Справа № 380/26190/24
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2025-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2025 рокусправа № 380/26190/24
м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Коморний О.І., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Департамента житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради та зобов`язання вчинити дії.

Обставини справи.

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 з позовними вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, а саме: ненадання відповіді на запит від 15.07.2024 року;

- зобов`язати відповідача надати відповідь на запит від 15.07.2024 року.

В обґрунтування позивних вимог позивач зазначає, що 15.07.2024 у встановленому законом порядку звернувся до відповідача із запитом на отримання публічної інформації. Зазначає, що у своєму запиті позивач запитував інформацію дотичну стану довкілля, щодо надходження до адреси відповідача приписів, вимог тощо, з контролюючого органу щодо необхідності ліквідації сміттєзвалищ в Личаківському районі. Вказує, що департамент наділений наступними повноваженнями: здійснення контролю та вжиття відповідних заходів реагування та звернення до компетентних органів щодо притягнення до відповідальності осіб, установ, підприємств та організацій за несанкціоноване скидання сміття у непередбачених для цього місцях та створення стихійних сміттєзвалищ. Позивач стверджує, що документів про продовження строку розгляду запиту не надходило та відповідь на запит від 15.07.2024 теж так і не отримав. Вважає, що відповідачем не виконано зобов`язань передбачених ст. 14 Закону України "Про доступ до публічної інформації" та порушено вимоги ст. 20 цього ж Закону. Також вважає, що неправомірно обмежено Конституційні права на інформацію та інформацію про стан довкілля. Оскільки відповідь на запит від 15.07.2024 від відповідача до не надходила, вважає порушенням свого права на інформацію. Просить суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалами суду від 03 січня 2025 року позивача звільнено від сплати судового збору та відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав, про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, згідно яких адміністративний позов відповідач отримав у електронному кабінеті 31.12.2024, та 06.01.2025 отримано ухвали суду від 03.01.2025.

Відповідно до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до п.2 ч.6 ст.12, п. 1 ч. 1 ст. 263 КАС України справи про оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію, розглядаються в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Суд на підставі заяв по суті справи, якими згідно з ч. 3 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, є позов та відзив, відповідь на відзив, а також поданих сторонами доказів.

встановлено

ОСОБА_1 звернувся до Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради із запитом від 15.07.2024 про надання інформації.

Вказаний запит позивач надіслав на адресу електронної пошти та доставлено 15.07.2024 згідно витягу надавачем послуг електронного зв`язку.

Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання відповіді на запит, тому звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом та інформації, що становить суспільний інтерес, визначено Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 2939-VІ публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно зі статтею 3 Закону № 2939-VІ право на доступ до публічної інформації гарантується: 1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; 2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; 3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; 4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; 5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; 6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону № 2939-VІ, доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 10 Закону № 2939-VІ, розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов`язані надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом.

Пунктом 6 частини першої статті 14 Закону № 2939-VІ встановлено, що розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Відповідно до статті 19 Закону № 2939-VI визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Частина перша статті 20 Закону № 2939-VI зобов`язує розпорядника інформації надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно з матеріалами справи, позивач звернувся до відповідача із запитом про надання інформації в порядку, визначеному Законом № 2939-VI.

Відповідно до статті 22 Закону № 2939-VI, розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

У відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено: 1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації; 2) дату відмови; 3) мотивовану підставу відмови; 4) порядок оскарження відмови; 5) підпис. Відмова в задоволенні запиту на інформацію надається в письмовій формі.

Суд також встановив, що офіційна електронна адреса Департамента житлового господарства та інфраструктури - , на яку позивач надсилав запит, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази.

Як встановлено судом, на запит ОСОБА_1 від 15.07.2024 відповідач не надав жодної інформації, та відповідач не скористався своїм правом спростувати дану обставину.

Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин відповідно до частини 4 статті 159 КАС України, суд кваліфікує, як визнання позову.

Згідно з частинами першою та другою статті 23 Закону № 2939-VI рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону №2939-VI відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації несуть особи, винні у вчиненні таких порушень: 1) ненадання відповіді на запит; 2) ненадання інформації на запит; 3) безпідставна відмова у задоволенні запиту на інформацію; 4) неоприлюднення інформації відповідно до статті 15 цього Закону; 5) надання або оприлюднення недостовірної, неточної або неповної інформації; 6) несвоєчасне надання інформації; 7) необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом; 8) нездійснення реєстрації документів; 9) навмисне приховування або знищення інформації чи документів.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем порушено строк розгляду вказаного запиту на інформацію, що суперечить вимогам ч.1 ст.20 статтею 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», а тому позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання надати відповідь на запит від 15.07.2024 підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обмеження права запитувача на доступ до публічної інформації здійснено неправомірно, відтак, позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а витрат, пов`язаних з розглядом справи не встановлено, питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Відповідно до ч.1 ст. 371 КАС України негайно також виконуються рішення суду, прийняті в адміністративних справах, визначених пунктами 1, 5 частини першої статті 263, пунктами 1-4 частини першої статті 283 цього Кодексу.

Оскільки рішення прийнято у справі визначеній п.1 ч.1 ст. 263 КАС України, таке слід звернути до негайного виконання.

Керуючись ст.ст. 2, 19-20, 22, 72-77, 132, 134, 139, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ухвалив:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Департамента житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради щодо ненадання відповіді на запит від 15.07.2024 ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради (79006, Львів, пл. Ринок, 1; ) надати відповідь на запит від 15.07.2024 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

4. Судові витрати розподілу не підлягають.

5. Рішення в частині зобов`язання Департамента житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради (79006, Львів, пл. Ринок, 1; ) надати відповідь на запит від 15.07.2024 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) - звернути до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який постановив рішення.

Повний текст рішення складений 03.02.2025.

СуддяКоморний Олександр Ігорович