Справа № 320/5323/25
Суддя: Вісьтак М.Я.
Дата ухвалення: 2025-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

05 лютого 2025 року м. Київ № 320/5323/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Вісьтак М.Я, розглянувши матеріали за позовом адвоката ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Адвокат ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів ОСОБА_2, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним рішення члена кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів ОСОБА_2 від 26 грудня 2024 року за Nє 882 дс-24 «Про відмову у відкритті дисциплінарного провадження» за дисциплінарною скаргою адвоката ОСОБА_1.;

- скасувати рішення члена кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів ОСОБА_2 від 26 грудня 2024 року за Nє 882 дс-24 «Про відмову у відкритті дисциплінарного провадження» за дисциплінарною скаргою адвоката ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію прокурорів відкрити дисциплінарне провадження за дисциплінарною скаргою адвоката ОСОБА_1 на прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідування та підтриманням публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 .

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема: чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

- Предметом вказаного спору є оскарження рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про відмову у відкритті дисциплінарного провадження, прийняте за наслідками розгляду дисциплінарної скарги щодо прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідування та підтриманням публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 за дисциплінарною скаргою адвоката ОСОБА_1., який діяв в інтересах ОСОБА_4 .

Позивач вважає, що Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів, неправомірно й безпідставно відмовлено у відкритті дисциплінарного провадження.

Частиною першою статті 45 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VII) встановлено, що дисциплінарне провадження - це процедура розгляду Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів дисциплінарної скарги, в якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку.

Право на звернення до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів із дисциплінарною скаргою про вчинення прокурором дисциплінарного проступку має кожен, кому відомі такі факти (частина друга цієї статті).

Відповідно до положень частини другої статті 46 Закону № 1697-VII член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів своїм вмотивованим рішенням відмовляє у відкритті дисциплінарного провадження, якщо, зокрема, дисциплінарна скарга не містить конкретних відомостей про наявність ознак дисциплінарного проступку прокурора.

Згідно з частиною першою статті 50 Закону № 1697-VII прокурор може оскаржити рішення, прийняте за результатами дисциплінарного провадження, до адміністративного суду або до Вищої ради правосуддя протягом одного місяця з дня вручення йому чи отримання ним поштою копії рішення.

Такого ж змісту є і норма пункту 148 Положення про порядок роботи Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, прийнятого Всеукраїнською конференцією прокурорів 27.04.2017 (далі - Положення).

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що право оскаржити рішення, прийняте за результатами дисциплінарного провадження, до адміністративного суду або до Вищої ради правосуддя має лише прокурор, стосовно якого подано дисциплінарну скаргу, як суб`єкт дисциплінарного провадження. Особи, за дисциплінарними скаргами яких Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів приймає рішення у визначеному Законом № 1697-VII і Положенням порядку, не є суб`єктами дисциплінарного провадження і за Законом № 1697-VII не наділені правом на оскарження рішень Комісії, як за результатами дисциплінарного провадження, так і стосовно вирішення питання про його відкриття.

Водночас Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30.09.2020 у справі №9901/28/20 зазначено наступне:

« 27. Велика Палата Верховного Суду вже неодноразово вирішувала питання з приводу характеру правовідносин, щодо яких виник спір (постанови від 24 квітня 2018 року у справі № 800/404/17 (провадження № 11-219заі18) від 30 травня 2018 року у справі № 9901/497/18 (провадження № 11-474заі18), від 30 жовтня 2018 року у справі № 807/20/18 (провадження № 11-410заі18) та інші).

28. Зроблені у цих постановах висновки зводяться до того, що гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Право на оскарження рішення (індивідуального акта) суб`єкта владних повноважень надано особі, щодо якої воно прийняте або прав, свобод та інтересів якої воно безпосередньо стосується.

29. Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що оскарженню, зокрема, у судовому порядку підлягають рішення КДКП, прийняті за результатами дисциплінарного провадження, і право на таке оскарження має прокурор як суб`єкт цього дисциплінарного провадження. Особи, за дисциплінарною скаргою яких Комісія приймає рішення у визначеному Законом України «Про прокуратуру» і Положенням порядку, не є суб`єктами дисциплінарного провадження і за цим Законом не наділені правом на оскарження рішень КДКП за результатами дисциплінарного провадження.

30. Стосовно права на оскарження рішень про відмову у відкритті дисциплінарного провадження щодо прокурора, то відсутність його регламентації у національному праві є розумним обмеженням у процедурі дисциплінарної відповідальності прокурора, покликаним не перевантажувати судову систему за умови, якщо чинне законодавство передбачає конкретні способи захисту прав та інтересів зацікавленої особи.

31. Особа, яка подала дисциплінарну скаргу про вчинення прокурором дисциплінарного проступку, має право оскаржити рішення КДКП до ВРП за наявності дозволу КДКП на таке оскарження (частина десята статті 78 Закону України «Про прокуратуру»)».

Отже, враховуючи положення частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України та згаданий вище висновок Верховного Суду, зважаючи на суб`єктний склад сторін та характер спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що дана справа не має ознак адміністративної справи, тому цей позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до вимог пункту 1 частини першої, частини другої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суд відмовляє у відкриття провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Про відмову у відкритті провадження у справі суд постановляє ухвалу не пізніше п`яти днів з дня надходження позовної заяви.

Частиною шостою вказаної статті визначено, що в разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Водночас, враховуючи пункт 36 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №9901/28/20, в даному випадку поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" слід тлумачити в більш ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

З огляду вказаний висновок Великої Палати Верховного Суду, відмовляючи у відкритті провадження у даній справі, суд не визначає суд, до юрисдикції якого мав би належати розгляд цієї справи.

Керуючись статтями 238, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі № 320/5323/25 за позовом адвоката ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

Роз`яснити позивачеві, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позов.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Вісьтак М.Я.