Справа № 520/26280/24
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2025-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

04 лютого 2025 року №520/26280/24

Харківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Лариси Мар`єнко, розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області по підтвердженню періодів роботи, що зараховується до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 , звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Комісії при Головному управлінні в Харківській області по підтвердженню періодів роботи, що зараховується для призначення пенсії на пільгових умовах, в якій, з урахуванням уточнених позовних вимог від 07.10.2024 року, просить суд:

1) скасувати протиправне рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №45/5-24 від 31.05.2024;

2) скасувати одноосібний лист Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за №23208-24064/3-03/8-2000/24 від 08.08.2024;

3) підтвердити стаж роботи з 22.01.1996 по 09.12.2004 на посадах фасувальника (з 22.01.1996 по 01.06.1997, код 19293 - укладчик, упаковщик, зайнятий на укупорке) і 01.06.1997 по 09.12.2004 аппаратчик дозування;

4) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області почати виплачувати пільгову пенсію за Списком №2 з 24.10.2022 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не погоджується з рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №45/5-24 від 31.05.2024, яким ОСОБА_1 відмовлено в підтвердженні стажу роботи у період з 01.06.1997 по 09.12.2004 за професією апаратник дозування в цеху ГЛЗ фасувальної дільниці за Списком №2 та листом Головного управління Пенсійного фонду України від 08.08.2024 №23208-24064/З-03/8-2000/24 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, вважає їх протиправними та такими, що порушують її права на достатнє пенсійне забезпечення.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін у судове засідання.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі надсилалась судом до електронного кабінету відповідача в ЄСІТС "Електронний суд" та отримана ним 16.10.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 16.10.2024.

В установлений судом строк, відповідач правом надіслати відзив на позовну заяву не скористався, заяву про визнання позову суду також не надсилав.

Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.11.2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу час для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 11.12.2024 продовжено розгляд адміністративної справи №520/26280/24, та з метою недопущення надмірного формалізму при прийнятті судових рішень, та наполягань позивача, зазначено другим відповідачем - Комісію при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області по підтвердженню періодів роботи, що зараховується до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.

Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 , 24.10.2022 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою про призначення пенсії за віком.

Вказану заяву розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Вінницькій області та прийнято рішення від 27.10.2022 №04 про відмову в призначенні пенсії, відповідно до якого вік заявниці 54 роки, необхідний страховий стаж 29 років, страховий стаж особи - не визначено, спеціальний стаж особи - не визначено. Підставою для відмови у призначенні пенсії вказано: подання недійного документу, що посвідчує особу, а саме, в сканкопії паспорту громадянина України відсутнє фото заявниці після досягнення нею 45-річного віку.

Також, рішенням Комісії при Головному управлінні в Харківській області по підтвердженню періодів роботи, що зараховується для призначення пенсії на пільгових умовах від 25.11.2022 №97/5-22 відмовлено у підтвердженні стажу роботи ОСОБА_1 у період з 01.06.1997 по 09.12.2004 за професією апаратник дозування в цеху ГЛЗ фасувальної дільниці за Списком №2, оскільки з наданих Комісії документів не вбачається з якими саме препаратами і продуктами (напівпродукти) працювала заявниця у виробництві готових лікарських засобів (форм), як це передбачено Списком №2.

10.04.2024 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з анкетою застрахованої особи для внесення/зміни даних в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та заявою, в якій просила повторно розглянути питання про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за період з 01.06.1997 по 09.12.2004, виходячи з документів, наданих 24.10.2022 та додатково наданих документів (лист №8667-8479/3-02/8-2000/23 від 07.04.2023, заява від 27.02.2023, заява від 29.01.2024 №3216/3-2000-24, заява від 14.02.2024, заява від 12.03.2024, рішення №97/5-22 від 25.11.2022, анкета №14884).

Рішенням Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області від 31.05.2024 №45/5-24 відмовлено у підтвердженні стажу роботи ОСОБА_1 у період з 01.06.1997 по 09.12.2004 за професією апаратник дозування в цеху ГЛЗ фасувальної дільниці за Списком №2.

Підставою для відмови зазначено, що підтвердити період з 01.06.1997 по 09.12.2004 немає підстав, оскільки з наданих документів не вбачається з якими саме препаратами і продуктами (напівпродукти) працювала заявниця у виробництві готових лікарських засобів (форм), як це передбачено Списком та не вбачається робота заявниці у виробництві крапель для очей виробництва ГЛЗ, а також відсутні документи, які б підтверджували зайнятість заявниці на машині або вручну в цеху ГЛЗ за професією апаратник дозування фасувальної дільниці.

Листом від 08.08.2024 №23208-24064/З-03/8-2000/24 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області за підписом начальника головного управління на звернення від 23.07.2024 (вх.№24064/З-2000-24 від 25.07.2024), повідомило, що Комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято рішення від 31.05.2024 №45/5-24 про відмову у підтвердженні стажу роботи. Одночасно вказано, що оскільки рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 27.10.2022 №04, для вирішення питання щодо призначення пенсії, заявниці слід звернутися до органів Пенсійного фонду України з новою заявою та новим пакетом документів згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1.

Вважаючи такі рішення про відмову у підтвердженні стажу та дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 5 Закону України від 09 липня 2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватись на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувались до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 застосовується в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Згідно з частиною першою статті 44 Закону №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника.

Відповідно до статті 26 Закону №1058-IV, починаючи з 01.01.2018 року особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та за наявності страхового стажу: з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Згідно пункту другого частини другої статті 114 Закону України №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день та інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим, п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Статтею 62 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня1993 №637 (далі - Порядок №637) визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 20 Порядку №637, у тих випадках, коли і трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ організацій або їх правонаступників.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 №383 затверджений Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок №383). Зазначений Порядок №383 регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до п.3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992.

Зазначена постанова набула чинності з 21.08.1992. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (пункт 4.1 Порядку №383).

Як зазначається вище, якщо трудова книжка відсутня або у ній не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Після 21 серпня 1992 основними документами, які підтверджують пільговий стаж (періоди роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків) є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, якими можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників зайнятість в яких дає право на пенсію за віком" передбачено, що особа працюючи на посаді яка відноситься до списку №1 чи №2 та посада на якій він працює, задіяна у шкідливому виробництві, має право на оформлення пенсії на пільгових умовах відповідно до списку №1 чи №2. При цьому повинні бути наявними наступні фактори: шкідливе виробництво; шкідлива професія чи посада; робота у шкідливих умовах.

Постанова № 162 не зазначає, що шкідливе виробництво в якому задіяна посада та цех в якому наявна ця посада повинні ідентично називатися на підприємстві.

Судом встановлено, що відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 19.03.1986 року позивача, а саме:

з 01.10.1986 по 25.06.1994 - працювала в цеху ГЛС ДП "Дослідний завод ГНЦЛС" ДАК "Укрмедпром" укладчиком-упаковщиком 3 розряду з нормальними умовами праці (запис 2);

з 26.06.1994 по 26.06.1997 - надана відпустка без збереження заробітної плати до досягнення дитиною 6-річного віку (вказаний трудовий стаж не зараховується) (запис 4);

з 01.06.1996 - приступила до роботи (запис 5);

з 01.06.1997 по 09.12.2004 - апаратник дозування фасувальної дільниці цеху ГЛЗ, 3 розряду з шкідливими умовами праці (запис 6, 8).

Згідно архівної довідки ТОВ "Архіваріус" від 22.02.2022 №С-48, у наказах з кадрових питань (особового складу) ДП "Дослідний завод ГНЦЛС" ДАК "Укрмедпром" за 1986-2004 роки значиться ОСОБА_2 :

1) з 19.03.1986 року ОСОБА_3 прийнята на роботу в цех ГЛЗ, фасувальна дільниця, укладчиком-упаковщиком 2 розряду; з 01.10.1986 року - укладчик-упаковщик 3 розряду з нормальними умовами праці;

2) з 26.06.1994 по 26.06.1996 - надана відпустка без збереження заробітної плати до досягнення дитиною 6-річного віку. Вказаний період не зараховується до трудового стажу;

3) з 22.01.1996 року укладчик цеху ГЛЗ приступила до роботи;

4) з 01.06.1997 року наказом від 23.06.1997 №93 переведено на тій же дільниці апаратником дозування 3 розряду зі шкідливими умовами праці;

5) з 09.12.2004 року - наказом від 09.12.2004 №230 звільнено з роботи за власним бажанням відповідно до ст.38 КЗпП УРСР.

З викладеного суд доходить висновку, що позивачка працювала на Дослідному заводі Всесоюзного науково-дослідного інституту хімії та технології лікарських засобів (далі - Дочірнє підприємство "Дослідний завод державного наукового центру лікарських засобів "Державної акціонерної компанії "Укрмедпром") у період з 22.01.1996 по 01.06.1996 (як вказано позивачем у позовній заяві) на роботах з нормальними умовами праці, а в період з 01.06.1997 по 09.12.2004 року за професією апаратник дозування в цеху ГЛЗ (готові лікарські засоби) фасувальної дільниці.

Як зазначено в трудовій книжці позивача та довідці ТОВ "Архіваріус" від 22.02.2022 №С-48 посада апаратник дозування фасувальної дільниці виробництва ГЛЗ відноситься до робіт зі шкідливими умовами праці.

Відмовляючи у зарахуванні до пільгового стажу позивача за період роботи з 01.06.1997 по 09.12.2004, відповідач у оскаржуваному рішенні Комісії від 31.01.2024 №45/5-24 зазначає, що згідно наданих заявником наказів від 18.08.1994 №107-а "Про затвердження Переліку робочих місць на пільгове пенсійне забезпечення (за результатами робочих місць)", від 17.11.1998 №142-а "Про результат проведеної атестації робочих місць за умовами праці та затвердження Переліку робочих місць виробництв, професій та посад", від 14.02.2001 №18 "Про додатково проведену атестацію робочих місць за умовами праці та затвердження Переліку робочих місць виробництв, професій та посад", якими підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення апаратнику дозування у виробництві крапель для очей ГЛЗ за Списком №2, апаратнику дозування на машині та апаратнику дозування вручну в цеху ГЛЗ за Списком №2, фасувальна дільниця відсутня.

Суд зазначає, що додатки до наказів від 18.08.1994 №107-а , від 17.11.1998 №142-а та від 14.02.2001 №18 взагалі не містять градації по дільницям, які входять до складу виробництва готових лікарських засобів, зазначено лише перелік посад, що мають право на пільгове забезпечення відповідно до типів виробництв.

Крім того, Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію на пільгових умова, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162, розділом ХХІІІ "Виробництво фармацевтичних препаратів" пунктом 1 "Хіміко-фармацевтичне і фармацевтичне виробництво" Хіміко-фармацевтичне і фармацевтичне виробництво" визначає виробництво вітаміну В12, натрію бензоату, гідропериту, кальцію сульфату, уродану, кальцію хлористого, терпінгідрату, валідолу, колларголу, закису азоту, препарату АСД, танальбіну, гірчичників, лейкопластирів, глютамінової кислоти, етилацетату, емульсій гексахлорану, бактерійних препаратів (крім перелічених у розділі XVIII Списку №1), розфасування препарату МАП, мазей і емульсій, що містять леткі, сильнодіючі наповнювачі, пелоїдину, барію гідроокису, виробництво препаратів, зв`язаних із застосуванням шкідливих органічних розчинників не нижче 3 класу небезпеки, виробництво готових лікарських засобів (форм) з препаратів і продуктів, перелічених у розділі XVIII Списку №1 і цьому розділі а) Робітники: апаратники всіх найменувань.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що з наданих позивачем документів вбачається, що посада апаратника дозування в цеху ГЛЗ відноситься до Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію на пільгових умова, відтак період роботи з 01.06.1997 по 09.12.2004 року підлягає зарахуванню до пільгового стажу ОСОБА_1 .

Таким чином, рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №45/5-24 від 31.05.2024 про відмову у підтвердженні стажу роботи ОСОБА_1 у період з 01.06.1997 по 09.12.2004 за професією апаратник дозування в цеху ГЛЗ фасувальної дільниці за Списком №2 не відповідає положенням чинного законодавства, відтак підлягає скасуванню.

Суд з метою ефективного захисту прав позивача вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №2 період роботи з 01.06.1997 по 09.12.2004 за професією апаратник дозування в цеху ГЛЗ фасувальної дільниці.

Щодо періоду роботи з 22.01.1996 по 01.06.1997 року, суд зазначає, що позивач при повторному зверненні з заявою від 11.04.2024 до Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області не заявляла вимог щодо розгляду питання щодо зарахування вказаного періоду роботи до пільгового стажу. Відтак, Комісією питання про зарахування до пільгового стажу позивача періоду роботи з 22.01.1996 по 01.06.1997 року не розглядалось та відповідне рішення не приймалось. Таким чином, суд відмовляє у задоволенні цієї частини позовних вимог.

Стосовно позовних вимог про скасування листа Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за №23208-24064/3-03/8-2000/24 від 08.08.2024, суд зазначає таке.

Зі змісту листа №23208-24064/3-03/8-2000/24 від 08.08.2024 встановлено, що вказаний лист є відповіддю Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на звернення позивачки від 23.07.2024 (вх.№26064/З-2000-24 від 25.07.2024), наданого в порядку Закону України "Про звернення громадян".

Відповідно до пункту 19 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк

Суд зазначає, що лист-відповідь є не актом індивідуальної дії в розумінні статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, а лише містить інформацію щодо результатів раніше прийнятих територіальними органами Пенсійного фонду України рішень, за наслідками розгляду заяв позивачки.

Крім того, слід звернути увагу позивача, що позовна заява на містить доводів в обґрунтування позовних вимог щодо незаконності наданої відповідачем відповіді. Відтак, позовні вимог щодо скасування листа Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №23208-24064/3-03/8-2000/24 від 08.08.2024 не підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити з 24.10.2022 року ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах, суд зазначає наступне.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до пунктів 2-4 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язати утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Окрім того, суд звертає увагу відповідача на те, що частиною третьою статті 245 КАС України передбачено право суду у разі скасування індивідуального акта зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Статтею 58 Закону №1058-VІІ визначено, що Пенсійний фонд є органом, який, зокрема, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.3 ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

Як вже зазначалось судом, заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 24.10.2022 розглянуто за принципом екстериторіальності та Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийнято рішення від 27.10.2022 №04 про відмову в призначенні пенсії з підстав надання недійсного паспорту громадянина України та неможливості визначення трудового стажу.

Вказане рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 27.10.2022 №04 чинне, позивачем в судовому порядку не оскаржувалось.

Інших рішень територіальними органами Пенсійного фонду України щодо відмови в призначенні пенсії позивачу не приймалось.

Беручи до уваги вищевикладене, та зважаючи на те, що вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією органів пенсійного фонду, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог позивача про призначення пенсії з 24.10.2022 року.

Приписами ч.1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Витрати зі сплати судового збору підлягають розподілу відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.19, 139, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд.5, Держпром, під.3, пов.2, м.Харків, 61022, ), Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області по підтвердженню періодів роботи, що зараховується до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах (майдан Свободи, буд.5, Держпром, під.3, м.Харків, 61022) про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Скасувати рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №45/5-24 від 31.05.2024 про відмову у підтвердженні стажу роботи ОСОБА_1 у період з 01.06.1997 по 09.12.2004 за професією апаратник дозування в цеху ГЛЗ фасувальної дільниці за Списком №2.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №2 період роботи з 01.06.1997 по 09.12.2004 за професією апаратник дозування в цеху ГЛЗ фасувальної дільниці.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд.5, Держпром, під.3, пов.2, м.Харків, 61022, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан на території України, у зв`язку з бойовими діями на території м.Харків та Харківської області, повний текст рішення складено 04 лютого 2025 року.

Суддя Лариса МАР`ЄНКО