Справа № 404/7530/24
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2025-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 січня 2025 року м. Дніпросправа № 404/7530/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції

на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 жовтня 2024 року

у справі №404/7530/24

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції, Інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції Пенкіна Максима Володимировича

третя особа Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, Інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції Пенкіна Максима Володимировича, у якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7855964 від 02.10.2023.

В обґрунтування адміністративного позову зазначив, що на тій частині траси М30 по якій він рухався, був відсутній знак 5.49 «Населений пункт». Інспектор 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області старший лейтенант поліції Пенкін М.В. вказану обставину визнав та повідомив, що позивач може продовжувати рух далі. Про винесену постанову він дізнався лише 15.08.2024 року з листа Новоукраїнського ВДВС у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса) від 15.08.2024 року № 22981. В даній постанові зазначено, що позивач відмовився від роз`яснення його прав, від вручення копії постанови, що не відповідає дійсності, а також в постанові невірно зазначена адреса реєстрації позивача, що унеможливило отримання даної постанови, а тому в його діях відсутній склад правопорушення, оскільки справа не розглянута у відповідності до закону.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 жовтня 2024 року у справі № 404/7530/24 адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено.

Судом зазначено, що відповідачами не надано доказів порушення позивачем правил дорожнього руху, які слугували підставою для винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення

Не погодившись з рішенням суду, Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 жовтня 2024 року у справі №404/7530/24, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Скаржник вказує, що поліцейським зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки позивач керуючи транспортним засобом рухався зі швидкістю 114 км/год на ділянці дороги, де дозволена швидкість руху 50 км/год, що є перевищенням обмеження швидкості руху ТЗ та є порушенням вимог пп. 12.6 «ґ» ПДР України. Зазначає, що фабула постанови відповідає змісту пп. 12.4 ПДР України та відповідає суті правопорушення, за яке позивача притягнуто до відповідальності. Звертає увагу, що спірна постанова містить всі відомості, наявність яких передбачена ст. 283 КУпАП. Вважає, що факт вчинення правопорушення підтверджується наданими суду відеофіксацією його вчинення за допомогою лазерного вимірювача швидкості Trucam, фотокартками з цього лазерного вимірювача швидкості, доказами встановлення дорожнього знаку 5.49 «Початок населеного пункту».

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги, та зазначає:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 02.10.2023 о 13:46 год. інспектор виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності від 02.10.2023 року серії ЕАТ № 7855964 за ч. 4 ст. 122 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн. за те, що позивач керуючи транспортним засобом Toyota Avalon, д.н. НОМЕР_1 в населеному пункті, позначеному дорожнім знаком 5.49 «Олександрія», рухався зі швидкістю руху 114 км/год, перевищивши встановлене обмеження швидкості на 64 км/год, чим порушив пункт 12.9 « б »ПДР України за що передбачена відповідальність ч.4 ст.122 КУпАП. Швидкість руху транспортного засобу вимірювалось приладом TruCAM LTI 20/20 № ТС008448.

Вважаючи, що спірна постанова серії ЕАТ №7855964 від 02.10.2023 року підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав, за результатами розгляду справи, суд першої інстанції позов ОСОБА_1 задовольнив.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Частиною 4 ст. 122 КУпАП передбачено, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно п. 12.4. Правил дорожнього руху, які затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до п. 12.9. «б» Правил дорожнього руху водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил;

Зі змісту спірної постанови серії ЕАТ №7855964 від 02.10.2023 року вбачається, що 02.10.2023 о 13:46 год. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Avalon, д.н. НОМЕР_1 в населеному пункті, позначеному дорожнім знаком 5.49 «Олександрія», рухався зі швидкістю руху 114 км/год, перевищивши встановлене обмеження швидкості на 64 км/год, чим порушив пункт 12.9 «б» ПДР України за що передбачена відповідальність ч.4 ст.122 КУпАП. Швидкість руху транспортного засобу вимірювалось приладом TruCAM LTI 20/20 № ТС008448.

Відповідачем до апеляційної скарги долучено носій інформації DVD-R диск, який на думку відповідача підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Проте, під час дослідження наданого доказу, апеляційним судом встановлено, що наданий DVD-R диск є нечитаємим, а записану на ньому інформацію неможливо переглянути за допомогою наявних технічних засобів.

Крім того, додані до апеляційної скарги роздруківки з файлу _04200_1002_133647.jmx не містять доказів руху транспортного засобу, яким керував позивач, в межах дії дорожнього знаку 5.49 «Олександрія»,.

Інших доказів перевищення позивачем встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів на 64 кілометри на годину, матеріали справи не містять.

Таким чином, є безпідставними доводи скаржника про те, що факт вчинення правопорушення позивачем підтверджується наданими суду доказами.

Відтак, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП, є недоведеним, а отже спірна постанова підлягає скасуванню. Натомість, доводами апеляційної скарги цей висновок не спростовано.

Підсумовуючи, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 жовтня 2024 року у справі №404/7530/24 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко