Справа № 717/1991/24
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2025-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 717/1991/24

Головуючий у 1-й інстанції: Туржанський В.В.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

04 лютого 2025 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Смілянця Е. С. Драчук Т. О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кельменецького районного суду Чернівецької області від 06 листопада 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці, Державної митної служби України про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 подав до Кельменецького районного суду Чернівецької області, позовну заяву, у якій просив скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 0220/30500/24 від 20.06.2024 року, винесену заступником начальника митниці Козюберда В.В., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 471 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 238913 гривень 62 копійки. Справу про порушення митних правил № 0220/30500/24 від 20.06.2024 року відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 471 МК України.

У позовній заяві позивач зазначив, що дізнався про наявність оскаржуваної постанов 30 липня 2024 року, а 02 серпня 2024 року отримав її, а тому був позбавлений можливості оскаржити постанову протягом десяти днів з дня її винесення.

Ухвалою Кельменецького районного суду Чернівецької області від 19.08.2024 визнано поважною причину пропуску ОСОБА_1 строку на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення винесеної 20 червня 2024 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 471 Митного кодексу України.

Ухвалою Кельменецького районного суду Чернівецької області від 19.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України та Закарпатської митниці про скасування постанови у справі про порушення митних правил.

Ухвалою Кельменецького районного суду Чернівецької області від 06.11.2024 (прийнятою у відкритому судовому засіданні) адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної митної служби України та Закарпатської митниці про скасування постанови у справі про порушення митних правил - залишено без розгляду, на підставі ч.4 ст.123 КАС України.

Не погоджуючись із вказаним вище судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Кельменецького районного суду Чернівецької області від 06.11.2024 та направити справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.12.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності регулюються ст. 286 КАС України.

Згідно ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

За приписами ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Так, в ухвалі від 19.08.2024 про поновлення строку звернення до суду, суд першої інстанції визнав поважною, зазначену позивачем, причину пропуску строку звернення до суду, зокрема те, що позивач дізнався про наявність постанови якою його притягнуто до відповідальності лише 30 липня 2024 року, а отримав копію постанови 02 серпня 2024 року.

Однак, враховуючи те, що провадження у справі вже було відкрито, суд застосував положення ч. 4 ст. 123 КАС, яка надає повноваження суду залишити позовну заяву без розгляду у випадку, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним.

У той же час, залишаючи позов без розгляду, суд встановив, що позивач ОСОБА_1 повинен був дізнатися про час розгляду справи 06 червня 2024 року та про винесення оскаржуваної постанови 04 липня 2024 року, однак відмовився отримувати повідомлення про розгляд справи та копію постанови.

Суд зазначив також, що інших доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску строку звернення до суду із вказаним позовом позивачем та його представником не надано. Позивач та представник позивача не заявили про наявність інших поважних причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, а посилання на невручення позивачу копії оскаржуваної постанови спростовані дослідженим судом доказом. Судом не встановлені інші підстави для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Разом з тим, суд першої інстанції не врахував, що застосування ч. 4 ст. 123 КАС України вимагає дотримання одночасно двох умов: встановлення передчасності висновку суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду та відсутність інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Тобто, зазначена правова норма зобов`язує суд запропонувати позивачу вказати інші підстави пропуску строку звернення до суду після того, як суд дійде висновку про передчасність висновку щодо поважності причин пропуску строку, вказаних позивачем у первісній заяві про поновлення строку для звернення до суду.

Таким чином, з`ясувавши після відкриття провадження у справі, що причини, зазначені у клопотанні про поновлення строку звернення до адміністративного суду, не є поважними, суду першої інстанції належало застосувати положення саме ч.4 ст.123 КАС України та надати позивачу можливість повідомити про інші причини пропуску строку звернення до суду, оцінивши їх на предмет поважності.

Проте, як слідує з матеріалів справи, суд першої інстанції, дійшовши висновку про неповажність причин пропуску строку залишив позов без розгляду, не надавши позивачу можливість подати заяву із зазначенням інших причин поважності такого пропуску, чим порушив вимоги статті 123 КАС України.

При розгляді справи, судом апеляційної інстанції враховані висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 30.03.2021 у справі № 520/11044/19, від 26.04.2021 у справі № 360/2201/19, від 04.04.2023 у справі №496/310/22 в силу ч. 5 ст. 242 КАС України.

Також Верховний Суд у справі № 640/5645/19 (постанова від 23.09.2020) щодо застосування положень частин третьої та четвертої статті 123 КАС України дійшов висновку, що правила процесуального закону щодо надання можливості позивачу подати заяву про поновлення пропущеного строку або вказати інші причини поважності пропущеного строку, слід застосовувати як на стадії відкриття провадження у справі, так і на стадії розгляду справи після відкриття провадження у справі.

Водночас у цій справі суд першої інстанції, відхиляючи довідку відділення поштового зв`язку від 21 вересня 2024 року як доказ, не надав можливості позивачу скористатися правом подати заяву, в якій би пропонувалося судом надати додаткові докази чи вказати інші причини поважності пропуску строку звернення до суду.

Крім того, в довідці від 21.09.2024 чітко вказано про відмову матері заявника від отримання рекомендованого листа, тоді як в Ф-8 при здачі звіту листоноша невірно зазначила про відмову позивача від одержання, що спростовує висновки суду першої інстанції в частині відхилення даної довідки.

Відтак, колегія суддів вважає, що розглядаючи справу суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, не повною мірою дослідивши всі обставини справи при постановленні судового рішення.

Частиною 1 ст.6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У справі «Мушта проти України» Європейський суд з прав людини нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

Враховуючи вищенаведені правові норми та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Таким чином, колегія суддів вважає передчасним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для залишення без розгляду позову, у зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції на підставі ст.320 КАС України підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Кельменецького районного суду Чернівецької області від 06 листопада 2024 року скасувати.

Справу направити до Кельменецького районного суду Чернівецької області для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Смілянець Е. С. Драчук Т. О.