Справа № 466/10932/24
Суддя: Єзерський Р. Б.
Дата ухвалення: 2025-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2025 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Єзерського Р.Б.

при секретарі Свита А.І.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача Бурлаки Я.А.

представника відповідача Сьоми І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Львова адміністративну справу за позовом адвоката Бурлаки Ярослава Анатолійовича, який представляє інтереси ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

встановив:

30 жовтня 2024 року адвокат Бурлака Ярослав Анатолійович, який представляє інтереси ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому просить суд ухвалити рішення, яким скасувати постанову т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №554 від 22.10.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 25 500 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме т.в.о. начальника Романом Удовенко, винесено постанову №554 від 22.10.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 . Цією постановою на Позивача накладено штраф у розмірі 25 500,00 гривень. Вважає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною і підлягає скасуванню, оскільки порушено співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_2 порядку оповіщення громадян і направлення повісток, зокрема, при виклику ОСОБА_1 повістку було направлено 29.08.2024. Враховуючи встановлений законодавством 14-денний строк на явку (день явки по повістці має бути не раніше чотирнадцятого дня від дня надсилання повістки) найбільш рання дата для явки ОСОБА_1 12.09.2024 (якщо рахувати початок перебігу строку з 30.08.2024); 11.09.2024 - якщо рахувати початок перебігу строку з 29.08.2024. Таким чином, викликавши ОСОБА_1 повісткою, направленою 29.08.2024, на 10.09.2024 співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_2 порушено порядок виклику ОСОБА_1 і направлення повістки, що в свою чергу порушило права ОСОБА_1 і є самостійною підставою для скасування оскаржуваної постанови, адже обов`язку явки по такій повістці, направленій з порушеннями, у ОСОБА_1 не виникло, а тому і притягувати до відповідальності за неявку саме на 10.09.2024 є безпідставним. Крім того, порушено співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_2 порядок оповіщення громадян і направлення повісток, зокрема, ОСОБА_1 на військовому обліку перебував у ІНФОРМАЦІЯ_3 і згідно повістки мав з`явитись (а в подальшому фактично і явився 22.10.2024) для уточнення своїх облікових даних. Таким чином, відповідно до п.69 вищевказаної постанови КМУ він не міг направлятись відразу на медичний огляд, для цього мала бути окрема повістка, а тому направлена повістка ОСОБА_1 від 29.08.2024 є такою, що суперечить законодавству, а відтак обов`язку явки по такій повістці, направленій з порушеннями, у ОСОБА_1 не виникло, а тому і притягувати до відповідальності за неявку саме на 10.09.2024 є безпідставним. Крім того, винесена постанова є необґрунтованою у зв`язку з неналежним оповіщенням про явку, оскільки ОСОБА_1 повістки від 29.08.2024 щодо обов`язку явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 не отримував, а відтак не був обізнаний і не міг бути обізнаним, що його викликають. Таким чином, ОСОБА_1 не було оповіщено про явку до ТЦК у відповідному до законодавcтва порядку, а відтак обов`язку (а фактично і можливості через неусвідомленість про факт направлення такої повістки) явки по такій повістці, у ОСОБА_1 не виникло, а тому і притягувати до відповідальності за неявку саме на 10.09.2024 є безпідставним, і постанова підлягає скасуванню. Крім того, винесена постанова є необґрунтованою у зв`язку з відсутністю вини ОСОБА_1 через неусвідомлення ним обов`язку явки на 10.09.2024, оскільки у досліджуваних обставинах вина ОСОБА_2 відсутня, адже, враховуючи, що він не знав про направлення на його адресу повістки і не отримання цієї повістки, він не передбачав обов`язку явки і можливість настання негативних наслідків у вигляді його неявки за повісткою, більш того, він не повинен був і не міг передбачити таких наслідків. Таким чином, вина як обов`язкова умова складу правопорушення відсутня, а відтак і сам склад такого правопорушення відсутній, а тому постанова підлягає скасуванню. Крім того, винесена постанова є необґрунтованою у зв`язку з зазначенням неналежної адреси, оскільки відповідно до відомостей з оскаржуваної постанови повістку було направлено на адресу АДРЕСА_1 (тобто « ІНФОРМАЦІЯ_4 » зазначено як номер будинку, не зазначено номер квартири). Позивач же проживає за адресою АДРЕСА_1 . Направлення на неналежну адресу повістки фактично унеможливило належне оповіщення Позивача і його обізнаність про свій обов`язок з явки. Крім того, оскаржувана постанова є необґрунтованою у зв`язку з не зазначенням і не дослідженням обставин, що пом`якшують відповідальність, оскільки відповідачем цього не було здійснено, відомості про це відсутні в оскаржуваній постанові, а відтак вона підлягає скасуванню. Крім того, оскаржувана постанова є необґрунтованою у зв`язку з необґрунтованим застосуванням верхньої межі розміру штрафу, оскільки відповідач застосував максимальний розмір штрафу без належних для цього підстав і обґрунтувань, тобто жодним чином не було обґрунтовано чому у вказаній ситуації має бути застосовано саме максимальний розмір штрафу.

У зв`язку із вищенаведеним позивач змушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та обов`язків.

18 грудня 2024 на адресу суду від представника відповідача надійшли заперечення на позовні вимоги. Зазначає, що 29 серпня 2024 року за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів сформована повістка за № 191965 за підписом начальника районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, на виклик військовозобов`язаного ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_5 з метою уточнення даних о 09.00 год. 10 вересня 2024 року. Повістка про виклик військовозобов`язаного була надіслана засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення з повідомленням про вручення, за адресою місця проживання, котра вказана ОСОБА_1 під час уточнення своїх облікових даних, а саме: АДРЕСА_1 . 13.09.2024 року оператором поштового зв`язку повернуто до ІНФОРМАЦІЯ_5 рекомендоване поштове відправлення, вкладенням до котрого була персональна повістка з долученням Довідки ф.20 «Про причини повернення досилання» з відміткою - за закінченням терміну зберігання. Поряд з тим незважаючи на законні вимоги щодо прибуття на виклик до територіального центру комплектування за місцем перебування на військовому обліку та будучи належним чином оповіщеним ОСОБА_1 , не з`явився в зазначене у повістці місце та строк, про що було здійснено доповідь рапортом офіцером мобілізаційного відділення ст. лейтенанта ОСОБА_3 від 07.09.2024, начальнику ІНФОРМАЦІЯ_5 . За вказаних обставин вважає, що ОСОБА_1 , був належним чином повідомлений про необхідність прибуття до територіального центру комплектування, поважних причин, котрі б перешкоджали своєчасному прибуттю на виклик громадянином не повідомлено та доказів цього не надано під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 та його представник Бурлака Я.А. у судовому засідання позов підтримали повністю, дали пояснення аналогічні позовній заяві, просили позов задовольнити.

Представник відповідача Сьома І.Б. у судовому засіданні проти позову заперечив з підстав наведених у відзиві на позовну заяву, просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22 жовтня 2024 року головним спеціалістом командування ІНФОРМАЦІЯ_1 капітаном ОСОБА_4 відносно позивача ОСОБА_1 було складено протокол № 554 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

У вказаному протоколі зазначено, що позивач ОСОБА_1 допустив порушення ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки позивачу 29.08.2024 за адресою: АДРЕСА_1 була направлена повістка рекомендованим листом через «Укрпошта», з явкою на прибуття в ІНФОРМАЦІЯ_5 на 10:00 год. 10.09.2024, з метою проходження медичного огляду та уточнення військово-облікових даних проте не з`явився, причин, які б були поважними не повідомив. Позивач ОСОБА_1 прибув 22.10.2024 близько 12:00 год. у ІНФОРМАЦІЯ_5 , внаслідок чого і був складений даний протокол.

Того ж дня, 22 жовтня 2024 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 капітаном ОСОБА_5 винесено постанову № 554, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 25500 гривень.

Як вбачається із копії повістки № 191965 за підписом начальника районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, про виклик військовозобов`язаного ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_5 з метою уточнення даних о 09.00 год. 10 вересня 2024 року. Повістка про виклик військовозобов`язаного була надіслана засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення з повідомленням про вручення, за адресою місця проживання ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 . 13.09.2024 року оператором поштового зв`язку повернуто до ІНФОРМАЦІЯ_5 рекомендоване поштове відправлення, із відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Звертаючись з позовною заявою до суду, позивач вважає вищезазначену постанову незаконною та такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування обставин по справі.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП України встановлено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону. Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.

Відповідно до частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Правила військового обліку визначені у додатку №2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 № 1487. Зокрема, пунктом 2 частини 1 додатку №2 вказаних вище Правил закріплено, що призовники і військовозобов`язані повинні, зокрема, прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 № 673 «Про затвердження переліку поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до військового комісаріату для призову на збори» поважними причинами неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для призову на збори у строк, установлений територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, які підтверджені відповідними документами (довідками) визнаються: смерть близького родича (батьків, дружини, дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича дружини (чоловіка), яка сталася пізніше ніж за сім діб до дати початку зборів; хвороба або необхідність догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), які проживають разом із військовозобов`язаним, у разі неможливості догляду за хворим іншим близьким родичем; здійснення стосовно військовозобов`язаного кримінального провадження, а також застосування до нього адміністративного стягнення або кримінального покарання, яке робить неможливим його прибуття; потрапляння під вплив надзвичайної ситуації, яка виникла під час призову на збори і стала перешкодою своєчасному прибуттю; складання державних іспитів у вищих навчальних закладах.

Відповідно до абзацу 3 підпункту 2 пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ, у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку вважається день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних.

Позивач викликався до ІНФОРМАЦІЯ_1 для інформаційної звірки на 10 вересня 2024 року о 09:00 год. шляхом направлення повістки № 191965 від 29 серпня 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , яка повернулася до відповідача з відміткою «за закінченням терміну зберігання». У визначену дату та час (10 вересня 2024 року) позивач не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 , а з`явився лише 22 жовтня 2024 року коли і була складена оскаржувана постанова. Доказів, що підтверджують наявність поважних причин нез`явлення до ІНФОРМАЦІЯ_5 , що передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 № 673, матеріали справи не містять.

Позивач стверджує, що він мав намір зареєструватися в електронній черзі з метою отримання відстрочки від мобілізації, проте з пояснень представника відповідача вбачається, що якщо особа прибуває «по повістці», то її зобов`язані пропустити і допустити для з`ясування питання по виклику «по повістці», проте позивачем даної дії з незрозумілих причин вчинено не було. Крім того, як з`ясовано судом, жодної заяви від позивача про неможливість явки в ІНФОРМАЦІЯ_6 не надходило, а також не надходило жодного повідомлення про поважність причин неявки на вказану дату. Крім того, з пояснень сторони відповідача вбачається, що якщо в ТЦК з`являється особа для оформлення відстрочки, то їй можуть запропонувати зареєструватися в електронній черзі, тому у даному випадку оформлення відстрочки не є поважними причинами неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Таким чином, суд вважає, що в силу вищевказаних норм позивач повинен був прибути до ІНФОРМАЦІЯ_1 за повісткою № 191965 від 29 серпня 2024 року (оскільки він вважається належним чином повідомленим про його виклик, а також відсутні поважні причини його неприбуття), чого ним зроблено не було та у зв`язку з чим він допустив порушення частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Крім цього, під час розгляду даної справи, позивач не надав будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

З урахуванням викладеного, відповідачем доведено належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП, оскаржувана постанова винесена уповноваженою на те особою, в порядку та спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуваннях усіх обставин справи, а відтак суд приходить до висновку, що позов підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення відповідає вимогам КУпАП, винесена на підставі та в межах повноважень, наданих відповідачу, за наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, а отже є законною, у зв`язку з цим, в задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати відносяться на рахунок позивача.

Керуючись ст.2,8,9,72-77,78,205,241-246,250,286,292,295 КАС України, суд

ухвалив:

у задоволенні позовних вимог адвоката Бурлаки Ярослава Анатолійовича, який представляє інтереси ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складено 03 лютого 2025 року.

Суддя Р. Б. Єзерський