Справа № 766/18881/24
Суддя: Майдан С. І.
Дата ухвалення: 2025-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: Майдан С.І.,

за участю секретаря: Кирпиченко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє Пуляєва Наталія Сергіївна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить скасувати постанову №701 від 12.08.2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 25500,00 грн; провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , закрити. Свої вимоги мотивував тим, що 12.08.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 винесено постанову№701 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, згідно якої ОСОБА_1 при перевірці перебував без військово-облікового документу, чим порушив п.6 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, а тому постановлено притягнути його до адміністративної відповідальності та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 25500,00 грн. 22.10.2024 року при моніторингу Єдиного реєстру боржників стало відомо, що на примусовому виконанні у Дніпровському відділі державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебуває виконавче провадження №76145730, де боржником зазначено ОСОБА_1 . Тому, 22.10.2024 року адвокатом Пуляєвою Н.С. направлено запит щодо надання копій документів виконавчого провадження. 01.11.2024 року надійшла відповідь на адвокатський запит та копії матеріалів виконавчого провадження разом з постановою №701 від 12.08.2024 року. Позивач жодних повідомлень про місце і час розгляду справи та оскаржувальної постанови від відповідача не отримував. Позивач не погоджується з оскаржуваною постановою, вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню. Позивач до введення воєнного стану в Україні, у зв`язку з воєнною агресією російської федерації проти України, проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Після 24.02.2022 року позивач був вимушений виїхати з окупованої території на переміститися в м.Херсон. Проте, всі документи, в тому числі, і військовий-обліковий документ позивача залишився на окупованій території, а саме за адресою реєстрації. ОСОБА_1 самостійно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 , написав заяву на виготовлення та видачу військово-облікового документу, надав довідку ВЛК від 15.08.2024 року, згідно якої позивача визнано тимчасово непрацездатним на 3 місяці, проте на нього склали протокол за ч.3 ст.210-1 КУпАП та притягнули до відповідальності, наклали стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 25500 грн. Відповідачем 15.08.2024 року винесено постанову №701 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення з підстав відсутності у позивача військово-облікового документа та притягнуто до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП. Однак, чинним законодавством України передбачено, що за відсутність у громадянина України військового-облікового документу, така особа притягується до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП. Розгляд справи відбувся за відсутності позивача, якого не було своєчасно сповіщено про розгляд справи, копію оскаржувальної постанови позивач не отримував. Процедурні порушення, зокрема, такі як розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату розгляду справи, є самостійними, безумовними підставами для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності. Недотримання відповідачем приписів законодавства України про адміністративні правопорушення тягне недоведеність з боку суб`єкта владних повноважень правомірності оскаржуваної постанови та є підставою для її скасування. З урахуванням наведено, позивач вважає, що оскаржувана постанова винесена з суттєвими порушеннями норм КУпАП та ч.2 ст.2 КАС України, тому є протиправною та підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача підлягає закриттю.

Ухвалою від 13.11.2024 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з даним позовом, відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

20.11.2024 року представник відповідача надав до суду відзив, згідно якого вважає позовну заяву необґрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. В позовній заяві основними доводами позивач є відсутність повідомлення про дату, час та місце розгляду адміністративної справи, а також не направлення копії оскаржуваної постанови. Однак дані твердження не відповідають дійсності, оскільки в протоколі №701 від 10 серпня 2024 року щодо ОСОБА_1 чітко вказано дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме: «Особі, яка притягується до адміністративної відповідальності роз`яснено положення ст. 63 Конституції України, його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, та повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться об 10 год 00 хв «12 серпня 2024 року за адресом: пр. Миру, 24А, м. Миколаїв, ІНФОРМАЦІЯ_4 , кабінет № 46». З даною інформацією особа була ознайомлена, підтвердженням цього є особистий підпис після вищевказаної частини протоколу №701 від 10 серпня 2024 року. 12 серпня 2024 року відповідно даті вказаної в протоколі №701 від 10 серпня 2024 року, була винесена постанова №701, якою визнано винним ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП. 13 серпня 2024 року постанова №701 від 12 серпня 2024 року разом із супровідним листом була направлена ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 , яка була повідомлена особисто позивачем під час складання протоколу. Підтвердженням цього є другий примірник супровідного листа від 13 серпня 2024 року №8026, який залишається в ІНФОРМАЦІЯ_5 на підтвердження направлення постанови позивачеві, а також Реєстр №60, який так само підтверджує факт направлення постанови №701 від 12 серпня 2024 року. Ще одним доказом отримання позивачем постанови про притягнення до адміністративної відповідальності є відсутність повернутого поштою конверту з самою постановою та супровідним листом, у випадку неотримання її позивачем. Твердження позивача щодо того, що відповідно до ст. 277-2 повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи, не застосовується, адже розгляд адміністративної справи відбувається не в суді, а відповідно до ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_6 особисто начальником. Виходячи з того, що позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду адміністративної справи, строки повідомлення про розгляд справи, а також безпосередній розгляд пропущений не був, постанова №701 від 12 серпня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_5 була винесена та вчасно направлена позивачу. У зв`язку з викладеним, представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача, наполягав на задоволенні позову.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, за наявними в матеріалах справи документами, надав до суду відзив на позов.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 10.08.2024 року начальником відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення №701 від 10.08.2024 року.

Зі змісту указаного протоколу вбачається, що 10.08.2024 року громадянин ОСОБА_1 був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_6 . Під час проведення перевірки щодо наявності військово-облікового документу та правильності військового обліку було встановлено, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, та перебуваючи в громадському місці, а саме перед в`їздом в м.Миколаїв, поза межами свого помешкання, перебував без військово-облікового документа, чим порушив вимоги 6 статті 22 Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Згідно протоколу від 10.08.2024 року ОСОБА_1 роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України, права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, а також повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год. 00 хв. 12.08.2024 року за адресою: пр. Миру, 24А, м. Миколаїв, ІНФОРМАЦІЯ_4 , кабінет № 46.

Начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 12.08.2024 року, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , постановою №701 від 12.08.2024 року притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 25500,00 грн. за те, що під час проведення перевірки щодо наявності військово-облікового документу та правильності військового обліку було встановлено, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, та, перебуваючи в громадському місці, а саме перед в`їздом в м.Миколаїв, поза межами свого помешкання, перебував без військово-облікового документа, чим порушив вимоги 6 статті 22 Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», згідно якої у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування соціальної підтримки або поліцейського, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За приписами ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Диспозицією ч. 3 ст.210 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за вчинення порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період, тобто, під час воєнного стану.

Відповідно до Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває по теперішній час, що охоплюється дією особливого періоду.

Згідно з ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

За приписами ст.235 КУпАП адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно вимог п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Разом з тим, оскаржувана постанова №701 була винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 12.08.2024 року за відсутності ОСОБА_1 , проте як зазначено в протоколі №701 від 10.08.2024 року, останнього було повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення о 10 год. 00 хв. 12.08.2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки доводи позивача спростовані не були, будь-які сумніви з приводу наявності вини позивача трактуються на користь останнього, а наявні у справі докази не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Окрім того суд звертає увагу на те, що Верховний Суд у постановах від 31.03.2021 у справі № 676/752/17, від 21.03.2019 у справі № 489/1004/17, від 30.01.2020 у справах № 308/12552/16-а та № 482/9/17, від 06.02.2020 у справі № 205/7145/16-а зробив такі висновки: «Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення».

Вирішуючи питання наслідків розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату, Верховний Суд у постановах від 06.03.2018 у справі № 522/20755/16-а, від 30.09.2019 у справі № 591/2794/17, від 06.02.2020 № 05/7145/16-а та від 21.05.2020 у справі № 286/4145/15-а дійшов такого висновку: «факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням установленої процедури. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу».

Так відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Також, суд констатує, що при притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідачем не були забезпечені процесуальні гарантії прав позивача, як особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді справи. Розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП у його відсутності не тільки грубо суперечить вимогам чинного законодавства, але й позбавило особу можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, в тому числі право на захист.

Отже, суд вважає, що під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 уповноваженими особами відповідача не було дотримано вимог КУпАП щодо процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та сприяння реалізації особою, що притягається до адміністративної відповідальності, її процесуальних прав.

На обов`язок доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24.04.2019 (справа №537/4012/16-а), від 08.11.2018 (справа № 201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа № 743/1128/17), від 15.11.2018 (справа № 524/7184/16-а).

Варто зауважити, що процедурні порушення, зокрема, такі як розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату розгляду, є самостійними, безумовними підставами для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності.

Крім того, оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення є незаконною, оскільки відповідачем не доведено наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме, що він 10.02.2024 року під час перевірки щодо наявності військово-облікового документу перебуваючи у громадському стані, перед в`їздом у м.Миколаїв, поза межами свого помешкання перебував без військово-облікового документа. Позивач заперечує зазначені обставини, вказує на те, що він самостійно з`явився до відповідача для поставлення на облік та отримання військово-облікового документу, як особа яка виїхала з тимчасово окупованої території, як втраченого з поважних причин.

Крім того, згідно приписів ст.283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, встановлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

В порушення норм ст.283 КУпАП в оскаржувальній постанові відсутній час вчинення адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що постанову №701 від 12.08.2024 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП винесено без достатніх для того підстав, тому вона є незаконною та підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вирішуючи позов у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст.19, 20, 72, 77, 162, 242, 243, 244, 246, 250, 255, 262, 286, 295 КАС України, ст.ст. 7, 9, 210-1 ч.3, 245, 247, 251, 252, 268, 280 КУпАП, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє Пуляєва Наталія Сергіївна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову №701 від 12.08.2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 25500,00 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , закрити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.І. Майдан