Справа № 606/2455/24
Суддя: Ромазан Л. С.
Дата ухвалення: 2025-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 606/2455/24
РІШЕННЯ

і м е н е м У к р а ї н и

04 лютого 2025 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Ромазан Л.С., при секретарі Будз М.В.,

з участю позивача ОСОБА_1 та його представника Маркушевського Б.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене за ч.3 ст.210 КУпАП, від 06 грудня 2024 року №32503 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить скасувати постанову т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 №32503 від 06 грудня 2024 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 25 500 грн. за ч.3 ст.210 КУпАП та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою судді від 13 грудня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено провести в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач, обгрунтовуючи позовні вимоги, зазначив, що вказана постанова винесена із порушенням вимог законодавства і підлягає скасуванню.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Маркушевський Б.Ф. позов підтримали із мотивів, викладених у ньому.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_2 Багрій Богдан Євгенович надіслав відзив на позов, в якому вказав, що вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови №32503 від 06 грудня 2024 року необгрунтованими та безпідставними, а позовну заяву такою, яка задоволенню не підлягає.

У судове засідання представник ІНФОРМАЦІЯ_2 Багрій Б.Є. не з`явився, вказав у відзиві проводити розгляд справи без його участі.

В оскаржуваній постанові вказано, що 04 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернувся в ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ), де під час звірки військово-облікових даних було встановлено, що він вчасно не оновив дані в центрі надання адміністративних послуг (далі - ЦНАП), ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того, ОСОБА_1 вчасно не повідомив, що він є студентом Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя, чим здійснив триваюче правопорушення в особливий період. Тим самим ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП. Також, в даній постанові зазначено, що з пояснень інспектора відділу надзвичайних ситуацій, охорони праці та оборони мобілізаційної роботи апарату Теребовлянської міської ради вбачається, що ОСОБА_1 перебуває за межами країни, тому повістка була надіслана рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Крім того, у постанові вказано, що 28 жовтня 2024 року відповідно до ст.37, ч.5 п.1 абз.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ОСОБА_1 переданий по досягненню 25-річного віку як такий, що знаходиться в розшуку. 04 листопада 2024 року направлена повістка НОМЕР_3 засобами поштового зв`язку для прибуття ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 13 листопада 2024 року о 11 год. 00 хв. для уточнення даних. Поштове відправлення повернулось до зазначеного відділу 28 листопада 2024 року з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач вказав, що 04 грудня 2024 року о 12 год. 10 хв. він добровільно прибув в ІНФОРМАЦІЯ_2 , де працівники вказаного відділу довели до його відома, що він вчасно не оновив дані в ЦНАП, ІНФОРМАЦІЯ_3 та склали відносно нього протокол №620 від 04 грудня 2024 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП. В подальшому, 06 грудня 2024 року о 09 год. 10 хв. він прибув для розгляду справи в ІНФОРМАЦІЯ_4 , під час якого було порушено вимоги ст.268, ч.1 ст.283 КУпАП та ст.63 Конституції України, а сам розгляд справи носив формальний характер.

Позивач зазначив, що при розгляді справи до уваги не приймались його доводи про те, що відповідач як держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів міг отримати його персональні дані шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. Вказав, що у відповідача була така можливість, але він нею не скористався. Зауважив, що він є студентом вищого навчального закладу з денною формою навчання та має відстрочку від мобілізації, на протязі останніх років за кордон не виїжджав, повістка за місцем його реєстрації та проживання не надходила і про неї йому було не відомо.

На підставі викладеного, вважає, що дії т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності є неправомірними.

Відповідач у поданому до суду відзиві зазначив, що не погоджується з доводами ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що правопорушення було вчинене ОСОБА_1 після 19 травня 2024 року, тобто після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» №3633-ІХ від 11.04.2024, яким ст.210 КУпАП було доповнено частиною 3, при цьому саме з 19 травня 2024 року у ОСОБА_1 виник обов`язок оновити протягом 60 днів свої облікові та персональні дані. Також відповідач зазначив, що ОСОБА_1 порушив правила військового обліку і вчинив порушення законодавства про військовий обов`язок і військову службу, а саме: не скористався жодним із визначених законом способів уточнення своїх персональних даних. Вказав, що незастосування ІНФОРМАЦІЯ_4 при притягненні до адміністративної відповідальності вимог примітки ст.210 КУпАП пов"язане із тим, що примітка до ст.210 КУпАП не може бути застосованау даному випадку, оскільки чинне законодавство зобов`язувало саме позивача вчинити певні дії і уточнити свої персональні дані у встановлений строк, які могли бути вчинені тільки ним особисто у один із визначених способів.

Суд, розглянувши справу, вивчивши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності наявні у справі докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що позов не підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав:

Судом встановлено, що 04 грудня 2024 року відносно ОСОБА_1 складено протокол №620 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП (вчинення порушення в особливий період).

Згідно із цим протоколом 04.12.2024 о 12 год. 10 хв. ОСОБА_1 звернувся в ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , де під час звірки військово-облікових даних встановлено, що останній вчасно не оновив дані в ЦНАП, ІНФОРМАЦІЯ_3 . 04 листопада 2024 року ОСОБА_1 направлена повістка НОМЕР_3 засобами поштового зв`язку для прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 13 листопада 2024 року об 11 год. 00 хв. Поштове відправлення повернулось в вказаний відділ з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою. ОСОБА_1 повістки не бачив і ніхто її не вручав, є студентом Тернопільського НТУ ім. І. Пулюя , про що вчасно не повідомив. Тим самим ОСОБА_1 порушив вимоги п.3 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та п.10 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30 грудня 2022 року), вчинивши триваюче правопорушення в особливий період (особливий період в Україні діє з моменту оприлюднення Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69 «Про загальну мобілізацію»), передбачене ч.3 ст.210 КУпАП.

Вказаний протокол було складено в присутності позивача ОСОБА_1 та примірник протоколу останньому вручено, що стверджується підписом позивача, проставленим у протоколі.

У графі «пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу особою, яка притягається до адміністративної відповідальності:» ОСОБА_1 зазначив прохання, повідомити його письмово про місце і дату розгляду протоколу.

Розгляд справи відбувся 06 грудня 2024 року о 09 год. 10 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 .

06 грудня 2024 року т.в.о. начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову №32503 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП, та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 25 500 гривень.

Копію постанови №32503 від 06 грудня 2024 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП, було вручено у день її складення ОСОБА_1 , що підтверджується його підписом, проставленим у відповідній графі постанови.

Як вбачається із тимчасового посвідченняОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець с. Кровинка Теребовлянської ТГ Тернопільського району Тернопільської області, прийнятий на облік ІНФОРМАЦІЯ_6 21 жовтня 2021 року, приписаний до призовної дільниці Тернопільського району Тернопільської області.

Згідно із довідкою про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти, ОСОБА_1 , 28.10.1999 року напродження, РНОКПП НОМЕР_1 навчається у Тернопільському національному технічному університеті ім. І. Пулюя, на денній формі навчання, рівень освіти бакалавр, за спеціальністю 274 автомобільний транспорт, період навчання з 01.09.2021 по 30.06.2025.

З витягу із застосунку Резерв+ слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , військовозобов`язаний, військово-обліковий документ сформовано 03.12.2024 о 16 год. 48 хв., відстрочка до 07.02.2025, тип відстрочки п.1 ч.3 ст.23, постановою ВЛК 03.12.2024 придатний, адреса проживання: АДРЕСА_3 , номер телефону: НОМЕР_2 , дата уточнення даних 02.12.2024.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч.1 та 3 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як визначено ст.235 Кодексу України про адміністративні правопорушення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (в даному випадку відповідач) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, крім того чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона притягненню до адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згвдно із статтею 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Частина 2 ст.33 КУпАП встановлює, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху і є тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і по теперішній час.

Отже, на дату вчинення правопорушення діяв особливий період.

Відповідно до вимог ст. 1, 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закони України «Про оборону України», «;Про Збройні Сили України», «;Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію».

Абзацом 2 ст.17 Закону України «Про оборону України» передбачено, що громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Згідно із ч.3 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (Закон № 2232-ХІІ) військовий обов`язок включає дотримання правил військового обліку.

18.05.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-ІХ від 11.04.2024.

Цим Законом положення ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» викладено в новій редакції, згідно з якою, зокрема встановлено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до частини 11 статті 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Вказаний обов`язок визначено також пунктом 23 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 (далі - Порядку №1487).

Призовники, військовозобов`язані та резервісти, які не актуалізували інформацію про себе в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, особисто у семиденний строк з дня внесення змін до персональних даних прибувають із паспортом громадянина України та військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, який організовує та веде військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці, для взяття їх на військовий облік, зняття з військового обліку або внесення змін до їх облікових даних.

Згідно зі ст.42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та пункту 19 Порядку №1487 громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.

Тобто, відповідно до ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які перебувають на військовому обліку також зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Абзацом 4 пункту 1 частини 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» встановлено, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані:

-у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності);

-у разі перебування за кордоном - шляхом повідомлення на офіційну електронну адресу або на офіційний номер телефону, які зазначені на офіційному сайті територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Отже, зазначені норми законодавства передбачають три шляхи, яким громадяни України, які перебувають на території України та які перебувають на військовому обліку повинні були уточнити свої персональні дані з 17.05.2024 по 16.07.2024 (включно), а саме:

- через центр надання адміністративних послуг;

- через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста;

- у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Частиною 1 ст.210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

19.05.2024 набув чинності Закон №3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким ст.210 КУпАП було доповнено частиною 3, а саме: щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Як вбачається із оскаржуваної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за неуточнення своїх облікових та інших персональних даних протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» №3633-ІХ від 11.04.2024.

Тому, інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення було вчинене ним після 19.05.2024, тобто після набуття чинності Законом №3696-ІХ, яким ст.210 КУпАП було доповнено частиною 3, при цьому саме з 19.05.2024 у позивача виник обов`язок оновити протягом 60 днів свої облікові та персональні дані.

Разом із тим, позивач, проігнорувавши виконання обов`язку, покладеного на нього вказаними нормативно - правовими актами, жодним із визначених законом способів уточнення своїх персональних даних не скористався, порушив правила військового обліку і вчинив порушення законодавства про військовий обов`язок і військову службу.

З приводу доводівпозивача про те, що відповідач, як держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, міг отримати персональні дані шляхом шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, то суд зазначає наступне.

Приміткою у статті 210 КУпАП визначено, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Однак, примітка до статті 210 КУпАП не може бути застосовано в даному випадку, оскільки чинне законодавство зобов`язувало саме позивача вчинити певні дії і уточнити свої персональні дані у встановлений строк, які могли бути вчинені тільки ним особисто у один із визначених способів, відтак держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів може перевірити, чи уточнив військовозобов`язаний свої персональні дані, але обов`язок такого уточнення покладається на військовозобов`язаного, яким є позивач.

При цьому суд звертає увагу, що жодна із зазначених баз даних не містить інформації про фактичне місце проживання позивача, номери його засобів зв`язку, а також адреси електронної пошти.

Крім того, позивач у позовній заяві вказує, що за місцем його реєстрації та проживання повістка йому не приходила і про неї ні йому, ні його родичам відомо не було. Проте, з матеріалів справи вбачається наявність копії повістки, яку відділом ІНФОРМАЦІЯ_2 було 04.11.2024 відправлено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_3 , тобто на адресу його офіційної реєстрації, яку 28.11.2024 повернуто до вказаного відділу з відміткою: адресат відсутній за вказаною адресою.

З огляду на викладене, постановляючи оскаржувану постанову, відповідач діяв правомірно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а оскаржувана постанова є обґрунтована, тобто прийнята з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Позивачем не надано суду належних, достатніх та достовірних доказів, які б спростували факти, викладені в оскаржуваній постанові та факт наявності в його діях складу правопорушення передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП.

При цьому, невизнання позивачем ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому правопорушенні суд розцінює як спосіб уникнення ним адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Не заслуговують на увагу твердження позивача та його представника про те, що йому не було роз"яснено під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП, його прав, передбачених ст.268 КУпАП, оскільки провадження про адміністративне правопорушення розпочинається із складення протоколу про адміністративне правопорушення і в протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП, № 620 від 04 грудня 2024 року ОСОБА_1 роз"яснено вимоги ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, про що свідчить його особистий підпис. За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_1 був обізнаний із своїми правами, які він мав під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з частиною першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, § 29).

Зважаючи на те, що судом не встановлено належних доказів, що спростовують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є правомірною та підстави для її скасування відсутні, а притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення в межах санкції ч.3 ст.210 КУпАП вигляді штрафу у розмірі 25 500 грн. відповідає вимогами чинного законодавства.

Відповідно до вимог пункту 1 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Враховуючи наведені вимоги закону та встановленні обставин справи, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, суд приходить до переконання, що підстав для задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1 не має, а постанова №32503 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП, від 16.12.2024 винесена відповідно до вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, то судові витрати стягненню з відповідача на корись позивача за рахунок бюджетних асигнувань не підлягають.

Разом з тим, при поданні позовної заяви до суду позивачем сплачено 1211,20 грн. судового збору згідно із квитанцією АТ «Ощадбанк» №17 від 11.12.2024.

Виходячи із заявлених позовних вимог, йому слід було сплатити судовий збір у розмірі 605,60 грн. Таким чином, суд вважає, що судовий збір в сумі 605,60 грн. сплачений понад суму, яка підлягала сплаті в якості судового збору за звернення до суду із вказаним позовом, а тому підлягає поверненню позивачу.

На підставі наведеного та керуючись ст. 2, 5, 6, 194, 211, 217, 246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене за ч.3 ст.210 КУпАП, від 06 грудня 2024 року №32503відмовити.

Судові витрати у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок покласти на позивача ОСОБА_1 .

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету надміру сплачений судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок згідно із квитанцією АТ «Ощадбанк» №17 від 11.12.2024.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації/проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Суддя Л.С.Ромазан