Справа № 520/6160/24
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2025-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2025 р. №520/6160/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мороко А.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Військового інституту танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" (вул. Полтавський шлях, буд. 192, м. Харків, 61098, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення суми

В С Т А Н О В И В :

Військовий інститут танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд стягнути з солдата ОСОБА_1 на користь Військового інституту танкових військ Національного технічного університету Харківський політехнічний інститут суму у розмірі 606730,52 грн. на відшкодування витрат, пов`язаних з її утриманням під час навчання.

В обґрунтування позову представником позивача зазначено, що відповідачем не було добровільно відшкодовано витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі, чим фактично не дотримано вимог контракту. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження в адміністративній справі за вищевказаним позовом.

Ухвалу суду було направлено на адресу відповідача зазначену у позовній заяві, одна на адресу суду повернувся конверт, у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Відповідач правом подання до суду відзиву на позов, заяви про визнання позову або продовження строку на подання до суду відзиву на позов не скористався.

Приписами ч.2 ст. 175 КАС України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив навчання та військову службу у Військовому інституті танкових військ Національного технічного університету Харківський політехнічний інститутз вересня 2022 року по лютий 2024 року на посаді курсанта.

Відповідно до розділу II Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Положення), затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, «Контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального підрозділу закладу вищої освіти» з громадянином ОСОБА_1 був укладений 05 вересня 2022 року, строком на термін навчання (5 років), відповідно до умов якого відповідач взяв на себе зобов`язання: відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти у випадках, визначених частиною десятою статті 25 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.

В подальшому, 05.02.2024 року контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством оборони України в особі начальника Інституту і відповідачем був достроково розірваний та відповідач був відрахований з числа курсантів за академічну неуспішність та направлений до нового місця служби військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ), що підтверджується витягом із наказу начальника Інституту (по стройовій частині) від 07.02.2024 № 40.

Зі змісту позовної заяви встановлено доводи позивача стосовно того, що після розриву контракту у відповідача виникло зобов`язання щодо відшкодування витрат на утримання під час навчання, а у позивача право звернення до суду для захисту майнових інтересів в судовому порядку, оскільки Інститутом вживались всі заходи для досудового врегулювання спору, що підтверджується аркушем бесіди від 05.02.2024 року, де було запропоновано відповідачу здійснити перше відшкодування до 29.02.2024 в розмірі 4000 грн, були доведені вимоги керівних документів щодо порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, але відповідач з аркушем бесіди ознайомився і в добровільному порядку надав згоду на відшкодування коштів.

Так, 05.02.2024 відповідач у встановленому порядком надав рапорт (від 06.02.2024 № 548), в якому повідомив що відшкодування коштів буде здійснюватися в добровільному порядку.

Однак, станом на 05.03.2024 добровільного відшкодування коштів не відбувається.

Представником позивача у позовній заяві вказано, що невідшкодування на користь Інституту відповідачем суми витрат, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі, тягне за собою порушення економічних і оборонних інтересів держави. Це проявляється у створенні умов для невиконання видаткової частини Держбюджету, що у кінцевому рахунку веде до зниження боєздатності Збройних Сил України та нанесення шкоди національній економіці України. Невідшкодована на користь Інституту відповідачем сума витрат, пов`язаних з його утримання - це не отримані державою кошти на національну оборону, що, у свою чергу, завдає шкоду безпосередньо інтересам держави.

Водночас, представником позивача вказано, що процес відрахування курсанта з вищого військового навчального закладу довготривала процедура, оскільки перед відрахуванням курсанта в обов`язковому порядку повинне відбутись засідання вченої ради факультету на якому навчався відповідач. Вчена рада факультету рекомендує вченій раді Інституту розглянути питання щодо відрахування курсанта. Як правило вчена рада Інституту проходить з обов`язковою присутністю курсанта і на якій доводяться вимоги керівних документів до курсанта, а також в обов`язковому порядку курсант виступає на вченій раді Інституту і висловлює свої побажання (клопотання) заперечення та інше. Після заслуховування курсанта вчена рада Інституту проводить голосування де виносить відповідне рішення. Таким чином вчена рада Інституту рекомендувала начальнику інституту клопотати перед вищестоящим командуванням про відрахування курсанта. Після чого начальник інституту подає клопотання до вищого керівництва клопотання про отримання дозволу про відрахування курсанта з вищого військового навчального закладу.

Отже, представником позивача вказано, що командуванням Інституту проводилась дуже довготривала робота, аж до самого відрахування курсанта (доводились вимоги керівних документів, проводились неоднократні бесіди з різними посадовими особами, надавався час та можливість для ліквідації академічної заборгованості), але відповідачем не було це враховано, що підтверджується навчальною карткою курсанта.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-XII).

Згідно із ч.ч. 3, 4 ст.2 Закону № 2232-XII громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Приписами ч.6 ст. 2 Закону № 2232-XII визначено, що до видів військової служби належить, зокрема, військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів та закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти), а також закладів фахової передвищої військової освіти.

Відповідно до ч.1 ст.25 Закону № 2232-XII підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб сержантського, старшинського та офіцерського складу проводиться у закладах фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів. Підготовка громадян України, прийнятих на військову службу за контрактом, може здійснюватися у закладах фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах, навчальних частинах (центрах), військових частинах шляхом навчання на спеціальних курсах підготовки. Порядок та умови направлення, проходження військової служби громадянами України під час такої підготовки визначаються положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Згідно із ч.5 ст.25 Закону №2232-XII з громадянами України - курсантами закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абзацами п`ятим, восьмим і дев`ятим частини другої статті 23 цього Закону.

Частиною десятою статті 25 Закону №2232-XII передбачено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності), в інших випадках, передбачених законом, та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб сержантського, старшинського або офіцерського складу після закінчення відповідно закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "з", "и" пункту 1, підпунктів "д", "е", "ж", "з" пункту 2 та підпункту "в" пункту 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі фахової передвищої військової освіти, вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, відповідно до порядку та умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу (далі - вищі навчальні заклади) відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «и», «і» частини шостої статті 26 Закону № 2232-XII витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі визначає Порядок № 964.

Згідно з пунктами 3, 5, 6 Порядку №964, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою. Витрати відшкодовуються у повному розмірі: курсантами, які вислужили встановлений законодавством строк строкової військової служби до вступу у вищий навчальний заклад, курсантами жіночої статі - за весь період навчання; курсантами, які навчалися понад встановлений законодавством строк строкової військової служби, - за період навчання, що перевищує цей строк; особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого навчального закладу відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «и», «і» частини шостої статті 26 Закону № 2232-XII - за весь період навчання. Витрати відшкодовуються у розмірі різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю: курсантами, які навчалися менше встановлених законодавством строків строкової військової служби, - за весь період навчання; курсантами, які навчалися понад встановлені законодавством строки строкової військової служби, - за період навчання, який відповідає строку строкової військової служби.

Положеннями пункту 7 Порядку № 964 визначено, що у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

Згідно з пунктом 8 Порядку № 964 сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управління державної охорони, СБУ, Служби зовнішньої розвідки та Держспецтрансслужби.

На виконання вимог пункту 3 Порядку № 964 наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534 затверджено Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах (далі - Порядок № 419/831/240/605/537/219/534).

Пунктом 2.1 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затверджений наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року № 419/831/240/605/537/219/534, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 липня 2007 року за № 863/14130, далі - Порядок № 863/14130) передбачено, що відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у ВНЗ, а саме витрат на: грошове забезпечення; продовольче забезпечення; речове забезпечення; медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Згідно з пунктом 2.1.1 Порядку № 863/14130 витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання.

Щомісячне грошове забезпечення визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців.

Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.

Відповідно до пунктів 2.1.2, 2.1.4, 2.1.6 Порядку № 863/14130 витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування.

Витратами на медичне забезпечення є витрати, пов`язані з наданням медичної допомоги, у тому числі стоматологічної, безпосередньо у ВНЗ, та вартість лікування у військових госпіталях.

До спожитих курсантом ВНЗ комунальних послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія.

З аналізу вказаних вище норм вбачається, що у разі укладення контракту про проходження військової служби (навчання) у вищому військовому навчальному закладі Міністерства оборони України між вищим військовим навчальним закладом, Міністерством оборони України та курсантом на час проходження ним навчання на сторін покладаються відповідні обов`язки, передбачені чинним законодавством України та контрактом.

При цьому у разі укладення контракту про здобуття освіти у вищому військовому навчальному закладі на курсанта покладаються відповідні обов`язки відшкодовувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, у випадках, визначених частиною десятою статті 25 Закону № 1934-XII.

Так, з аналізу частини 10 статті 25 Закону № 1934-XII слід дійти висновку про те, що дія цієї норми розповсюджується на дві категорії осіб, тобто, на курсантів, які достроково розривають контракт та на осіб офіцерського складу, які звільняються протягом п`яти років після закінчення вищого навчального закладу. При цьому обов`язок щодо відшкодування витрат за навчання саме у курсантів в разі дострокового розірвання контракту не залежить від пункту за яким особу звільнено з військової служби.

Предметом спору у справі, що розглядається, є правомірність вимог позивача щодо стягнення з солдата ОСОБА_1 на користь Військового інституту танкових військ Національного технічного університету Харківський політехнічний інститут суму у розмірі 606730,52 грн на відшкодування витрат, пов`язаних з її утриманням під час навчання.

Під час розгляду справи було встановлено, що згідно із наказом начальника Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» від 05.02.2024 року №3-К (по особовому складу) відповідно до пунктів 3.1-3.3, 3.10, 3.11 Інструкції про порядок переведення, відрахування та поновлення курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів Міністерства оборони України, пункту 36, 195 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, відраховано з числа курсантів за академічну неуспішність, достроково розірвано контракт про навчання, відповідно до повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_1 (№116/7/2/4035 від 02.02.2024 року) направлено до військової частини НОМЕР_2 і згідно до пунктів 10 та 11 статті 25 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу вважати таким, що проходить військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період солдата ОСОБА_1 , курсанта навчального курсу факультету радіаційного, хімічного, біологічного захисту та екологічної безпеки.

Також, наказом начальника Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» від 05.02.2024 року №37 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_1 , курсанта 2-го навчального курс за спеціальністю «Забезпечення військ (сил)», факультету радіаційного, хімічного, біологічного захисту та екологічної безпеки, наказом начальника Військового інституту танкових військ Національного технічного університету Харківський політехнічний інститут (по особовому складу) від 05 лютого 2024 року № 3-К відрахований з числа курсантів за академічну неуспішність, достроково розірваний контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України відповідно пункту 36 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 та частини 10 та 11 статті 25 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ (зі змінами), вважається таким, що проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період та зарахованого у розпорядження начальника Військового інституту танкових військ Національного технічного університету Харківський політехнічний інститут. З 05 лютого 2024 року утримувати у батальйоні забезпечення навчального процесу. Також вказаним наказом визначено, що згідно постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964 Про затвердження порядку відшкодування курсантами витрат пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах підлягають відшкодуванню витрати, пов`язані з утриманням під час проходження військової служби (навчання) в інституті солдата ОСОБА_2 в сумі 606730,52 грн.

Відповідно до умов укладеного між університетом і відповідачем контракту останній зобов`язався відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, зокрема, у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання.

Тобто, з власноручно підписаного позивачем контракту вбачається, що він був обізнаний щодо наявності у нього обов`язку із відшкодування витрат за навчання у навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу освіти у випадках, визначених частиною 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відтак, відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання у вищому військовому навчальному закладі попередньо передбачено умовами контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України в разі дострокового розірвання, укладеного між Міністерством оборони України (в особі університету) і позивачем. Тобто, позивач, підписавши вказаний контракт, взяв на себе вказані зобов`язання щодо відшкодування витрат (коштів) державі в разі дострокового розірвання контракту та був заздалегідь проінформований про вказане.

Однак, як було встановлено під час розгляду справи, чинність вказаного контракту припинено 05.02.2024 року у зв`язку з відрахуванням за академічну неуспішність, наказом начальника інституту від 05.02.2024 року №37.

Таким чином, оскільки позивач не закінчив навчання в університеті та чинність укладеного із ним контракту було припинено з огляду на академічну неуспішність, то слід дійти висновку про те, що у позивача виник обов`язок згідно з вимогами частини десятої статті 25 Закону № 1934-XII відшкодувати витрати пов`язані з його утриманням в Військового інституту танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут".

Аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд у постановах від 16 жовтня 2020 року у справі № 1.380.2019.002683 та від 13.03.2024 року у справі №440/14068/21.

Судовим розглядом справи встановлено, що згідно із довідкою про нараховане грошове забезпечення курсанта солдата ОСОБА_1 з вересня 2022 по 05.02.2024 складає 519782,68 грн; відповідно до довідки-розрахунку за період навчання з 04 вересня 2022 по 05.02.2024 загальна сума становить 17403,74 грн; згідно з довідкою-розрахунку витрат за харчування на курсанта ОСОБА_1 з 04 вересня 2022 по 05.02.2024 сума становить 69544,10 грн; згідно з довідкою-розрахунком по речовій службі за період навчання з 04.09.2022 по 05.02.2024 сума становить 0, 00 грн.

Доказів оскарження вказаних довідок, наказу про визначення суми про відшкодування або наявності у відповідача незгоди зі змістом останніх до суду не надано та судом в рамках реалізації принципу офіційного з`ясування обставин у справі не встановлено.

При цьому, суд одночасно зазначає, що курсанти, які навчаються у Військовому інституті танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" перебувають на повному державному забезпеченні. Кошти, які витрачаються на їх навчання є державними (бюджетними).

Враховуючи, що відповідача було відраховано зі складу позивача у зв`язку з академічної неуспішністю, суд приходить до висновку про наявність у відповідача обов`язку відшкодувати витрати у сумі 606730,52 грн на його утримання за період навчання у Військовому інституті танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" .

Відповідно до положень статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Військового інституту танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Військового інституту танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" (вул. Полтавський шлях, буд. 192, м. Харків, 61098, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення суми задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Військового інституту танкових військ Національного технічного університету Харківський політехнічний інститут (код ) суму у розмірі 606730,52 грн (шістсот шість тисяч сімсот тридцять гривень 52 копійки) на відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням під час навчання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.С.Мороко