Справа № 943/902/24
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2025-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 рокуЛьвівСправа № 943/902/24 пров. № А/857/2339/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Онишкевича Т.В., Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Хомин Ю.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на рішення Буського районного суду Львівської області від 16 грудня 2024 року у справі № 943/902/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,-

суддя в 1-й інстанції Шендрікова Г.О.,

дата ухвалення рішення 16.12.2024,

місце ухвалення судового рішення м. Буськ,

дата складання повного тексту судового рішення 16.12.2024,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача адвокат Малиняк Віктор Андрійович, який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що постановою серії ЕНА №1964079 від 21.04.2024 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності інспектором взводу 1 роти 4 батальйону 1 УПП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Желібою С.В. за ч.1 ст.121 КУпАП та накладено штраф у сумі 340 грн. у зв`язку з тим, що на транспортному засобі встановлено додатковий освітлювальний прилад на передньому бампері всупереч вимог ДСТУ 3649:2010 та ПДР України. Оскаржувану постанову позивач вважає незаконною, оскільки були порушені його права, не надано жодних доказів на підтвердження вказаного правопорушення, інспектором не відібрано жодних пояснень, неповно з`ясовано обставини справи, його висновки не відповідають фактичним обставинам справи, порушено норми права. На прохання надати відеозапис де зафіксовано правопорушення, інспектор відмовив та сказав що з відеозаписом позивач зможе ознайомитися у суді. Відтак, оскільки поліцейським було винесено незаконну постанову, яка не відповідає вимогам чинного законодавства, а також порушено права позивача, а тому просить даний позов задовольнити.

Рішенням Буського районного суду Львівської області від 16.12.2024 у цій справі позовні вимоги представника позивача адвоката Малиняка Віктора Андрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності задоволено: скасовано постанову ЕНА №1964079 від 21.04.2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

Крім того, стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області, вул. Перфецького, 19, м. Львів 79053, на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок та понесені витрати на правову допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн на користь ОСОБА_1 відповідач оскаржив таке в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Зауважено, що в матеріалах справи, які скеровано на адресу Управління в порушення ч. 4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутні будь-які підтверджуючі документи про надання адвокатських послуг, зокрема, договір про надання правничої допомоги, акт приймання виконаних робіт, детальний опис робіт та наданих послуг.

Вважає, що зазначена вартість наданих послуг є безпідставною з огляду на предмет спору у справі незначної складності. Предмет спору у цій справі містить тільки один епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення особливого обсягу фактичних даних, а сам обсяг наданих послуг і складність складених документів не є значним. Вирішення справи на репутацію позивача не могло вплинути, а справа не відрізняється публічним інтересом до неї.

Задоволений судом першої інстанції розмір витрат на правову допомогу в сумі 3000 грн, з позиції апелянта, є завищеним для даної категорії справ.

Апелянт просив скасувати рішення Буського районного суду Львівської областівід 16.12.2024 у цій справі та ухвалити нове рішення, яким відмовити у стягненні витрат на правову допомогу.

Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Згідно з ч. 4 ст. 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 4 ст. 229, п. 2 ч. 1 ст. 311 та ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи вимоги позовної заяви в частині витрат на правову допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що такі є підтвердженими та обґрунтованими письмовими доказами, долученими до матеріалів справи, а також співмірними складності справи та часу витраченому адвокатом на їх надання.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що у якості доказу понесених витрат на правничу допомогу надано договір про надання правової допомоги № б/у від 23 квітня 2024 року. Згідно акта про приймання-передачу наданих послуг (правової допомоги) від 27.11.2024 року консультація, вивчення документів, підготовка та подання адміністративного позову в інтересах Замовника до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування акта та зобов`язання вчинити дії складає 3 000 грн.

Вирішуючи питання по суті апеляційної скарги, апеляційний суд керується таким.

Відповідно до частини 1, 3 та 5 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 7, 9 статті 139 КАС унормовано, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Також, за змістом частини 9 статті 139 КАС при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

Верховний Суд у постанові від 11.12.2019 у справі № 2040/6747/18, зокрема, зазначив, що при визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу, суд враховує критерії реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерії розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2019 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У пункті 269 Рішення зазначено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо, - є неспівмірним.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 14.11.2019 у справі №826/15063/18, від 11.12.2019 у справі № 2040/6747/18, від 19.12.2019 у справі №520/1849/19, від 22 грудня 2020 року у справі №520/8489/19 та від 11 лютого 2021 року у справі № 520/9115/19.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У постанові від 14.11.2019 у справі №826/15063/18 Верховний Суд висловив думку, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Подібний висновок міститься і в постанові Верховного Суду від 17.09.2019 у справі № 810/3806/18.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05.07.2012 №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон №5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

У п. 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI зазначено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

За визначенням, наведеним у статті 30 Закону № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, вказані положення процесуального закону дають підстави для висновку, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, не тільки, що рішення ухвалене на користь сторони, яка користувалася послугами адвоката, а також що за цих обставин справи такі витрати сторони були необхідними, а розмір є розумний та виправданий.

На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як встановлено судом першої інстанції, професійна правнича допомога у даній справі надавалася позивачу на підставі договору про надання правової допомоги від 23.04.2024 №б/н. До матеріалів позову було долучено ордер про надання правничої (правової) допомоги та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Малиняка В.А.

Також на підтвердження витрат, позивачем надано акт про приймання-передачу наданих послуг (правової допомоги) від 27.11.2024.

За змістом Акту до Договору адвокат надавав клієнту (позивачу) правову допомогу відповідно до договору про надання правової допомоги від 23.04.2024, а клієнт прийняв послуги, які надані належним чином: консультація з питань, що пов`язані із оскарженням в суді постанови про притягнення до адміністративної відповідальності; вивчення документів; підготовка проекту позовної заяви до Буського районного суду Львівської області про оскарження в суді постанови про притягнення до адміністративної відповідальності; скерування позовної заяви до Буського районного суду Львівської області.

У акті зафіксовано, що на виконання п. 4.2 Договору про надання правової допомоги клієнт зобов`язується здійснити виплату гонорару у розмірі 3000 гривень шляхом безготівкового платежу за узгодженими реквізитами рахунку протягом 10 днів після винесення рішення у справі.

Колегія суддів, вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи у КАС, вказує на таке.

Верховний Суд у постанові від 21.01.2021 у справі №280/2635/20 зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір-обґрунтованим.

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

Так, предметом спору у цій справі є постанова про адміністративне правопорушення.

Правничу допомогу судом першої інстанції в цій частині визначено у розмірі 3000 грн.

Між тим, на переконання колегії суддів, розмір вказаних послуг з огляду на незначну складність даної справи та наявність численної усталеної судової практики в аналогічних справах, а також обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, є явно завищеним.

Колегія суддів враховує і те, що сума штрафу, який накладено на позивача на підставі оскаржуваної постанови, складає 340 грн, тобто сума задоволених судом першої інстанції витрат на правничу допомогу, перевищує суму позову більше ніж у 8 раз.

Крім того, подаючи відзив на позовну заяву, відповідач стверджував про неспівмірність заявлених витрат із складністю справи, що залишено поза увагою суду першої інстанції.

Також апеляційний суд надавши оцінку виконуваній адвокатом роботі за актом про приймання-передачу наданих послуг, зазначає, що фактично вивчення документів, підготовка проекту відповідної позовної заяви до Буського районного суду Львівської області та скерування її до відповідного суду фактично охоплюється однією стадією підготовка позовної заяви до Буського районного суду Львівської області.

Отже, враховуючи наведені обставини, а також фактичний обсяг виконаної роботи та незначну складність справи, колегія судів вважає, що розумно обґрунтованими є заявлені витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації позивачу за рахунок відповідача у розмірі 1500 грн.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору не в повному обсязі встановив фактичні обставини справи та не надав їм належної правової оцінки, а доводи апеляційної скарги відповідача частково спростовують висновки суду першої інстанції та дають правові підстави для часткового скасування оскаржуваного судового рішення.

У силу п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 242, 243, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції задовольнити частково.

Рішення Буського районного суду Львівської області від 16 грудня 2024 року у справі №943/902/24 скасувати в частині стягнення з відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правову допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області понесені витрати на правову допомогу у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок.

В решті рішення суду першої інстанції, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Т. В. Онишкевич
Н. М. Судова-Хомюк
Повне судове рішення складено 04.02.25