Справа № 380/22529/24
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2025-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань залишення позовної заяви без розгляду

27 січня 2025 рокусправа № 380/22529/24
зал судових засідань № 3

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кузана Р.І.,

секретар судового засідання Янковська І.І.,

за участю:

представника позивача Станька Ю.П.,

представника відповідачів Лиса Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

До Львівського окружного адміністративного суду 05.11.2024 надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області (адреса місцезнаходження : 79007, місто Львів, площа Генерала Григоренка, будинок 3; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40108833) від 17.07.2024 за № 402 о/с «Про особовий склад» про переміщення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на посаду поліцейського взводу № 2 роти 1 батальйону поліції особливого призначення «Корпус оперативної-раптової дії» (стрілецький) ГУ НП, звільнивши його з поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення № 1 Львівського районного управління поліції № 1 ГУ НП;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції у Львівській області (адреса місцезнаходження: 79007, місто Львів, площа Генерала Григоренка, будинок 3; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40108833) поновити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення № 1 Львівського районного управління поліції № 1 ГУ НП.

Ухвалою від 11.11.2024 позовну заяву залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків шляхом подання в канцелярію Львівського окружного адміністративного суду (вул.Чоловського, 2, м.Львів, 79018) в десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали: заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з цим позовом та доказів поважності причин його пропуску. Представник позивача 02.12.2024 подав до суду заяву про поновлення строку звернення до суду. Вказав, що зі змістом оскаржуваного наказу позивач ознайомився лише після отримання його копії 03.10.2024, що свідчить про поважність причин пропуску строку звернення до суду.

Ухвалою судді від 02.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. В цій ухвалі суд зазначив, що подана представником позивача заява про поновлення строку звернення до суду буде вирішуватись судом у судовому засіданні після встановлення обставин повідомлення позивача про прийняття оскаржуваного наказу. Відповідачу запропоновано подати відзив на позовну заяву та докази, якими відповідач обґрунтовує свою позицію по суті спору.

Представник відповідача 17.12.2024 подав до суду відзив на позовну заяву та клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, у зв`язку із пропущенням строку звернення до адміністративного суду.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_1 ознайомлено з наказом ГУНП у Львівській області № 402 о/с від 17.07.2024 за допомогою месенджера «WhatsApp», до якого прив`язаний номер мобільного телефону НОМЕР_2 . Вказане повідомлення переглянуте позивачем 17 липня 2024 року. Вказує, що переміщення поліцейських відноситься до питання проходження служби в поліції та стаття 65 Закону України «Про Національну поліцію» міститься у Розділі VII «Загальні засади проходження служби в поліції», відтак для оскарження наказу ГУНП у Львівській області від 17.07.2024 № 402 о/с встановлюється місячний строк відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України. Тому ГУНП у Львівській області вважає, що позовна вимога про визнання протиправним та скасування наказу ГУНП у Львівській області від 17.07.2024 № 402 о/с в частині, що стосується ОСОБА_1 , заявлена з пропуском процесуального строку, оскільки позивач ознайомлений з оскаржуваним наказом 17.07.2024, а з позовом до суду звернувся тільки 04.11.2024, тобто з пропуском місячного терміну.

Зазначає, що відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої у постанові від 21.06.2023 у справі № 916/3027/21, суд може розглядати електронне листування між особами у месенджері (як і будь-яке інше листування) як доказ у справі лише в тому випадку, якщо воно дає можливість суду встановити авторів цього листування та його зміст. В межах службового розслідування, що було ініційовано наказом ГУНП у Львівській області № 3268 від 21.08.2024 опитаний начальник СРПП ВнП № 1 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_2 , який пояснив, що: «…17.06.2024 старший інспектор сектору кадрового забезпечення ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області майор поліції ОСОБА_3 повідомила, що згідно з наказом № 402 о/с від 17.07.2024 поліцейський СРПП ВнП № 1ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області сержант поліції ОСОБА_1 з 18.07.2024 переведений на посаду поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону поліції особливого призначення «Корпус оперативної-раптової дії» (стрілецький) ГУНП. Того ж дня в службовому кабінеті начальника ВнП № 1 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_4 , в присутності старшого інспектора сектору кадрового забезпечення ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_3 , ОСОБА_2 зі свого телефону № НОМЕР_3 скинув витяг з наказу в приват на WhatsApp на номер телефону № НОМЕР_2 , поліцейському ОСОБА_1 , дане повідомлення було переглянуто о 20:07 годин про що зробив скрін. Також повідомив, що з моменту призначення ОСОБА_1 на посаду поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону поліції особливого призначення «Корпус оперативної-раптової ді» (стрілецький) ГУНП, а саме з 18.07.2024, він на службу у відділення поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області він не виходив…».

Представник відповідача зазначає, що відповідно до наданих скріншотів з мобільного телефону ОСОБА_2 можливо дослідити зміст надісланих вкладень у повідомленні, а також адресата повідомлення ОСОБА_1 , який користується номером НОМЕР_2 .

Таким чином вважає, що з 17.07.2024 ОСОБА_1 було достеменно відомо про існування наказу ГУНП у Львівській області № 402 о/с та про переміщення його на посаду поліцейського взводу № 2 роти № 1 БПОП «КОРД» (стрілецький) ГУНП у Львівській області. Представник відповідача також вказує, що позивачем не вказано і не підтверджено відповідними доказами про існування об`єктивно непереборних обставин, що унеможливили своєчасне звернення до суду. З цих підстав просить клопотання про залишення позовної заяви без розгляду задовольнити повністю.

Представник позивача в додаткових поясненнях до заяви про поновлення строку звернення до суду вказав, що 11.07.2024 позивач подав відповідачу рапорт про звільнення зі служби в Національній поліції України за власним бажання з 25.07.2024 відповідно до пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію». У відповідь на вказаний рапорт, Головне управління Національної поліції у Львівській області листом від 25.07.2024 за № Рп/2188/04/13-2024 відмовило в погодженні рапорту про звільнення зі служби в поліції за власним бажанням, а також інформувало позивача, що відповідно до наказу ГУНП у Львівській області від 17.07.2024 № 402 о/с, його переведено у батальйон поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП у Львівській області. Позивач згаданий лист ГУНП у Львівській області від 25.07.2024 за № Рп/2188/04/13-2024 отримав 31.07.2024 засобами поштового зв`язку рекомендованою кореспонденцією у конверті із штрихкодовим ідентифікатором поштового відправлення 964, що стверджується відповідним конвертом та роздруківкою з веб-сайту АТ «Укрпошта» про відстеження статусу рекомендованого поштового відправлення. Таким чином, перебіг строку на звернення до адміністративного суду із позовом про оскарження рішення щодо переміщення позивача в інший підрозділ та на іншу посаду обчислюється з 01.08.2024 і закінчується такий строк після спливу тридцяти днів, тобто 30.08.2024.

Водночас представник позивача вказує, що сам факт інформування позивача щодо здійсненого переведення в інший підрозділ та на іншу посаду без зазначення підстав передбачених Законом № 580-VIIІ та/або без своєчасного отримання копії або витягу з наказу ГУНП у Львівській області від 17.07.2024 № 402 о/с унеможливлює визначення необхідності звернення до адміністративного суду із позовною заявою про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень та її обґрунтування.

Зазначає, що 03.10.2024 у відповідь на його заяву-запит на отримання інформації, позивач отримав засобами поштового зв`язку простою кореспонденцією лист від 12.09.2024 за № 21031-2024 «Про надання інформації», яким відповідач надав витяг із наказу ГУ НП у Львівській області від 17.07.2024 р. № 402 о/с «Про особовий склад». Таким чином вважає, що лише 03.10.2024 позивач після отримання витягу із наказу ГУ НП у Львівській області від 17.07.2024 № 402 о/с «Про особовий склад» дізнався про підстави переведення його в інший структурний підрозділ та на іншу посаду, зокрема, що таке переведення здійснено відповідачем у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізації. На думку позивача, вищевказані обставини у сукупності стали підставою звернення позивача до адміністративного суду із позовною заявою 04.11.2024, тобто в місячний строк, з дня отримання витягу із наказу ГУ НП у Львівській області від 17.07.2024 № 402 о/с Про особовий склад», після отримання якого отримав можливість визначити необхідність звернення до адміністративного суду із позовною заявою про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень та її обґрунтування. Просить поновити строк звернення до суду.

Представник відповідача подала додаткові пояснення, в яких зазначила, що листом ГУНП у Львівській області від 25.07.2024 № Рп-2188/04-13-2024 за наслідками розгляду рапорту від 11.07.2024 повідомлено ОСОБА_1 про залишення рапорту про звільнення без розгляду. Цим же листом позивача додатково проінформовано, що відповідно до наказу ГУНП у Львівській області № 402 о/с від 17.07.2024 його переведено у БПОП «КОРД» (стрілецький) ГУНП у Львівській області (скеровано засобами поштового зв`язку на адресу позивача 25.07.2024). 05.08.2024 позивач звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив суд: визнати протиправною бездіяльність ГУНП у Львівській області щодо не звільнення зі служби в Національній поліції України ОСОБА_1 ; зобов`язати ГУНП у Львівській області прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 зі служби в Національній поліції України згідно з пунктом 7 частини першої статті 77 Закону України «Про національну поліцію». Також до позовної заяви позивачем долучено лист ГУНП у Львівській області від 25.07.2024 № Рп-2188/04-13-2024. Позивачем не наводиться жодних причин, що перешкоджали звернутись до суду в межах строку, визначеного законом, після отримання інформації про переміщення його на іншу посаду.

При вирішенні клопотань представників сторін суд керувався таким.

За правилами частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною першою статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 122 КАС України).

Частинами третьою та п`ятою статті 122 КАС України встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду у визначений законом строк від дати порушення його прав, свобод чи інтересів. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 21.02.2020 року у справі №340/1019/19.

З матеріалів справи суд встановив, що позивач проходив службу на різних посадах в Національній поліції.

Наказом №402 о/с від 17.07.2024 «Про особовий склад» відповідно до підпункту 3 пункту 2 частини 1 та частини 8 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації на підставі подання заступника начальника ГУНП від 16.07.2024 позивача з 18.07.2024 переміщено на посаду поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП у Львівській області.

З матеріалів службового розслідування суд встановив, що фотокопія наказу №402 о/с від 17.07.2024 була скерована позивачу за допомогою месенджера «WhatsApp», до якого прив`язаний номер мобільного телефону позивача. Повідомлення прочитане позивачем о 20 год 07 хв 17.07.2024, про що ОСОБА_1 поставлено відмітку. Факт отримання цього повідомлення позивачем не заперечується.

Крім цього, листом ГУНП у Львівській області від 25.07.2024 № Рп-2188/04-13-2024 за наслідками розгляду рапорту від 11.07.2024 повідомлено ОСОБА_1 про залишення рапорту про звільнення без розгляду. Цим же листом позивача додатково проінформовано, що відповідно до наказу ГУНП у Львівській області № 402 о/с від 17.07.2024 його переведено у БПОП «КОРД» (стрілецький) ГУНП у Львівській області. Вказаний лист позивач отримав 31.07.2024, про що підтверджує представник позивача в заяві про поновлення строку звернення до суду.

Отже, листом від 25.07.2024 позивача додатково повідомлено про переведення його до іншого підрозділу та вказано реквізити оскаржуваного наказу. Після отримання цього листа позивач звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не звільнення його зі служби в поліції. Тобто, саме з цього часу позивач вважав, що його права порушені відповідачем. З 31.07.2024 позивачу були відомі обставини прийняття наказу про його переведення до іншого підрозділу та у нього не було перешкод для того, щоб дізнатися про причини прийняття такого рішення та отримати належну його копію. Водночас, запит про отримання копії наказу про переведення до іншого підрозділу представник позивача скерував на адресу відповідача лише 03.09.2024.

Позивачем та його представником не обґрунтовано причин такого тривалого зволікання зі вжиттям заходів для захисту своїх прав, які позивач вважає порушеними оскаржуваним наказом. Позовна заява позивачем подана до суду лише 04.11.2024, тобто більш ніж через три місяці після отримання інформації про переведення його до іншого підрозділу.

Суд також враховує, що відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду у постанові від 21.06.2023 у справі № 916/3027/21 суд може розглядати електронне листування між особами у месенджері (як і будь-яке інше листування), як доказ у справі, лише в тому випадку, якщо воно дає можливість суду встановити авторів цього листування та його зміст.

З наявних у справі матеріалів службового розслідування суд встановив, що в особовій справі позивача наявна розписка від 05.05.2022, в якій ОСОБА_1 повідомив підрозділ кадрового забезпечення, що в його користуванні є мобільний телефон з номером НОМЕР_2 , на якому встановлено месенджери «WhatsApp», «Massenger» «Telegram», «Viber», а також поштова скринька. У разі зміни вказаної інформації позивач зобов`язувався невідкладно повідомити безпосереднього начальника та підрозділ кадрового забезпечення.

Матеріалами службового розслідування підтверджується надіслання фотокопії витягу з наказу №402о/с від 17.07.2024 позивачу через мобільний додаток WhatsApp на номер телефону № НОМЕР_2 . Повідомлення з переглянуто отримувачем о 20:07 годині 17.07.2024.

Таким чином, про переміщення на іншу посаду було відомо позивачу ще в липні 2024 року, однак позовну заяву про визнання протиправним та скасування наказу №№402 о/с від 17.07.2024 «Про особовий склад» позивач подав до суду лише 05.11.2024.

Суд також враховує, що на момент прийняття оскаржуваного наказу позивач був поліцейським та проходив службу в Національній поліції України. Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про Національну поліцію» поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань. Кожен має право в будь-який час звернутися за допомогою до поліції або поліцейського.

Отже, враховуючи особливий статус поліцейського та особливості проходження служби в поліції, позивач зобов`язаний був перебувати на робочому місці та виконувати покладені на нього повноваження на посаді, на яку його призначено.

Відтак, в разі перебування на службі позивач з високою вірогідністю мав би можливість дізнатися про порушення своїх прав, ознайомитись зі змістом наказу та отримати його копію, оскільки йому було відомо про прийняте відповідачем рішення про переміщення його на іншу посаду в інший підрозділ.

Тобто, ОСОБА_1 міг та повинен був дізнатись про місце проходження ним служби та обсяг покладених на нього повноважень, відтак мав можливість ознайомитись безпосередньо на робочому місці зі змістом наказу про його переміщення на іншу посаду.

Суд зазначає, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. У свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від сторони унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Даний висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 01 червня 2022 року справа № 640/4086/20 (адміністративне провадження № К/9901/35721/21).

Суд зауважує, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011). Такі обмеження направлені на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Згідно з частиною третьою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Пунктом 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що позивач не обґрунтував поважності причин пропуску строку звернення до суду із вказаним позовом, а також не надав доказів поважності причин пропуску такого строку, суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_5 до ГУНП у Львівській області слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 240, 248, 256 КАС України, суд,-

п о с т н о в и в :

відмовити в задоволенні заяви представника позивача про поновлення строку звернення до суду.

Клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду задовольнити.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії залишити без розгляду

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 23.02.2025.

Суддя Р.І. Кузан