Справа № 642/7756/24
Суддя: Труханович В. В.
Дата ухвалення: 2025-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №642/7756/24
Провадження №2-а/639/19/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Труханович В. В.,

за участю секретаря Яременко В.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м. Харкові адміністративну справу №642/7756/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року до Ленінського районного суду м. Харкова звернувся з позовною заявою ОСОБА_1 , в особі свого представника адвоката Романченка Олексія Михайловича, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, згідно якої просив суд: скасувати постанову № 402 від 19.11.2024 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковника ОСОБА_2 за справою про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 -1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що 19.11.2024 ОСОБА_1 був доставлений працівниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей же день йому була вручена повістка № 1843/06/2024 для прибуття на 09-00 год. 21.11.2024 для участі у розгляд іадміністративної справи. 21.11.2024 о 09-00 год позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 та через канцелярію подав клопотання про закриття провадження у справі. 04.12.2024 ОСОБА_1 з?явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 з власної ініціативи та стосовно нього була складена постанова № 402 датована 19.11.2024. В мотивувальній частині постанови зазначено, що 04.10.2024 гр. ОСОБА_1 засобами поштового зв?язку за адресою: АДРЕСА_1 була направлена повістка № 274135. Проте ОСОБА_1 за повісткою не з?явився, чим порушив вимоги абз. 2 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». На позивача накладено штраф у розмірі 17 000,00 грн.

З вищевказаною постановою ОСОБА_1 не згоден, оскільки повістку від 04.10.2024 та повідомлення пошти позивач не отримував; ОСОБА_1 є особою з інвалідністю з групи внаслідок бойових дій, призову не підлягає, відповідач не був обмежений в праві отримати актуальні дані щодо позивача в порядку інформаційної взаємодії з іншими органами, зокрема з медико-соціальною експертною комісією, органом соціального забезпечення та Реєстром територіальної громади м. Харкова, які передають персональні дані про військовозобов?язаних осіб в силу покладеного на них обов?язку; справа про адміністративне правопорушення фактично не розглядалась, а оскаржувана постанова винесена заднім числом 19.11.2024.

Таким чином, вважає, що оскаржувана постанова прийнята стосовно позивача є неправомірною та підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2024 року адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення передано для розгляду за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Харкова.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2025 справу розподілено судді Труханович В.В.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 січня 2025 року клопотання представника позивача про визнання причини пропуску строку для звернення до суду поважними та поновлення строку для подання позовної заяви задоволено.

Визнано причини пропуску строку для звернення до суду з позовною заявою поважними.

Поновлено ОСОБА_1 строк на подання позовної заяви.

Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у адміністративній справі за позовною ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Призначено судове засідання.

17 січня 2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву згідно якого повідомлено, що з позовними вимогами позивача не погоджується повністю, вважає їх необґрунтованими зважаючи на наступне: згідно даних АІТС «Оберіг» Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів позивач перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 з 16.11.2022.

Так, 04.10.2024 позивачу засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення було надіслано повістку №274135, згідно якої позивачу необхідно було з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_3 14.10.2024 о 11:00. Належним підтвердженням оповіщення позивача про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 14.10.2024 є день проставлення відмітки «адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджується довідкою про причини повернення/ досилання на конверті з повісткою, який надійшов до ІНФОРМАЦІЯ_3 . У зв`язку з тим, що позивач без поважних причин не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 у дату та час, зазначені в повістці, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.210-1 КУпАП, керуючись п.79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30 грудня 2022 року № 1487 до органів Національної поліції було направлено звернення для доставлення позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після цього відносно позивача начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 була винесена постанова №402 від 20.11.2024. У клопотанні позивача про закриття провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення від 21.11.2024 відсутні підтвердження наявності підстав для закриття справи. Наявність складу адміністративного правопорушення позивача підтверджується копією повістки та повідомлення про відсутність адресата. Наявність інвалідності не входить до переліку поважних причин неявки по повістці, встановленого Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

28 січня 2025 року від представника відповідача надійшла відповідь на відзив, згідно якої повідомлено, що керівник ІНФОРМАЦІЯ_3 прийняв постанову № 402 саме 20.11.2024, однак в самій постанові зазначена дата 19.11.2024, а 20.11.2024 є датою реєстрації вихідного документа службою діловодства відповідача. Натомість відповідач не надав суду разом з відзивом доказів того, що позивач був сповіщений про розгляд адміністративної справи 19.11.2024. Крім того, позивач не отримував жодного повідомлення про надходження на поштове відділення за місцем його проживання як ВПО реєстрованого цінного поштового відправлення з описом та повідомлення про вручення, в якому, як зазначає відповідач, була повістка.

Представником позивача отримана відповідь АТ «Укрпошта» (електронний документ №1.03.009.004.-2839-25 від 27.01.2025) на його адвокатський запит, відповідно до якої повідомлено «Щодо пунктів 1-2 запиту, за повідомленням відповідного структурного підрозділу Укрпошти, рекомендований лист №3855 від 05.10.2024 року з позначкою «Вручити особисто» на адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ), відправником якого значиться ІНФОРМАЦІЯ_4 , надійшов 07.10.2024 року до відділення №°64 м. Харків з індексом 61064. Доставлявся згідно вказаної адреси, але не вручений, оскільки за вказаною адресою знаходиться приміщення коледжу та інтернату.Поінформувати адресата засобами телефонного зв`язку про надходження вищевказаного листа не надалось можливим, оскільки номер мобільного телефону відправникомне зазначено. Повідомлення про надходження рекомендованого листа було залишено черговій на прохідній. Так як за вищезазначеним листом ніхто не звернувся, лист повернутий відправнику 12.10.2024 року».

Наданий відповідачем опис вкладення до поштового листа не містить підтвердження у визначеному оператором поштового зв`язку порядку відповідно до технологічного процесу здійснення перації вмісту вкладення до поштового відправлення, зокрема, відсутній відбиток печатки оператора чи відділення пошти та підпису оператора.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів направлення у передбачений постановою КМУ № 560 від 16.05.2024 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» спосіб на адресу ОСОБА_1 виклику до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені статею 286 КАС України § 2. «Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ» Глави 11 « Особливості позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ».

Відповідно до ч.2 ст.269 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Оскільки у справі даної категорії законом не передбачено подання таких заяв по суті справи, як відповідь на відзив, суд враховує подану представником позивача заяву у формі відповіді на відзив в якості письмових пояснень з метою забезпечення можливості учасників ефективно реалізувати гарантовані статтею 44 КАС України процесуальні права нанадання пояснення суду, наведення свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи у їх відсутності, просили позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача, в судове засідання не з`явився, надала заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, просила у позові відмовити. У відповідності до ст. 205 КАС України справа була розглянута за відсутності відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Позивач у своїй позовній заяві зазначає, що 19.11.2024 ОСОБА_1 був доставлений працівниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей же день йому була вручена повістка № 1843/06/2024 для прибуття на 09-00 год. 21.11.2024 для участі у розгляді адміністративної справи. 21.11.2024 о 09-00 год позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 та через канцелярію подав клопотання про закриття провадження у справі. Стосовно нього була складена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 -1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. В мотивувальній частині постанови зазначено, що 04.10.2024 гр. ОСОБА_1 засобами поштового зв?язку за адресою: АДРЕСА_1 була направлена повістка № 274135. Проте ОСОБА_1 за повісткою не з?явився, чим порушив вимоги абз. 2 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». На позивача накладено штраф у розмірі 17 000,00 грн.

Судом було встановлено, що згідно довідки від 25.10.2022 № 6331- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 14).

З 14.03.2023 МСЕК ОСОБА_1 визнано особою з інвалідністю 3 групи. Строк дії групи до 01.04.2025, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 та довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААГ № 319592 (а.с. 7, 11).

Як зазначає представник відповідача, згідно даних АІТС «Оберіг» Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів позивач перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 з 16.11.2022.

19.11.2024 посадовою особою начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_2 складено постанову про адміністративне правопорушення № 402 відносно ОСОБА_1 , в якій вказано, що 04.10.2024 гр. ОСОБА_1 було направлено повістку № 274135 засобами пошти на адресу: АДРЕСА_1 , за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 у дату та час вказану у повістці гр. ОСОБА_1 не прибув, чим порушив вимоги абз. 2 ч. 1 ст. 22 ЗУ Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. (а.с. 12). Вищевказанан постанова отримана позивачем 04.12.2024, про що свідчить його підпис (а.с.12). Однак, позивач не згоден з вище зазначеним рішенням суб`єкта владних повноважень, а саме постановою №402 від 19.11.2024, оскільки повістку від 04.10.2024 та повідомлення пошти позивач не отримував; він є особою з інвалідністю з групи внаслідок бойових дій, призову не підлягає, справа про адміністративне правопорушення фактично не розглядалась, а оскаржувана постанова винесена заднім числом 19.11.2024.

Так, відповідно до статті 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі по тексту Закон № 2232-XII). Так, згідно з частинами 1, 2 та 3 статті 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби, приписку до призовних дільниць, прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу, проходження військової служби, виконання військового обов`язку в запасі, проходження служби у військовому резерві, дотримання правил військового обліку. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки). На виконання вимог частини 10 статті 1 Закону № 2232-XII громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні було введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався Указами Президента України та діє станом по сьогоднішній день.

Згідно із Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022, було оголошено проведення загальної мобілізації.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про оборону України" від 06 грудня 1991 року № 1932-ХІІ, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Враховуючи те, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022, було оголошено проведення загальної мобілізації, колегія суддів зазначає, що на момент притягнення позивача до адміністративного правопорушення (04.12.2024) діяв особливий період.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначення засад організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів регулює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (далі по тексту Закон № 3543-XII).

Відповідно до абзацу 2 частини 1 та частини 3 статті 22 Закону № 3543-XII громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Відповідно до абзацу 2 пункту 56 «Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 березня 2002 р. № 352 (далі по тексту Положення № 352) оповіщення громадян про призов на строкову військову службу та їх прибуття на призовні дільниці здійснюється за розпорядженнями керівників районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки за формою згідно з додатком 17.

Конкретні строки явки до призовних дільниць установлюються районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки в повістках за формою згідно з додатком 18, вручення яких проводиться через відповідні органи місцевого самоврядування, керівників підприємств, установ, організацій, у тому числі закладів освіти, незалежно від підпорядкування і форми власності. Повістки громадянам можуть також вручатися безпосередньо посадовими особами районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Розпорядження керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки розсилається відповідним органам місцевого самоврядування, керівникам підприємств, установ, організацій, у тому числі закладів освіти.

Відповідно до пункту 1 «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. № 154 (далі по тексту Положення № 154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно із пунктом 8 Положення № 154 завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

На виконання пункту 9 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

Отже, саме на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки законодавцем покладено обов`язок здійснювати заходи оповіщення та призову громадян.

Згідно з абзацом 3 частини 9 статті 29 Закону № 2232-XII поважними причинами неприбуття чи несвоєчасного прибуття військово-зобов`язаного чи резервіста до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для призову на збори в пункт і в строк, установлені його керівником, які підтверджені відповідними документами, визнаються перешкоди стихійного характеру, сімейні обставини та інші поважні причини, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Переліку поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста для призову на збори, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 № 673, поважною причиною неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста для призову на збори в пункт і в строк, установлені керівником відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки визнається, зокрема, хвороба, підтверджена відповідними документами (довідками).

З аналізу наведених норм слідує, що громадянин повинен прибути за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, вказані у повістці, а у разі неможливості прибуття, повідомити територіального центру комплектування та соціальної підтримки про поважність причин не прибуття за повісткою.

Судом встановлено, що фактичною підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210 КУпАП, на підставі спірної постанови від 19.11.2024 № 402 слугувало неприбуття позивача до ІНФОРМАЦІЯ_5 для звірки даних 14.10.2024 о 11-00 год.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП), адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 210 КУпАП, порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, -

тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період -

тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З наведеного слідує, що для кваліфікації дій за частиною 3 статті 210 КУпАП необхідним є встановлення кваліфікуючої ознаки правопорушення: вчинення такого порушення особою в особливий період.

Положеннями статті 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів (частина 1 статті 247 КУпАП).

Так, стороною відповідача була надана повістка № 274135 від 04.10.2024, яка сформована на ім?я ОСОБА_1 . Зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 належить з?явитись 14.10.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_1 для уточнення даних (а.с. 47).

04.10.2024 ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» була направлена повістка №274135, сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, (рекомендоване поштове відправлення №855) за задекларованим місцем проживання, а саме АДРЕСА_4 , про його виклик для звірки даних на 14.10.2024 на 11:00 (а.с. 45,46).

Разом з цим, як вбачається зі змісту позову, ОСОБА_1 заперечує факт оповіщення його про необхідність прибуття 14.10.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому з метою повного та всебічного розгляду даної справи необхідним є з`ясування факту належного інформування позивача про обов`язок з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом норм частини 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З матеріалів справи встановлено, що в якості підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210 КУпАП, до матеріалів справи надано постанову № 402 від 19.11.2024.

Як вже було встановлено судом, що 19.11.2024 посадовою особою начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_2 складено постанову про адміністративне правопорушення № 402 відносно ОСОБА_1 , в якій вказано, що 04.10.2024 гр. ОСОБА_1 було направлено повістку № 274135 засобами пошти на адресу: АДРЕСА_1 , за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 у дату та час вказану у повістці гр. ОСОБА_1 не прибув, чим порушив вимоги абз. 2 ч. 1 ст. 22 ЗУ Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн.

Зі змісту постанови вбачається, що позивач не прибув по повістці.

Відповідно до пункту 79 Порядку № 1487 районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки організовують оповіщення та у разі потреби можуть здійснювати безпосередньо через військових посадових осіб, військовослужбовців, державних службовців, працівників, визначених рішенням керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання (роботи, навчання тощо) шляхом вручення повісток під їх особистий підпис (додаток 11) та/або рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям.

Відповідно до пункту 21 Порядку № 560 за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Згідно із пунктами 40-41 Порядку № 560 під час вручення повістки здійснюється фото- і відеофіксація із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації представником територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейським.

Належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Стороною відповідача надано поштове повідомлення, адресоване ОСОБА_1 , з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.45).

Однак, як вбачається з поштового конверту та поштового повідомлення, адреса, на яку направлялась повістка зазначена як: АДРЕСА_4 , тоді як місце проживання ОСОБА_1 , згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, з вищевказаного доказу вбачається, що відповідачем на поштовому конверті та поштовому повідомленні на ім?я ОСОБА_1 , його адреса реєстрації зазначена не в повному обсязі, а саме: не вказано номер квартири.

Враховуючи вищевикладене, відповідачем не надано належних доказів на підтвердження належного оповіщення ОСОБА_1 про необхідність з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 14.10.2024 о 11.00 з метою звірки даних.

Крім того, як зазначає позивач 19.11.2024 ОСОБА_1 був доставлений працівниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей же день йому була вручена повістка № 1843/06/2024 для прибуття на 09-00 год. на 21.11.2024 для участі у розгляді адміністративної справи. 21.11.2024 о 09-00 год позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 та через канцелярію подав клопотання про закриття провадження у справі.

Як вбачається з даного клопотання, позивач просив закрити провадження в адміністративній справі, оскільки він є особою з інвалідністю з 14.03.2023 та відповідний районний центр не був обмежений у праві внести відповідні облікові дані до реєстру щодо наявності в позивача інвалідності (а.с.16-17).

Так, віповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», наявність інвалідності не входить до переліку поважних причин неявки по повістці, встановленого Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Разом з цим суд зазначає, що неявка позивача 21.11.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 не є підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки обставини правопорушення, зазначені в постанові, стосуються неявки позивача за викликом саме на 14.10.2024 на 11:00.

Враховуючи те, що відповідач належними та допустимими доказами не підтвердив належного оповіщення ОСОБА_1 про необхідність з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 14.10.2024 о 11.00 з метою звірки даних, суд доходить висновку, що постанову № 402 по справі про адміністративне правопорушення, винесену 19 листопада 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковника ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн слід скасувати, а провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст. 5, 6, 9, 11, 19, 20, 70, 77, 78, 122, 139, 205, 241-246, 286 КАС України, ст. 8, 19, 61, 67 Конституції України, ст. 10, 14 КУпАП, ст. 1 «Про оборону України», суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову від 19 листопада 2024 року № 402 в справі адміністративне правопорушення винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000, 00 грн.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 ,код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_5 .

Повний текст рішення складено 04.02.2025

Суддя В.В. Труханович