Справа № 420/32703/24
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2025-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючої судді - Бойко О.Я.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами окремого позовного провадження з урахуванням особливостей встановлених ст.ст. 268-272, 287 КАС України справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), про визнання протиправними постанов, вирішив, що адміністративний позов не належить до задоволення.

І. Суть спору:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом позивачки, ОСОБА_1 , до відповідача, Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), у якій позивачка просить суд:

Визнати протиправними та скасувати:

(1). Постанову від 26.09.2024 про відкриття виконавчого провадження №76145747, винесену старшим державним виконавцем Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), якою ухвалено стягнути державний штраф у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят), 00 грн.

(2). Постанову про стягнення виконавчого збору від 26.09.2024 у виконавчому провадженні №76145747, винесену старшим державним виконавцем Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) у сумі 85 (вісімдесят п`ять), 00 грн.

(3). Постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №76145747, винесену старшим державним виконавцем Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) у розмірі 269 (двісті шістдесят дев`ять),00 грн.

(4). Постанову від 26.09.2024 про відкриття виконавчого провадження №76145855, винесену старшим державним виконавцем Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), якою ухвалено стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять), 60 грн.

(5). Постанову про стягнення виконавчого збору від 26.09.2024 у виконавчому провадженні №76145855, винесену старшим державним виконавцем Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) у сумі 60 (шісдесят), 56 грн.

(6). Постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №76145855, винесену старшим державним виконавцем Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) у розмірі 269 (двісті шістдесят дев`ять),00 грн.

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція позивачки

Позивачка вважає, що постанова суду про накладення на неї адміністративного стягнення не підлягає виконанню, оскільки сплинув 3-х місячний з дня її винесення строк звернення постанови до виконання, встановлений КУпАП.

На думку позивачки, норми КЗпАП є спеціальними в порівнянні з нормами Закону України Про виконавче провадження, які передбачають переривання строків на період дії воєнного стану. Тому постанова про накладення адміністративного стягнення може бути звернена до виконання не більше ніж протягом трьох місяців з дня винесення. Строк пред`явлення постанови суду до виконання розпочався з дати набрання нею чинності - 28.03.2024, а закінчився через три місяці - 28.06.2024.

Проте відповідач з грубим порушенням строків, встановлених КУпАП, 26.09.2024 прийняв постанови про відкриття виконавчих проваджень, стягнень штрафів та судового збору.

Крім того, позивачка посилалась на стягнення відповідачем грошових коштів у сумі 1204,00 грн у виконавчому провадженні №76145747 та 935,16 грн. у виконвчому проваденні №76145855, що значно перевищує суму , вказані у судовому рішенні, яке належить до виконання.

(б) Позиція відповідача

Позивач у відзиві на позов заперечував проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування заперечень зазначав, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі про адміністративне правопорушення встановлені Законом України Про виконавче провадження.

Спірні постанови відповідач прийняв після набрання чинності Законом України, яким були внесені зміни до Закону України Про виконавче провадження, Зокрема, зміни до законодавства встановлюють, що тимчасово , на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні строки пред`явлення виконавчих документів до виконання перериваються та встановлюються з дня припинення аьо скасування воєнного стану. При цьому відповідач посилався на правові висновки Верховного Суду в аналогічній справі.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

25.12.2024 суд ухвалив відкрити провадження у справі з урахуванням особливостей встановлених ст.ст. 268-273, 287 КАС України щодо розгляду окремих категорій справі, витребувати матеріали виконавчого провадження у відповідача та зупинив провадження у справі.

14.01.2025 на судовому засіданні суд ухвалив поновити провадження у справі та продовжити розгляд справи в письмовому провадження на підставі ч.9 ст.205 КАС України через неприбуття сторін.

IV. Обставини, встановлені судом

14.02.2024 Малиновський районний суд ухвалив постанову у резолютивній частині якоїх постановив:

- притягнути позивачку до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення , передбаченого ст.124 КУпАП і піддати її адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 850 грн.

- Стягнути з позивачки на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 ,60 грн.

Постанова Малиновського районного суду набрала законної сили 28.03.2024.

26.09.2024 відповідач на підставі постанови суду виніс:

- постанову про відкриття виконавчого провадження №76145747 про стягнення штрафу у сумі 850,00 грн., стягнення винагороди у розмірі 85,00 грн,

- постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №76145747, у розмірі 269 (двісті шістдесят дев`ять),00 грн.

- постанову про відкриття виконавчого провадження №76145855, про стягнення штрафу у сумі 605,60 грн., стягнення винагороди у розмірі 56,00 грн,

- постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №76145855, у розмірі 269 (двісті шістдесят дев`ять),00 грн.

V. Джерела права та висновки суду.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, правовий висновок Верховного Суду суд дійшов висновку, що адміністративний позов не належить до задоволення.

Свій висновок суд вмотивовує наступним чином.

Зміст даних спірних правовідносин становить законність винесення постанов про відкриття виконавчого провадження та відповідно пов`язаних з ними стягнень виконавчого збору , мінімальних витрат виконавчого провадження.

Для цього перед судом на вирішення стоять питання про правильність врахування відповідачем строків для пред`явлення до виконання постанови суду про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності, а також правильність застосування релевантного законодавства .

До вказаних правовідносин суд застосовує такі норми права.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частина перша статті 5 зазначеного Закону передбачає, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

За правилами частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини 2 статті 18 Закону №1404-VIII).

Згідно з частиною першою статті 12 Закону №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Також, за правилами статті 300 КУпАПпостанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно із статтею 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Водночас, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14 березня 2022 року за №133/2022, затвердженим Законом від 15 березня 2022 року №7168. Станом на момент виникнення спірних правовідносин та станом на сьогоднішній час строк дії воєнного стану продовжений.

Разом з цим, відповідно до пункту 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», доповненого Законом України від 15 березня 2022 року №2129-ІХ, який набрав чинності з 26 березня 2022 року, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Згідно з вимогами пункту 1 частини першої, частини п`ятої статті 26 Закону №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до приписів частин першої, другої та четвертої статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Відповідно до пункту 2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29 вересня 2016 року № 2832/5), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за №489/20802, витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду у постанові від 15.03.2023 у справі №260/2595/22 Суд наголошує, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі про адміністративне правопорушення встановлені Законом України «Про виконавче провадження».

Особливості примусового виконання рішень у період воєнного стану визначено пунктом 10.2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого тимчасово на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, з поміж іншого, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Вказані зміни були внесені Законом України від 15.03.2022 №2129-ІХ.

Звертаючись до фактичних обставин цієї справи, спірні постанови про відкриття виконавчого провадження прийняті відповідачем 26.09.2024 року, тобто після набрання чинності Законом № 2129-IX від 15.03.2022.

Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом України «Про виконавче провадження», як спеціальним нормативно-правовим актом, у даному випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.

З огляду на те, що постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому як Кодексом про адміністративні правопорушення так і іншими законами України, зокрема Законом України «Про виконавче провадження», суд вважає обґрунтованим врахування відповідачем чинних законодавчих змін у порядку пред`явлення виконавчого документа до виконання, переривання та встановлення строків звернення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, суд робить висновок про правомірність оскаржуваних постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору.

VI. Судові витрати

З урахуванням висновку суду про відмову у задоволенні адміністративного позову, суд не здійснює розподіл судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст 2, 139, 244-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), про визнання протиправними постанов.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 287 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Відповідно до ст.272 КАС України судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Оксана БОЙКО

.