Справа № 400/622/24
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2025-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/622/24

Категорія:112020201 Головуючий в 1 інстанції: Брагар В.С.

Місце ухвалення: м. Миколаїв

Дата складання повного тексту: 21.03.2024 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута згідно п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду (далі ГУПФ) України в Миколаївській області про:

- визнання протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні позивачу щомісячних страхових виплат, у зв`язку з втратою професійної працездатності у відсотках, пов`язані з проходженням військової служби;

- зобов`язання відповідача вчинити дії по призначенню та виплатi страхових виплат (соціальних виплат), відповідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатностi" щомісячних страхових виплат за наслідками стійкої втрати працездатності, виходячи із розміру середньомісячного заробітку та щомісячні cтpaxoвi виплати позивачу, у зв`язку з втратою працездатності по професійному захворюванню, відповідно Довідки до акту огляду Медико-соціальної експертної комісії (далі МСЕК) cepiї 12AAB №655773 від 07 вересня 2023 року Спеціалізованою фтизiопульмонологiчною медико-соціальною експертною комісією Медико-соцiальної експертизи Миколаївської обласної ради, відповідно до якої позивачу було встановлено ІІІ групу iнвалiдностi, захворювання пов`язані з проходженням військової служби, строк встановлення iнвалiдностi до 01 жовтня 2024 року та Довідки про результати визначення застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках cepiї 12AAB №655773 від 07 вересня 2023 року Спеціалізованою фтизiопульмонологiчною медико-соціальною експертною комісією Медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради, відповідно якої позивачу було встановлено 40 (сорок) % втрати професійної працездатності, причина втрати професійної працездатності: захворювання пов`язане з проходженням військової служби, підстава: Акт МСЕК №3/1, починаючи з 07 вересня 202З року та до 01 жовтня 2024 року, з корегуванням суми виплат у зв`язку з зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому ст. 34 Закону України "Про оплату праці'' від 24 березня 1995 року №108/95-ВР (далі Закон №108/95-ВР) та індексації суми страхових виплат відповідно законодавства.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що відмова відповідача від 06 грудня 2023 року в призначенні щомісячних страхових виплат, посилаючись на ст. 29 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23 вересня 1999 року №1105-XIV (далі Закон №1105-XIV), в зв`язку з тим, що позивачка не є особою, які підлягають страхуванню від нещасного випадку є неправомірною, оскільки довідкою про результати визначення застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках cepiї 12AAB №655773 від 07 вересня 2023 року Спеціалізованою фтизiопульмонологiчною медико-соціальною експертною комісією Медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради підтверджується той факт, що позивач є застрахованою особою, з її заробітної плати щомісяця здійснюються відповідні відрахування.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що оскільки, відповідно до чинного законодавства, особи, які проходять військову службу відсутні в переліку осіб, що підлягають страхуванню від нещасних випадків, то підстав для призначення позивачу щомісячних страхових виплат відсутні. Відповідно ч.3 ст. 30 Закону №1105-XIV підставою для оплати потерпілому витрат на проведення професійної реабілітації, оплати соціальних послуг, а також для здійснення страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами. Зазначений акт позивачем до заяви надано не було. Відтак, вважаємо вимоги позовної заяви такими, що не підлягають задоволенню з огляду на їх необґрунтованість, а дії відповідача такими, що в повному обсязі відповідають нормам чинного законодавства.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 березня 2024 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову до ГУПФ України в Миколаївській області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також що у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги:

- апелянт наголошує, що відповідно довідки ВЛК Державна установа (далі ДУ) "ТМО МВС України по Миколаївській області" №39 від 02 лютого 2017 року позивачка перед укладенням контракту про військову службу не страждала жодними захворюваннями та була абсолютна здорова. Обстеженням №34 від 01 лютого 2017 року Центру психіатричної допомоги та професійного психофізіологічного відбору ДУ "ТМО МВС України по Миколаївській області" позивачка також не страждала на психічні чи психологічні розлади;

- апелянт звернув увагу суду на те, що довідкою про результати визначення застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА №024488 від 07 вересня 2023 року Спеціалізованою фтизіопульмонологічною медико-соціальною експертною комісією Медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради підтверджується той факт, що позивач є застрахованою особою, з її заробітної плати щомісяця здійснюються відповідні відрахування, що підтверджується наданими реєстрами та витягами з пенсійного фонду України від 28 березня 2024 року;

- відповідач у своїй відмові посилається на ст.30 Закону №1105-XIV, та зазначає, що підставою для здійснення потерпілому страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами. А, оскільки зазначений акт не надано, то відповідачем надано відповідну відмову. При цьому, апелянт наголошує, що відповідно до наказу МВС №1346 від 27 грудня 2002 року зі змінами та доповненнями, акт розслідування не складається;

- апелянт звертає увагу колегії суддів на те, що відповідно до довідки Пенсійного фонду України форми ОК-7 від 28 березня 2024 року, ОСОБА_1 є застрахованою особою в Пенсійному фонді України з 2015 року по 2023 рік включно та відповідно щомісячно з основного місця роботи військова частина (далі в/ч) НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснюються відрахування з заробітної плати. Дані обставини про те, що позивач ОСОБА_1 є застрахованою особою в Пенсійному фонді України з 01 січня 2004 року по 29 лютого 2024 року підтверджує Реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування індивідуальні відомості застрахованої особи від 28 березня 2024 року. Також витягом з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування від 28 березня 2024 року підтверджується, що позивач ОСОБА_1 має набутий стаж застрахованої особи до 2004 року, а також до 2023 роки включно.

У відзиві ГУПФ України в Миколаївській області на апеляційну скаргу вказується, що рішення суду першої інстанції є вірним, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.

ОСОБА_1 з 09 лютого 2017 року на підставі наказу командира в/ч НОМЕР_1 зарахована на військову службу за контрактом до НГУ на посаду діловод групи по РОС, ВОС №90l074П (наказ №9 о/с від 09 лютого 2017 року), діловод групи РОС (наказ №18 о/с від 06 квітня 2018 року), старший стрілець 100868П (наказ №62 о/с від 17 грудня 2018 року), нач. Електрост. Iнж. Сап відділення (наказ №3 о/с від 14 січня 2021 року).

Довідкою №550 медично (вiйськово-лiкарської) комісії ДУ "ТМО МВС України по Миколаївський області" від 15 серпня 2023 року позивач пройшла медичний огляд у медичній (вiйськово-лiкарськiй) комісії ДУ "ТМО МВС України по Миколаївський області" та медична (вiйськово-лiкарська) комісія вирішила: Захворювання: "Бронхіальна астма III ст., персистyюча, гормонозалежна, середньої важкості, частково контрольована. Пневмосклероз ДП-III ст. Гіпертонічна хвороба II ст., ст.2, помірний ризик, безкризовий перебіг, СН-1 ст. Пролапс МК 1cт., гемодинамiчпо незначущий. СН-lст. Дисциркуляторна енцефалопатiя 1-11cт. Змiшаного ґенезу в ВББ (вертеброгенна, судинна) на фоні атеросклерозу судин з наявністю бляшок. Хронічна цервiкалгiя. Остеохондроз поперекового відділу хребта, кили д. L4-5, LS-S1, протрузiя LЗ-L4. ПФХ-1ст. Варикозна нижніх ХВН-Ост. Ерiтематозна гастродуодентопатiя. Мiлковузлових зоб l ст. Еутiреоз. На підставі ст. 47б,39в,41в, б4в, 42г,52г гр.II Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби "Положення про вiйськово-лiкарську експертизу в Збройних Силах України", затвердженого наказом МО України від 14 серпня 2008 року №402. Обмежено придатна до військової служби. Протипоказано: переохолодження, фізичні навантаження.

Довідкою до акту огляду МСЕК cepiї 12AAB №655773 від 07.09.2023 року Спеціалізованою фтизiопульмонологiчною медико-соціальною експертною комісією Медико-соцiальної експертизи Миколаївської обласної ради, позивачу було встановлено III групу iнвалiдностi, захворювання пов`язані з проходженням військової служби, строк встановлення iнвалідностi до 01 жовтня 2024 року; висновок: може працювати на своїй посаді в благоприємних мікрокліматичних умовах, рекомендовано: стаціонарне лікування у алерголога, сімейного лікаря, кардіолога, невролога, підстава: акт огляду МСЕК №238/3 доводкою про результати визначення застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках cepiї 12 ААА №024488 від 07 вересня 2023 року Спеціалізованою фтизiопульмонологiчною медико-соціальною експертною комісією медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради позивачу було встановлено 40 (сорок) % втрати професійної працездатності, причина втрати професійної працездатності: захворювання пов`язане з проходженням військової служби, підстава: Акт МСЕК №3/1.

11 жовтня 2023 року позивач отримала пенсійне посвідчення cepiї НОМЕР_2 , вид пенсії: по iнвалiдностi 3 група, iнвалiднiсть армії, термін дії до 30 вересня 2024 року.

23 листопад 2023 року позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення щомісячних страхових виплат, до заяви додано було довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, в якій вказано причину втрати професійної працездатності: захворювання, пов`язані з проходженням військової служби.

06 грудня 2023 року відповідачем було відмовлено позивачу в призначенні щомісячних страхових виплат, посилаючись на ст. 29 Закону України ''Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23 вересня 1999 року №1105-XIV встановлено перелік осіб, які підлягають страхуванню від нещасного випадку, оскільки особи, які проходять військову службу відсутня в зазначеному переліку. Та ст. 30 вказаного Закону підставою для здійснення потерпілому страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) застановленими формами. Оскільки зазначений акт не надано.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що у позивачки відсутнє право на отримання щомісячних страхових виплат, у зв`язку з втратою професійної працездатності у відсотках, пов`язаних з проходженням військової служби.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст. 46 Конституції України, ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, ст. 173 КЗпП України, ч.1 ст. 12, ст. 30, ч.ч.1, 3 ,7 ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23 вересня 1999 року №1105-XIV.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 173 КЗпП України регламентовано, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Закон України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23 вересня 1999 року №1105-XIV відповідно до Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я, розділом V Закону №1105-XIV врегульовані питання загальнообов`язкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності.

Частиною 1 ст. 12 Закону №1105-XIV передбачено, що право на страхові виплати за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані особи громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їхніх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи час випробування та день звільнення), зайняття підприємницькою та іншою діяльністю, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 30 Закону №1105-XIVвизначено, що страховими виплатами є грошові суми, які уповноважений орган управління виплачує застрахованій особі чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України "Про охорону праці".

Підставою для оплати потерпілому витрат на проведення професійної реабілітації, оплати соціальних послуг, а також для здійснення страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами.

Перелік обставин, за яких настає страховий випадок, та перелік професійних захворювань визначаються Кабінетом Міністрів України.

В окремих випадках, за наявності підстав, уповноважений орган управління може визнати страховим випадком захворювання, не внесене до переліку професійних захворювань, якщо на момент прийняття рішення медична наука має нові відомості, які дають підстави вважати це захворювання професійним.

Порядок прийняття рішення про визнання страховим випадком захворювання, не внесеного до переліку професійних захворювань, встановлюється постановою Пенсійного фонду України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.

Порушення застрахованою особою правил охорони праці, що спричинило нещасний випадок або професійне захворювання, не звільняє страховика від виконання зобов`язань перед потерпілим.

Страхові виплати складаються із:

1) щомісячної страхової виплати втраченої заробітної плати (або відповідної її частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата);

2) страхової виплати у встановлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого);

3) страхової виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності;

4) страхових витрат на професійну реабілітацію та соціальну допомогу;

5) допомоги по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Відшкодування моральної (немайнової) шкоди потерпілим від нещасних випадків на виробництві або професійних захворювань і членам їхніх сімей не є страховою виплатою та здійснюється незалежно від часу настання страхового випадку відповідно до положень Цивільного кодексу України та Кодексу законів про працю України.

Відповідно ч.ч.1, 3 ,7 ст. 36 Закону №1105-XIV страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку; підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами; страхові виплати складаються із, зокрема 1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата).

З аналізу вищевказаних норм законодавства можна дійти висновку, що страхові виплати складаються із, серед іншого, щомісячних страхових виплат втраченої заробітної плати (або відповідної її частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі щомісячна страхова виплата), при цьому підставою для оплати потерпілому вказаних щомісячних страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами.

Та, з наявної в матеріалах справи копії довідки МСЕК №655773 від 07 вересня 2023 року вбачається, що дійсно ОСОБА_1 отримала третю групу інвалідності пов`язану з проходженням військової служби. Згідно п.12 вищезазначеної довідки, позивач може працювати на своїй посаді в сприятливих мікрокліматичних умовах, ступінь втрати професійної працездатності 40%.

Разом з тим, колегія суддів констатує про відсутність доказів того, що позивачкою було втрачено заробітну плату (або відповідну її частини) з підстав отримання висновку МСЕК про наявність у неї захворювання за наслідками якого вона втратила професійну працездатність 40%.

Колегія суддів також наголошує, що ОСОБА_1 не заперечує факт відсутності в матеріалів справи акту розслідування нещасного випадку або акту розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами, наявність якого, відповідно ст.ст. 30, 36 Закону №1105-XIV, є обов`язковою підставою для оплати потерпілому страхових виплат.

При цьому, довід апелянта про те, що згідно наказу МВС №1346 від 27 грудня 2002 року (зі змінами та доповненнями), акт розслідування не складається, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки даний наказ передбачає можливість не складання акту лише у випадку отримання поранення, контузії, каліцтва.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що ГУПФ України в Миколаївській області, відмовляючи позивачу у призначенні щомісячних страхових виплат у зв`язку з втратою професійної працездатності у відсотках, пов`язані з проходженням військової служби, діяло в межах чинного законодавства України.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Враховуючи все вищевикладене, колегія судів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 03 лютого 2025 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.