Справа № 340/5437/24
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2025-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 лютого 2025 року м. Дніпросправа № 340/5437/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Баранник Н.П.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2024 р. (суддя Пасічник Ю.П.) в адміністративній справі №340/5437/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо незастосування з 29 січня 2020 р. по 01 березня 2023 р. при обчисленні розміру його грошового забезпечення, грошової допомоги на оздоровлення, розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01 січня 2020 p. Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01 січня 2021 p.. Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01 січня 2022 p. Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01 січня 2023 p., та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити з 29 січня 2020 р. по 01 березня 2023р. перерахунок йому грошового забезпечення та грошової допомоги для оздоровлення, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01 січня 2020 p. Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01 січня 2021 p.. Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01 січня 2022 p. Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01 січня 2023 p., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з п.4 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" №704 від 30 серпня 2017 p., та виплатити різницю яка виникне в результаті такого перерахунку.

В обгрунтування позовних вимог вказано, що розрахунок основних та додаткових видів грошового забезпечення ОСОБА_1 проведено із врахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим званням, які визнаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 р. на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови КМУ від 30 серпня 2017 р. № 704, що є неправомірним.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2024 р., ухваленим за результатами розгляду за правилами спрощеного позовного провадження,

позов ОСОБА_1 задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Військовою частиною НОМЕР_1 подано апеляційну скаргу, в якій вона посилаючись на порушення норм матеріального права просить його скасувати та прийняте нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги вказано про порушення позивачем строку звернення до суду, а також відсутністю підстав для розрахунку йому основних видів грошового забезпечення та додаткових (грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань), із врахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим званням, які визнаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 р. - 01 січня 2023 р. на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з до Постанови КМУ від 30 серпня 2017 р. № 704.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду апеляційної інстанції не надходив.

Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до положень статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 01 березня 2023 р. №47 виключено ОСОБА_1 зі списків особового складу частини. ОСОБА_1 вказано, що в червні 2024 р. він отримав копію матеріалів його пенсійної справи з якої дізнався, що Військовою частиною НОМЕР_1 не вірно було розраховано розмір його грошового забезпечення.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з відсутності обставин порушення позивачем строку звернення до суду. Також вказано, що у відповідача наявний обов`язок здійснити позивачу в період з 29 січня 2020 р. по 01 березня 2023 р. розрахунок посадового окладу, окладу за військовим званням, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 р. - 01 січня 2023 р. на відповідний тарифний коефіцієнт згідно Постанови КМУ від 30 серпня 2017 р. № 704. Крім того зазначено, що перерахунок розміру посадового окладу та окладу за військовим званням супроводжує здійснення перерахунку (донарахування) усіх видів грошового забезпечення, зокрема, одноразової грошової допомоги при звільненні, допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо порушення позивачем строку звернення до суду слід зазначити наступне.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частиною 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частина 2 статті 233 КЗпП України в редакції до липня 2022 р. передбачала, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник може звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати, без обмеження будь-яким строком.

Станом на дату звернення ОСОБА_1 до суду із відповідним позовом (18 серпня 2024 р.) редакція статті 233 КЗпП України більше не передбачала звернення до суду з позовом про стягнення заробітної плати, без обмеження будь-яким строком. Водночас, частина перша даної статті визначає, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні він має право звернутися у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

ОСОБА_1 в позовній заяві вказує, що про порушення своїх прав щодо нарахованого та виплаченого йому Військовою частиною НОМЕР_1 грошового забезпечення дізнався в червні 2024 р., коли отримав копію матеріалів його пенсійної справи, в якій містяться документи щодо розміру його грошового забезпечення (а.с.10-20).

Таким чином, звернувшись до суду з позовними вимогами 18 серпня 2024 р., ОСОБА_1 не порушив встановлений статтею 233 КЗпП України строк.

По суті спору слід зазначити наступне.

Частина 18 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлює, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

01 березня 2018 р. набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704, якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 4 якої в редакції, чинній на момент прийняття (30 серпня 2017 р.) визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

24 лютого 2018 р. набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103, якою пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 викладено в новій редакції, яка передбачає, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Верховний Суд у постанові від 02 серпня 2022 р. у справі № 440/6017/21 дійшов таких висновків:

- з 01 січня 2020 р. положення пункту 4 Постанови КМУ № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з цією постановою, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік у тому числі як розрахункова величина для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів;

- встановлене положеннями пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1774-VІІІ обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою № 704, жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величною є прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року. Розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, а застосований з іншою метою - для визначення мінімальної величини, яка враховується як складова при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням.

У подальшому аналогічні висновки були також викладені Верховним Судом ще у ряді у постанов, зокрема від 31 серпня 2022 р. у справі № 120/8603/21-а, від 12 вересня 2022 р. у справі № 500/1813/21, від 22 вересня 2022 р. у справі № 500/3840/21, від 16 листопада 2022 р. у справі № 120/648/22-а, від 22 березня 2023 р. у справі № 340/10333/21, від 06 лютого 2023 р. у справі № 160/2775/22, від 19 вересня 2023 р. у справі № 160/15756/21.

Також Верховний Суд у постанові від 02 серпня 2022 р. у справі № 440/6017/21 зазначив, що через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема згідно із Законом України про Державний бюджет на відповідний рік, виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою №704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 9 Закону № 2011-XII, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд і в постанові від 08 жовтня 2024 р. у справі №580/8908/23, а також зазначив, що не може бути застосовано до даних правовідносин розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів. Військовослужбовці, враховуючи особливий вид їх службової діяльності та спеціальний статус, не відносяться до працівників інших державних органів.

Починаючи з 20 травня 2023 р. до даних правовідносин застосовується вже редакція пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704, згідно внесених постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2023 р. №481 змін, в частині визначення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб, виходячи з розміру 1762,00 грн.

Викладене свідчить про вірно зроблений судом першої інстанції висновок про наявність у Військової частини НОМЕР_1 обов`язку здійснити ОСОБА_1 за період з 29 січня 2020 р. по 01 березня 2023 р. розрахунок посадового окладу, окладу за військовим званням, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 р. - 01 січня 2023 р. на відповідний тарифний коефіцієнт згідно Постанови КМУ від 30 серпня 2017 р. № 704.

Крім того судом першої інстанції вірно зазначено, що перерахунок розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, супроводжує здійснення перерахунку (донарахування) усіх видів грошового забезпечення, зокрема, одноразової грошової допомоги при звільненні, допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки рішення суду першої інстанції прийнято судом з дотриманням норм матеріального права, є законним та обгрунтованим, відсутні підстави для його скасування.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2024 р. в адміністративній справі №340/5437/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 04 лютого 2025 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Н.П. Баранник