Справа № 712/15281/24
Суддя: Чапліна Н. М.
Дата ухвалення: 2025-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №712/15281/24

Провадження №2-а/712/34/25

31.01.2025 м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Чапліної Н.М.,

за участі: секретаря судового засідання Кеденко Я.О.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Ейбут Є.І.,

представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 Юрченка В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення № 2687/М/2024 від 16.12.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначено, що 16.12.2024 уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 складено відносно позивача постанову № 2687/М/2024 від 16.12.2024, зі змісту якої вбачається, що позивач відмовився від проходження ВЛК. Позивач має приналежність до релігійної громади та істинність релігійних переконань, прийняв хрещення в Церкві Анвентистів сьомого дня 25.12.2015 та на даний час є членом громади № 3 в м. Черкаси. Постановою КМУ «Про затвердження нормативно-правових актів щодо застосування ЗУ «Про альтернативну (невійськову службу) від 10.11.1999 № 2066, релігійна організація Адвентистів сьомого дня входить до переліку таких, віровчення яких не допускає користування зброєю.

З 09.10.2027 по 04.02.2020 позивач проходив альтернативну службу, що підтверджується відповідним записом у військовому квитку. Позивач вважає, що в умовах воєнного стану не може бути обмежене право вірян на свободу світогляду і віросповідання, що включає заміну виконання військового обов`язку альтернативною службою. Позивач звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду до Черкаської районної державної адміністрації з позовом про зобов`язання переглянути заяву щодо направлення на альтернативну службу. Умислу на вчинення аміністративного правопорушення не було.

26.12.2024 ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд.

Відповідач надав відзив за позовну заяву, де зазначив, що 12.12.2024 уповноваженим представником ІНФОРМАЦІЯ_2 при уточненні облікових даних було з`ясовано, що ОСОБА_1 категорично відмовився отримувати направлення на проходження військово-лікарської комісії, тобто відмовився виконувати свій військовий обов`язок, про відмову написав відповідну заяву, що не бажає проходити ВЛК з релігійних переконань. Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 210-1 КУпАП склала уповноважена посадова особа, солдат ОСОБА_3 згідно вимог ст. 254 КУпАП. ОСОБА_1 доведені положення ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що підтверджено підписом у протоколі. Заяви та клопотання у позивача були відсутні. Позивач не заперечував щодо розгляду справи на наступний день.

13.12.2024 справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 розглядав начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 полковник ОСОБА_4 і, враховуючи, що ОСОБА_2 скоїв адміністративне правопорушення, що передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП в особливий період, постановив за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію , а також правил військового обліку в умовах особливого періоду притягнути позивача до адміністративної відповідальності шляхом накладення штрафу в сумі 17 000 грн.

У судове засіданні представник позивача адвокат Ейбут Є.І. підтримала позовні вимоги, зазначила, що позивач має право на проходження саме альтернативної служби. Крім того, відповідачем не дотриманий порядок направлення його на проходження ВЛК. Законодавством встановлено, що для проходження ВЛК видається направлення встановленої форми, яке позивачу не видавалось, про складення такого документу відповідачем у відзиві на позовну заяву не зазначено та до відзиву не долучено. Отже, оскільки позивачу не було в належній формі запропоновано пройти ВЛК не можна вважати, що позивач відмовився від проходження ВЛК. Крім того, до протоколу не долучено жодного доказу на підтвердження правопорушення, у пояснення до протоколу позивач зазначив лише про те, що є віруючою людиною та не може брати до рук зброю.

Позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, зазначив, що є віруючою людиною та готовий проходити альтернативну службу, до ІНФОРМАЦІЯ_2 був доставлений примусово, які саме документи підписував не пам`ятає, оскільки все робив під примусом.

Представник відповідача Юрченко В.О. заперечував проти задоволення позову з підстав зазначених у відзиві, зазначив, що позивач зобов`язаний пройти ВЛК, однак від проходження відмовився у зв`язку з чим і був притягнутий до відповідальності. Позивачу видавалось направлення на проходження військово-лікарської комісії, однак від отримання направлення ОСОБА_1 відмовився, що підтверджується актом відмови, складеним у присутності свідків. У період військового стану, який триває в Україні не передбачено проходження альтернативної служби. Крім того, позивачу не видавалась мобілізаційна повістка, його лише направляли для проходження ВЛК, від чого він відмовився.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

16 грудня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_4 винесено постанову №2687/М/2024, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та застосоване стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00грн.

Відповідно до зазначеної постанови, 12.12.2024 відносно громадянина ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 12.12.2024 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено, що громадянин ОСОБА_1 відмовився від проходження ВЛК. Таким чином, під час дії особливого періоду громадянин порушив вимоги абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-ХІІ.

До відзиву на позовну заяву відповідачем долучена заява на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від ОСОБА_2 від 15.11.2024, у якій зазначено, що ОСОБА_1 відмовляється від проходження ВЛК у зв`язку з релігійними переконаннями; акт відмови від ВЛК та картка обстеження та медичного огляду.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (у т.ч. передбачені ст.ст. 210, 210-1 КУпАП).

Як встановлено статтею 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Частиною 1 статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а частиною 3 цієї статті - за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Відповідно до Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Згідно ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» Громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.

Як зазначено у абз. 3 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Отже, проходження медичного огляду є обов`язком кожного військовозобов`язаного.

Відповідно до ч. 13 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які перебувають на військовому обліку, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються, направляються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд. Порядок проходження медичного огляду затверджується відповідно Міністерством оборони України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Перелік військово-облікових спеціальностей затверджується Міністерством оборони України, а інших спеціальностей в Службі безпеки України - Головою Служби безпеки України.

Відповідно до п. 3.1 глави 3 розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України 14.08.2008 року № 402 медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП, начальників центрів рекрутингу Збройних Сил України, на підставі направлення за формою, наведеною у додатку 11 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, ВЛК при ТЦК та СП за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, які мають договір із НСЗУ на пакет медичних послуг, включений до програми державних гарантій медичного обслуговування населення на відповідний рік щодо медичного огляду осіб, який організовується ТЦК та СП, лікарями, які входять до складу ВЛК при ТЦК та СП. При цьому особам віком до 45 років видається направлення з метою визначення їх придатності до служби у Десантно-штурмових військах, підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у морській піхоті.

Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на ВЛК, виданих резервістам та військовозобов`язаним для проходження медичного огляду за формою, наведеною у додатку 12 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, та видається військовозобов`язаному під особистий підпис.

Контроль за направленням та проходженням військовозобов`язаними медичного огляду ВЛК покладається на керівника відповідного ТЦК та СП.

Представником позивача у судовому засіданні зазначено, що направлення на медичний огляд та проходження ВЛК з метою встановлення ступеня придатності до військової служби позивачу не видавалось. У протоколі про адміністративне правопорушення та постанові про притягнення до адміністративної відповідальності про видачу направлення не зазначено. До відзиву на позовну заяву відповідачем такий документ також не долучався, що свідчить про те, що направлення позивачу не видавалось.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачем видавалось позивачу направлення на військово-лікарську комісію, а також, що таке направлення було зареєстровано в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію. Відповідачем не доведено належними доказами факт відмови позивача від проходження медичного огляду військово-лікарською комісією для визначення придатності до військової служби, оскільки йому не було в належній формі запропоновано проходження медичного огляду. Доказів зворотного суду не надано.

Заява позивача про відмову від проходження ВЛК судом у якості відповідного доказу до уваги не приймається з огляду на недоведеність факту направлення позивача на військово-лікарську комісію у встановленому законом порядку. Акт відмови від отримання направлення на проходження військово-лікарської комісії судом оцінюється критично, оскільки у постанові зазначений документ не вказаний, до відзиву на позовну заяву не долучався, свідки, зазначені в акті є працівниками відповідача.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується достатніми доказами, відповідачем в ході розгляду справи не доведено правомірність винесення постанови відносно позивача, відтак суд вважає за необхідне скасувати постанову, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Враховуючи задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в сумі 605,60 грн.

Керуючись ст. 5, 20, 72, 77, 79, 139, 241-246, 247, 255, 268, 271, 272, 269, 286, 293 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 2687/М/2024 від 16.12.2024 у справі про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, - за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_4 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлений 04.02.2025.

Суддя: Н.М. Чапліна