Справа № 260/6103/24
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий суддя у першій інстанції: Маєцька Н.Д.

28 січня 2025 рокуЛьвівСправа № 260/6103/24 пров. № А/857/32638/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Хобор Р.Б., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Юник А.А.

представника апелянта: Гавриляк Р.А.

представника позивача: Баблюк О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на Додаткове рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2024 року у справі № 260/6103/24 за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства Закарпаттяобленерго до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

23.09.2024р. позивач, Приватне акціонерне товариство Закарпаттяобленерго (далі - ПрАТ «Закарпаттяобленерго») звернувся з позовом до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, у якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.06.2024р. року № 101.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 25.10.2024р. позов задоволено.

30.10.2024р. до суду надійшла заява позивача про ухвалення додаткового рішення, в якій просить вирішити питання про розподіл судових витрат, а саме, витрат на професійну правничу допомогу та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Західного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків суму у розмірі 50 000,00 грн. у зв`язку з розглядом адміністративної справи №260/6103/24 у суді першої інстанції - Закарпатському окружному адміністративному суді.

04.11.2024р. до суду надійшли заперечення від відповідача на заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, в яких зазначає, що вартість наданих послуг 50 000, грн., не узгоджується із критеріями реальності адвокатський витрат та розумності їхнього розміру і пропорційності, так як ці витрати не мають характеру необхідних та не обґрунтовують обсяг фактичних дій представників заявника.

08.11.2024р. Додатковим рішенням суд першої інстанції заяву позивача про ухвалення додаткового рішення - задовольнив частково.

Суд першої інстанції стягнув на користь ПАТ Закарпаттяобленерго за рахунок бюджетних асигнувань Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі - 10000,00 грн. (десять тисяч гривень).

В задоволенні заяви в іншій частині суд відмовив.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт Західне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, Додаткове Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08.11.2024р. скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні заяви відмовити.

Представник апелянта, Гавриляк Р.А. в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала з підстав у ній зазначених.

Представник позивача, Баблюк О.Б. в судовому засіданні просив суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав.

ст.132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

В ст.134 КАС України видно, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

ч.1, ч.7 ст.139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Зазначені вимоги кореспондуються з положеннями ч.3 ст.143 КАС України, якими передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Таким чином, необхідною умовою для відшкодування витрат на правничу допомогу є подання стороною детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно положеннями ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень дає підстави для висновків про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка в силу приписів ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» застосовується судами як джерело права, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України».

Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, слід виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи. Надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинні бути доведені стороною у справі. При цьому, складність справи є не єдиним критерієм для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

п.3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Водночас, адвокат самостійно визначається зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що Приватне акціонерне товариство «Закарпаттяобленерго» та «Професійне адвокатське об`єднання «ПРАВОВИЙ АЛЬЯНС уклали договір №1 від 04.01.2021р. про надання правової допомоги.

п.4.1., п.4.2 розділу 4 Договору про надання правової допомоги, передбачено, що розмір гонорару за надання правової допомоги встановлюється в розмірі, що визначається за домовленістю Сторін. Вартість та умови надання правової допомоги ОБ`ЄДНАННЯМ по кожному конкретному дорученню КЛІЄНТА визначається Сторонами у додатках до цього Договору.

Розмір гонорару за надання правової допомоги, передбаченої п.2.1.5., п.2.1.6. цього Договору у справах (спорах), встановлюються в додатках до цього Договору по кожній справі окремо.

Згідно п.3 Додатку №1 від 09.01.2025р. до Договору про надання правової допомоги №1 від 04.01.2021р., вартість надання ОБ`ЄДНАННЯМ правової допомоги КЛІЄНТУ за здійснення всіх необхідних дій в інтересах КЛІЄНТА з метою забезпечення захисту прав і законних інтересів КЛІЄНТА у адміністративній справі № 260/6103/24 за позовом ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЗАКАРПАТТЯОБЛЕНЕРГО» до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення- рішення від 10.06.2024 р. №101, у суді апеляційної, касаційної інстанцій та супровід справи у суді апеляційної, касаційної інстанцій згідно договору про надання правової допомоги від 04.01.2021 року №1 та цього Додатку № 1 складає 30 000, 00 грн. (тридцять тисяч грн. 00 коп.) без ПДВ за супровід справи в суді апеляційної інстанції та 30 000, 00 грн. (тридцять тисяч гривень грн. 00 коп.) без ПДВ в суді касаційної інстанції, незалежно від кількості та обсягу складених процесуальних документів.

п.4. Додатку №1 від 09.01.2025р. до Договору про надання правової допомоги №1 від 04.01.2021р. встановлено, що оплата послуг ОБ`ЄДНАННЯ (гонорару) здійснюється КЛІЄНТОМ в гривнях на поточний рахунок ОБ`ЄДНАННЯ визначений в рахунку наданому ОБ`ЄДНАННЯМ. Оплата рахунку за надані послуги здійснюється КЛІЄНТОМ протягом 5-х робочих днів, з дня отримання такого рахунку КЛІЄНТОМ.

Відповідно до додатку № 123/1/24 до договору про надання правової допомоги від 04.01.2021р.№ 1 вартість надання Об`єднанням правової допомоги Клієнту за здійснення всіх необхідних дій в інтересах клієнта з метою забезпечення захисту прав і законних інтересів Клієнта у адміністративній справі за позовом ПАТ «Закарпаттяобленерго» до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 10.06.2024р. № 101 у суді першої інстанції та супровід справи у суді першої інстанції складає 50000,00 грн.

На підтвердження наданих юридичних послуг позивач надав копію платіжної інструкції № 7952 від 08 жовтня 2024 року на суму 50000,00 грн.

З акту № 16/24 від 25 жовтня 2024 року видно, що загальна кількість затраченого часу в межах договірних зобов`язань в адміністративній справі № 260/6103/24 становить 39,5 годин, а саме: підготовка позовної заяви - 32 години, підготовка відповіді на відзив на позовну заяву 5 годин, підготовка заяви № 10/24-8 від 15.10.2024р. про розподіл судових витрат 2 години, участь представників у судовому засіданні 24.10.2024р. 0,5 години.

Колегія суддів вважає, що сума в розмірі 10000,00 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу не є співмірною з наданим адвокатом обсягом послуг виходячи з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції дійшов висновків, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України". У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

п.3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Крім того, слід зазначити, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені, договором на правову допомогу, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документи про оплату таких послуг та розрахунком таких витрат.

В матеріалах даної справи наявні належним чином складенні оформленні та підписанні, документи, які містять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та документи, які свідчать про оплату позивачем послуг адвоката.

Однак, суд апеляційної інстанції вважає, що сума витрат на професійну правничу допомогу, яку заявник просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань підлягає зменшенню у зв`язку з відсутності ознак співмірності, визначених ч.5 ст.134 КАС України.

Так, колегія суддів вважає, що розмір вказаних витрат підлягає стягненню в розмірі 3000,00 грн., оскільки заявлена сума витрат на правничу допомогу є завищеною. При цьому, враховує складність справи, затрачений час адвоката на надання таких послуг та враховує критерій співмірності, розумності та реальності їхнього розміру.

Разом з цим, колегія суддів враховує, що стягнення витрат у заявленому розмірі 10000,00 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката є необґрунтованою, не відповідає реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а їх стягнення з податкового органу становить надмірний тягар для відповідача в межах воєнного стану введеного в державі, що суперечить принципу розподілу таких витрат.

Заявлений розмір витрат не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), із реальним часом витраченим адвокатом та із обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт).

ст.17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини визначено, суди при розгляді справ, практику Європейського Суду з прав людини, застосовують як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, у справі Баришевський проти України, у справі Двойних проти України, у справі Меріт проти України,заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у п.154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia зазначено, що Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що до відшкодування підлягає сума в розмірі 3000,00 грн. замість 10000 грн., з врахуванням складності справи, обсягом наданих послуг на виконання робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг).

Колегія суддів звертає увагу і на той факт, що вказана справа є незначної складності, типовою, Єдиний державний реєстр судових рішень містить значну кількість судових рішень щодо справ у аналогічних правовідносинах.

Крім того, оцінюючи характер наданої адвокатом правової допомоги відповідно до згаданого акту виконаних робіт колегія суддів зазначає, що проведення попереднього аналізу справи, у тому числі ознайомлення з матеріалами, збір інформації та документів, оформлення доказової бази відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, не являється правовою допомогою в розумінні Закону України «Про адвокатуру» . Колегія суддів враховує право позивача скористатись допомогою адвоката для підготовки та скерування того чи іншого запиту чи заяви, а також нести на це витрати, однак суд не вважає ці витрати пов`язаними з розглядом цієї судової справи.

З огляду на це, пошук та аналіз судової практики по суті зводиться до дублювання висновків Верховного Суду про релевантні норми права аналіз та спосіб їх застосування.

В п.2 ч.1 ст.315 КАС України видно, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно п.4 ч.1 ст.317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що резолютивну частину додаткового рішення суду першої інстанції слід змінити.

Керуючись ст.ст.229,308,310,315,316,321,322,325,329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків задовольнити частково.

Додаткове рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2024 року у справі № 260/6103/24 - змінити шляхом викладення резолютивної частини абзацу 2 наступного змісту:

«Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства Закарпаттяобленерго (Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Головна, буд. 57, ) за рахунок бюджетних асигнувань Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (м. Львів, вул. Стрийська, буд. 35, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. (три тисячі гривень).»

В решті Додаткове рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2024 року у справі № 260/6103/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді Р. Б. Хобор
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 04.02.2025р.