцій при розгляді справи, які виконує певний суд судової системи. Предметною юрисдикцією адміністративних судів є сукупність правил, що визначають чи розмежовують компетенції судів з розгляду адміністративних справ у першій інстанції залежно від предмета публічно-правового спору. Територіальна юрисдикція (підсудність) адміністративних судів - це сукупність правил, що визначають розмежування компетенції адміністративних судів одного рівня щодо розгляду адміністративних справ у першій інстанції залежно від території, на яку поширюється їхня діяльність. Інстанційною юрисдикцією адміністративних судів вважають правила, що визначають розмежування компетенції цих судів різного рівня при розгляді адміністративних справ.

Згідно із частиною четвертою статті 22 КАС України Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Рахункової палати, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, рішень, дій чи бездіяльності органів, які обирають (призначають), звільняють членів Вищої ради правосуддя, щодо питань обрання (призначення) на посади членів Вищої ради правосуддя, звільнення їх з таких посад, оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів призначення суддів Конституційного Суду України у процесі конкурсного відбору кандидатів на посаду судді Конституційного Суду України, а також Дорадчої групи експертів щодо оцінювання таких кандидатів на посаду судді Конституційного Суду України, бездіяльності Кабінету Міністрів України щодо невнесення до Верховної Ради України законопроекту на виконання (реалізацію) рішення Українського народу про підтримку питання загальнодержавного значення на всеукраїнському референдумі за народною ініціативою.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо порядку обрання (призначення) на посади членів Вищої ради правосуддя та діяльності дисциплінарних інспекторів Вищої ради правосуддя» від 14.07.2021 № 1635-IX доповнено розділ VII «Перехідні положення» КАС України пунктом 3, відповідно до якого Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо рішень, дій чи бездіяльності органів, які оцінюють членів Вищої ради правосуддя відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо порядку обрання (призначення) на посади членів Вищої ради правосуддя та діяльності дисциплінарних інспекторів Вищої ради правосуддя».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 листопада 2022 року у справі № 990/120/22 дійшла висновку, що Верховний Суд є судом першої інстанції для розгляду питань щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органу, який має повноваження оцінювати членів Вищої ради правосуддя. Цим органом є Етична рада як стосовно власне такого оцінювання, так і стосовно сприяння органам, що обирають (призначають) членів Вищої ради правосуддя, у встановленні відповідності кандидата на посаду члена Вищої ради правосуддя критеріям професійної етики та доброчесності. Проте, як виснувала Велика Палата, це не означає, що всі спори з Етичною радою належать до предметної юрисдикції адміністративного суду.

Таким чином, Верховний Суд є судом першої інстанції для розгляду питань щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органу, який має повноваження оцінювати членів Вищої ради правосуддя, яким в даному випадку є Етична рада.

Також згідно з частиною 1 статті 9-1 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» Етична рада утворюється з метою сприяння органам, що обирають (призначають) членів Вищої ради правосуддя, у встановленні відповідності кандидата на посаду члена Вищої ради правосуддя критеріям професійної етики та доброчесності.

Суд зазначає, що за змістом позовної заяви позивач не погоджується з бездіяльністю та рішенням Етичної ради під час обрання (призначення) позивача, як кандидата на посаду члена Вищої ради правосуддя, та пред`являє відповідні позовні вимоги, зокрема щодо визнання незаконним та скасування рішення Етичної ради «Про відмову у допуску кандидата на посаду члена Вищої ради правосуддя до співбесіди».

При цьому перша частина позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності Етичної ради (Першого складу Етичної ради) в частині не розгляду заяв позивача від 01.12.2021, від 23.12.2021 та похідна від неї вимога, фактично також стосується саме процедури добору на посади членів Вищої ради правосуддя, оскільки вказані заяви подані у зв`язку з таким добором та стосувались, зокрема, незгоди позивача з діями (висновками) Етичної ради щодо позивача.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що дана справа підсудна Верховному Суду, як суду першої інстанції.

Схожі правові висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2022 у справі № 990/120/22, від 23.02.2023 у справі № 640/20919/22 у подібних правовідносинах з подібними позовними вимогами.

Разом з тим, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.12.2022 у справі № 990/126/22 зазначено, зокрема: «У справі, яка переглядається, ОСОБА_1 звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до Етичної ради, у якому оскаржує допущену, на його думку, бездіяльність Етичної ради щодо реагування на його заяву відносно кандидата на посаду члена Вищої ради правосуддя та у зв`язку із цим просить суд зобов`язати відповідача вчинити певні дії, а саме: зняти з розгляду Етичною радою кандидатуру ОСОБА_2 до Вищої ради правосуддя.

Таким чином, Верховний Суд є судом першої інстанції для вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті провадження у цій справі з урахуванням висновків цієї постанови та положень, визначених пунктом 5 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1635-IX і пунктом 3 розділу VII «Перехідні положення» КАС у редакції Закону № 1635-IX.».

Отже, в даному випадку саме Верховний Суд є судом першої інстанції для вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті провадження у цій справі.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частинами п`ятою та шостою статті 29 КАС України визначено, що питання про передачу адміністративної справи, крім випадків, визначених пунктами 4-6 частини першої цієї статті, розглядається судом у порядку письмового провадження або, за ініціативою суду, в судовому засіданні. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду цього питання.

Питання про передачу адміністративної справи, крім випадку, визначеного пунктами 4-6 частини першої цієї статті, суд вирішує ухвалою. Ухвалу про передачу адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого може бути оскаржено.

Згідно з частиною восьмою статті 29 КАС України передача адміністративної справи з одного суду до іншого на підставі відповідної ухвали, яка підлягає оскарженню, здійснюється не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

Таким чином, дана адміністративна справа підлягає передачі на розгляд до Верховного Суду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 19, 22, 25, 26, 29, 241, 243, 248, 256, 294, пунктом 3 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративну справу № 640/3649/22 у справі за позовом ОСОБА_1 до Етичної Ради (Першого складу Етичної Ради), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Рада суддів України, Вища рада правосуддя, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, визнання незаконним та скасування рішення, передати на розгляд до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяО.М. Качанок