Справа № 380/16351/24
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 рокуЛьвівСправа № 380/16351/24 пров. № А/857/30956/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шевчук С. М.
суддів -Кухтея Р. В.
за участю секретаря судового засідання Носа С. П. Ханащак С.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2024 року у справі № 380/16351/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу,

місце ухвалення судового рішення м.Львів
Розгляд справи здійснено за правиламизагального позовного провадження
суддя у І інстанціїХома О.П.
дата складання повного тексту рішення21 жовтня 2024 року
ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2024 року у справі № 380/16351/24 позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції у Львівській області (пл. Григоренка, 3, м. Львів, 79000, ) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії, - задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 10.07.2024 № 390 о/с Про особовий склад в частині переміщення майора поліції ОСОБА_1 на посаду інспектора відділення транспортного забезпечення та спеціальної техніки батальйону поліції особливого призначення Корпус оперативно-раптової дії (стрілецький) ГУ НП, звільнивши його з посади інспектора сектору адміністративної практики Стрийського районного управління поліції ГУНП, з 13 липня 2024 року.

Поновлено ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на посаді інспектора сектору адміністративної практики Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України у Львівській області з 14 липня 2024 року.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на посаді звернуто до негайного виконання.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В доводах апеляційної скарги вказує на правомірність винесення оскаржуваного наказу. При цьому зазначає, що наказом ГУНП у Львівській області від 10.07.2024 № 390 о/с ОСОБА_1 переміщено на посаду інспектора відділення транспортного забезпечення та спеціальної техніки батальйону поліції особливого призначення Корпус оперативно-раптової дії (стрілецький), звільнивши його з посади інспектора сектору адміністративної практики Стрийського РУП ГУНП.

Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 23 Закону N 580-VIII на поліцію покладено завдання участі відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.

Верховною Радою України було прийнято Закон України "Про внесення змін до законів України "Про Національну поліцію" та "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану" від 15.03.2022 р. № 2123-IX. Відповідно до зазначеного Закону, розділом I внесено зміни до Закону України "Про Національну поліцію". Зокрема, у п. п. 18 п. 1 розділу І Закону від 15.03.2022 р. № 2123-IX частину восьму було доповнено абзацом другим такого змісту: "Поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади".

Відповідач зазначає, що саме з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану було встановлено для поліцейських обов`язок проходження служби там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника поліції, в результаті і виникає у керівника ГУНП необхідність у негайному відновленні та підтриманні функціонування органів МВС для забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до подання заступника начальника ГУНП у Львівській області від 10.07.2024 ОСОБА_1 проявляє самостійність і рішучість, у складній обстановці швидко і правильно приймає рішення, проявляє волю і наполегливість в реалізації. Бере на себе відповідальність за вирішення питань. Відрізняє принциповість, вміння рахуватись з іншими думками і робити відповідні висновки. У стройовому співвідношенні підготовлений. На зауваження керівництва реагує правильно та робить належні висновки. Окрім того, ОСОБА_1 проявляє стійкість до стресу, відповідальний по відношенню до оточуючих, проявляє неконфліктний стиль поведінки, впевнений у собі, комунікабельний.

Зважаючи на вищевикладене було порушено клопотання про призначення позивача на посаду інспектора відділення транспортного забезпечення та спеціальної техніки батальйону поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький), звільнивши його з посади інспектора сектору адміністративної практики Стрийського районного управління поліції ГУНП.

Отож стверджує, що на період введення в Україні воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України та 60 днів після цього поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.

Вказує, що твердження позивача про відсутність від нього попередньої згоди на переведення на інше місце служби є підставою для скасування спірного наказу, є безпідставними і не ґрунтуються на вищенаведених положеннях чинного законодавства.

Заперечує порушення прав ОСОБА_1 при прийнятті спірного наказу та вказує про відсутність можливості ознайомити зі спірним наказом та посадовою інструкцією інспектора відділення транспортного забезпечення та спеціальної техніки батальйону поліції особливого призначення Корпус оперативно-раптової дії (стрілецький) перебуванням позивача на лікарняному.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Про дату, час та місце розгляду справи відповідач та представник позивача повідомлені через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду.

В судовому засіданні представник відповідача Гій А.А. надала пояснення та підтримала доводи апеляційної скарги. Позивач ОСОБА_1 та його представник Кусь Ю.О. в судовому засіданні надали пояснення та заперечили проти доводів апеляційної скарги.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи судове рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що:

- з інформаційної довідки з електронної системи охорони здоров`я Національної служби здоров`я України №567-6ТР7-Т436-Н2НЕ від 20.07.2024 видно, що ОСОБА_1 у період з 13.07.2024 по 19.07.2024 перебував у стані тимчасової непрацездатності, як наслідок суд дійшов висновку, що спірним наказом позивача було звільнено з займаної посади інспектора сектору адміністративної техніки Стрийського РУП ГУНП у Львівській області всупереч вимог частини першої статті 5 Закону № 2136-IX під час перебування на лікарняному;

- порівняльний аналіз посадових інструкцій дає підстави стверджувати, що завдання і обов`язки, а також рівень відповідальності інспектора сектору адміністративної практики Стрийського РУП ГУНП є відмінними від завдань і обов`язків та рівня відповідальності інспектора відділення транспортного забезпечення та спеціальної техніки батальйону поліції особливого призначення Корпус оперативно-раптової дії (стрілецький) ГУПН. Вказані відмінності та, ураховуючи, що для посади, на яку переміщено позивача, який перебуває у званні майора поліції, граничним спеціальним званням є сержант поліції, зумовлюють висновок суду про нерівнозначність посад, яку займав позивач до звільнення, та на яку його було призначено в порядку переміщення;

- оскаржуваний наказ не відповідає критеріям, встановленим частиною другою статті 2 КАС України до такого роду рішень.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на час прийняття спірного наказу ОСОБА_1 проходив службу в органах Національної поліції у званні майор поліції на посаді інспектора сектору адміністративної техніки Стрийського РУП ГУНП у Львівській області.

Вислуга років в календарному обчисленні станом на 17.06.2024 майора поліції ОСОБА_1 становить 23 роки 10 місяців 08 днів.

Наказом від 10.07.2024 №390 о/с майора ОСОБА_1 переміщено відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 1 та частини 8 статті 65 Закону України Про Національну поліцію на посаду інспектора відділення транспортного забезпечення та спеціальної техніки батальйону поліції особливого призначення Корпус оперативно-раптової дії (стрілецький) ГУПН, звільнивши його з посади інспектора сектору адміністративної практики Стрийського районного управління поліції ГУ НП з 13.07.2024.

На підставі подання заступника начальника ГУНП у Львівській області від 10.07.2024 та наказу Національної поліції України № 615 від 07.06.2024 майора поліції ОСОБА_1 наказом ГУНП у Львівській області № 390 о/с від 10.07.2024 відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 1 та частини 8 статті 65 Закону України Про Національну поліцію, для більш ефективної служби, виходячи із інтересів служби переміщено на посаду інспектора відділення транспортного забезпечення та спеціальної техніки батальйону поліції особливого призначення Корпус оперативно-раптової дії (стрілецький), звільнивши його з посади інспектора сектору адміністративної практики Стрийського районного управління поліції ГУ НП з 13 липня 2024 року.

Відповідно до інформаційної довідки з електронної системи охорони здоров`я Національної служби здоров`я України №567-6ТР7-Т436-Н2НЕ від 20.07.2024 ОСОБА_1 у період з 13.07.2024 по 19.07.2024 перебував у стані тимчасової непрацездатності.

Не погоджуючись з наказом №390 о/с від 10.07.2024, позивач звернувся до суду з даним позовом.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регламентується Законом України «Про Національну поліцію» (далі закон № 580-VIII).

Відповідно до частини 1 статті 48 Закону України № 580-VIII, призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції (частина перша статті 17 Закону № 580-VIII).

У силу положень частини десятої статті 62 Закону № 580-VIII, яка визначає гарантії професійної діяльності поліцейського, поліцейський користується повноваженнями, передбаченими цим Законом, незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу, та може бути переміщений по службі залежно від результатів виконання покладених на нього обов`язків та своїх професійних, особистих якостей.

За приписами частини четвертої статті 8 Закону № 580-VIII під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Пунктами 1, 2 частини першої статті 18 Закону № 580-VIII передбачено, що поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до пункту 24 частини першої статті 23 Закону № 580-VIII поліція бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.

Частиною другою статті 24 Закону № 580-VIII передбачено, що у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь в обороні України, у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

Відповідно до частин 7, 8 статті 65 Закону України № 580-VIII, переведення є формою переміщення поліцейських, яке здійснюється у разі, якщо звільнення їх із посад або призначення на інші посади належить до номенклатури призначення різних керівників.

Переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення. Поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.

Наказом МВС України №1235 від 23.11.2016 затверджений «Порядок підготовки та видання наказів з питань проходження служби поліцейськими» (далі - Порядок).

Відповідно до розділу II Порядку, підставою для видання наказів по особовому складу є, зокрема, призначення на посади, переміщення по службі, тимчасове виконання обов`язків за іншою посадою.

Відповідно до пунктів 1, 2 розділу III Порядку, видавати накази по особовому складу можуть керівники органів та підрозділів поліції, а також закладів та установ, що належать до сфери управління Національної поліції України, відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, а також номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України. Підставою для підготовки та видання наказів по особовому складу є документи з питань проходження служби, подані до підрозділу кадрового забезпечення поліцейським, його керівником або працівником, який здійснює кадрове забезпечення підрозділу.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України № 580-VIII, територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.

З матеріалів справи убачається, що відповідно до наказу Національної Поліції України №615 від 07.06.2024 року створено батальйон поліції особливого призначення «Корпус оперативно -раптової дії» (стрілецький) ГУНП у Львівській області, з чисельністю 397 посад, який виходячи з інтересів служби потребував комплектування.

10.07.2024 заступником начальника ГУНП у Львівській області внесено подання, відповідно до якого ОСОБА_1 проявляє самостійність і рішучість, у складній обстановці швидко і правильно приймає рішення, проявляє волю і наполегливість в реалізації. Бере на себе відповідальність за вирішення питань. Відрізняє принциповість, вміння рахуватись з іншими думками і робити відповідні висновки. У стройовому співвідношенні підготовлений. На зауваження керівництва реагує правильно та робить належні висновки. Окрім того, ОСОБА_1 проявляє стійкість до стресу, відповідальний по відношенню до оточуючих, проявляє неконфліктний стиль поведінки, впевнений у собі, комунікабельний.

Зважаючи на вищевикладене, в обумовленому поданні порушено клопотання про призначення позивача на посаду інспектора відділення транспортного забезпечення та спеціальної техніки батальйону поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький), звільнивши його з посади інспектора сектору адміністративної практики Стрийського районного управління поліції ГУНП.

Наказом від 10.07.2024 №390 о/с майора ОСОБА_1 переміщено відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 1 та частини 8 статті 65 Закону України Про Національну поліцію на посаду інспектора відділення транспортного забезпечення та спеціальної техніки батальйону поліції особливого призначення Корпус оперативно-раптової дії (стрілецький) ГУПН, звільнивши його з посади інспектора сектору адміністративної практики Стрийського районного управління поліції ГУ НП з 13.07.2024.

З інформаційної довідки з електронної системи охорони здоров`я Національної служби здоров`я України №567-6ТР7-Т436-Н2НЕ від 20.07.2024 видно, що ОСОБА_1 у період з 13.07.2024 по 19.07.2024 перебував у стані тимчасової непрацездатності.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану від 15.03.2022 № 2136-IX (далі Закон № 2136-IX) у період дії воєнного стану допускається звільнення працівника з ініціативи роботодавця у період його тимчасової непрацездатності, а також у період перебування працівника у відпустці (крім відпустки у зв`язку вагітністю та пологами та відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку) із зазначенням дати звільнення, яка є першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність, або першим робочим днем після закінчення відпустки.

Виходячи з вказаного, звільнення позивача 13.07.2024 року відбулося у період перебування позивача на листку тимчасової непрацездатності, а як наслідок датою звільнення відповідно до частини першої статті 5 Закону України Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану від 15.03.2022 № 2136-IX мала б бути дата яка є першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність, а зокрема -20.07.2024 року.

Натомість, відповідач вказаного не урахував та не вніс змін до оскаржуваного наказу щодо дати звільнення, а як наслідок оскаржуваний наказ щодо дати звільнення не відповідає частині першій статті 5 Закону України Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану від 15.03.2022 № 2136-IX.

Стосовно ж доводів апеляційної скарги щодо реалізації повноважень відповідача щодо переміщення поліцейських, то колегія суддів зазначає наступне.

Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до законів України Про Національну поліцію та "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року, № 2123-ІХ.

Указаним Законом частину 8 статті 65 Закону № 580 доповнено абзацом 2 такого змісту: «Поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади».

Тобто з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі, під час дії воєнного стану, було встановлено для поліцейських обов`язок проходження служби там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника поліції.

Відповідно до ч.1 ст. 65 Закону №580-VIII переміщення поліцейських здійснюється:

1) на вищу посаду - у порядку просування по службі;

2) на рівнозначні посади: для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби; за ініціативою поліцейського; у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації; у разі необхідності проведення кадрової заміни в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі - місцевості з визначеним строком служби); за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії; з меншим обсягом роботи з урахуванням професійних і особистих якостей - на підставі висновку атестації; у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри відповідно до статті 87 цього Закону;

3) на посади, нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський: у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії; через службову невідповідність - на підставі висновку атестації з урахуванням професійних і особистих якостей; за ініціативою поліцейського; як виконання накладеного дисциплінарного стягнення - звільнення з посади відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри, відповідно до статті 87 цього Закону;

4) у зв`язку із зарахуванням на денну форму навчання за державним замовленням, у тому числі до магістратури, ад`юнктури та докторантури закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, а також у разі призначення на посаду після закінчення навчання.

Умовами ч. 7 ст. 65 Закону №580-VIII передбачено, що переведення є формою переміщення поліцейських, яке здійснюється у разі, якщо звільнення їх із посад або призначення на інші посади належить до номенклатури призначення різних керівників.

Згідно з ч. 8 ст. 65 Закону №580-VIII переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення.

Поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.

Отож, аналіз наведених норм Закону України «Про Національну поліцію» свідчить про те, що поліцейський, зважаючи на особливий характер державної служби, зобов`язаний проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника.

Як наслідок, з приведених положень законодавства слідує, що скаржник наділений повноваженнями щодо переміщення поліцейських для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби, однак таке переміщення здійснюється виключно на рівнозначну посаду.

Приписами ч. 2 ст. 65 Закону №580-VIII встановлено, що посада вважається вищою, якщо за нею штатом (штатним розписом) передбачене вище спеціальне звання поліції, нижчою, якщо передбачене нижче спеціальне звання поліції, та рівнозначною, якщо передбачене таке саме спеціальне звання поліції.

З оскаржуваного наказу убачається, що ОСОБА_1 на дату прийняття такого перебував у званні майора поліції та обіймав посаду інспектора сектору адміністративної практики Стрийського РУП ГУНП у Львівській області.

В той час, як за даними доводів апеляційної скарги відповідача граничним спеціальним званням для інспектора стройового підрозділу поліції особливого призначення Корпус оперативно-раптової дії вважається старший лейтенант поліції - відповідно до пункту 7 ч. 1 наказу Національної поліції України № 1 від 06.11.2015 «Про затвердження структури Національної поліції України».

При цьому, порівняльний аналіз долучених до матеріалів справи посадових інструкцій дає підстави стверджувати, що завдання і обов`язки, а також рівень відповідальності інспектора сектору адміністративної практики Стрийського РУП ГУНП є відмінними від завдань і обов`язків та рівня відповідальності інспектора відділення транспортного забезпечення та спеціальної техніки батальйону поліції особливого призначення Корпус оперативно-раптової дії (стрілецький) ГУПН.

Підсумовуючи викладене, з урахуванням приведених положень законодавства та приведених відмінностей відносно посади на яку переміщено позивача, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не дотримано положень ч.2 ст. 65 Закону №580-VIII щодо переміщення позивача на рівнозначну посаду в порядку підпункту 1 пункту 2 частини 1 та частини 8 статті 65 Закону України Про Національну поліцію.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

Тому за наведених вище підстав, якими обґрунтовано судове рішення, суд не убачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у цій справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Колегія суддів зазначає, що підстави для перерозподілу та присудження судових витрат у даній справі - відсутні.

Відповідно до д п.1 ч.6 ст. 12 КАС України до справ незначної складності належать справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Відповідно до примітки статті 51-3 Закону України «Про запобігання корупції» під службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, в цій статті розуміються серед іншого: прокурори, слідчі і дізнавачі, керівники, заступники керівників державних органів, юрисдикція яких поширюється на всю територію України, їх апаратів та самостійних структурних підрозділів.

Судом встановлено, що посада позивача не підпадає під перелік посад, осіб які займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Як наслідок вказана справа належить до справ незначної складності, а відтак на неї поширюються положення частини п`ятої статті 328 КАС України.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2024 року у справі № 380/16351/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос
Повне судове рішення складено 04 лютого 2025 року