Справа № 280/11375/24
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

04 лютого 2025 року Справа № 280/11375/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Артоуз О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження позов Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ЄДРПОУ ВП 44118663) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Віст» (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, б.8-А, кв.(офіс) 43, ) про стягнення коштів платника податків, який має податковий борг,

ВСТАНОВИВ:

06 грудня 2024 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Віст» (далі відповідач) про стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, відповідно до якої позивач просить суд:

стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Віст» (вул. Українська, буд. 8-А, кв. (офіс) 43 м. Запоріжжя, 69095 код з ЄДРІІОУ 23282314), яке має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, а також за рахунок готівки, що належить платнику податків, кошти у сумі податкового боргу у сумі 11 833,08 грн. із яких:

940,10 грн. з податку на прибуток приватних підприємств, (код платежу 11021000 на р/р UА0008479) ГУК у Зап.обл/ТГм.Запоріжжя/11021000, код одержувача 37941997 в Казначейство України (ЕАП).

10 892,98 грн. з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код платежу 14060100 на р/р UA0008001) ГУК у Зап.обл/Запорізька обл/14060100, код одержувача 37941997 в Казначейство України (ЕАП).

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що станом на день подання позовної заяви за платником податків рахується податковий борг в у розмірі 11 833,08 грн. з яких: 940,10 грн. з податку па прибуток приватних підприємств та 10 892,98 грн. з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів. Вжиті позивачем в позасудовому порядку заходи не призвели до погашення заборгованості. У зв`язку з не сплатою відповідачем податкового боргу позивач звернувся до суду для його стягнення у судовому порядку.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 11.12.2024 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження).

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 10.01.2025 витребувано від Головного управління ДПС у Запорізькій області довідку про наявність/відсутність боргу у платника податків.

16 січня 2025 року на адресу суду надішли витребувані судом документи.

Станом на час розгляду справи від відповідача не надходило жодних повідомлень щодо неможливості надання відзиву.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулось на адресу суду, ухвалу про відкриття провадження у справі не отримано відповідачем у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, б.8-А, кв.(офіс) 43).

Згідно частини 11 статті 26 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду.

У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідачем не виконано встановлений ст. 18 КАС України обов`язок зареєструвати електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі («Електронний суд»).

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про розгляд судом даної справи.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Згідно з положеннями статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Частиною 1 ст. 262 КАС України визначено, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ч. 2 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Віст» () (далі ТОВ «Віст») зареєстровано як юридична особа 16.06.1995 (дата запису: 20.06.2007, номер запису: 0019689) та знаходиться за адресою: Україна, 69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, б.8-А, кв. 43.

Види діяльності: 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель (основний); 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; 46.12 Діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки; 74.90 Інша професійна, наукова та технічна діяльність, н.в.і.у.

19 травня 2023 року відповідачем подано податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 2021 рік в якій самостійно визначено суму податкового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 261,00 грн.

23 травня 2023 року відповідачем подано податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 2022 рік в якій самостійно визначено суму податкового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 2,00 грн.

Згідно даних інтегрованої картки платника за рахунок наявної переплати частина податкового зобов`язання декларацію з податку на прибуток підприємств у сумі 2,90 грн. сплачена.

ГУ ДПС у Запорізькій області проведено камеральну перевірку щодо подання/несвоєчасного подання податкової звітності за результатами якої складено акт від 20.06.2023 № 2164/08-01-04-04/23282314. Згідно вказаного акту податковим органом встановлено порушення відповідачем вимог пп. 49.18.6 п. 49.18 ст. 49 розділу ІІ ПК України та пп. 69.11 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України в частині своєчасності подання податкової звітності з податку на прибуток підприємств за 2021 та 2022 роки.

На підставі даного акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення рішення форми «ПС» від 08.08.2023 №3002/08010404, яким визначено суму штрафних санкцій у розмірі 680,00 грн.

Податкове повідомлення-рішення направлялося відповідачу, але повернулось до податкового органу не врученим у зв`язку «із закінченням терміну зберігання».

15 травня 2023 року відповідачем подано податкову декларацію з податку на додану вартість за 8 місяць 2022 року в якій самостійно визначено суму податкового зобов`язання у розмірі 500,00 грн.

16 травня 2023 року відповідачем подано податкову декларацію з податку на додану вартість за 4 місяць 2023 року в якій самостійно визначено суму податкового зобов`язання у розмірі 452,00 грн.

Згідно даних інтегрованої картки платника за рахунок наявної переплати частина податкового зобов`язання у сумі 259,02 грн. сплачена.

ГУ ДПС у Запорізькій області проведено камеральну перевірку щодо подання/несвоєчасного подання податкової звітності за результатами якої складено акт від 30.06.2023 № 2900/08-01-04-06/23282314. Згідно вказаного акту податковим органом встановлено порушення відповідачем вимог пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49 та пп. 69.11 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України в частині своєчасності подання податкової звітності з податку на додану вартість за червень 2022 року грудень 2022 року, січень 2023 року березень 2023 року.

На підставі даного акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення форми «ПС» від 21.08.2023 №003631406, яким визначено суму штрафних санкцій у розмірі 10 200,00 грн.

Податкове повідомлення-рішення направлялося відповідачу, але повернулось до податкового органу не врученим у зв`язку неправильно зазначеною адресою (м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 8а, 43).

Податковим органом 09.10.2023 сформовано та направлено на адресу відповідача податкову вимогу форми «Ю» від 09.10.2023 № 0-0801 на сплату податкового боргу у розмірі 11 833,08 грн.

Вказана вимога направлялося відповідачу, але повернулось до податкового органу не врученим у зв`язку «із закінченням терміну зберігання».

Доказів оскарження податкової вимоги форми «Ю» від 09.10.2023 № 0-0801 та податкових повідомлень-рішень від 08.08.2023 №3002/08010404 та від 21.08.2023 №003631406 матеріали справи не містять.

У зв`язку із не сплатою відповідачем податкових зобов`язань позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вказані обставини підтверджені відповідними доказами і не є спірними.

Суд, оцінивши повідомлені сторонами справи обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтями 67 та 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Підпунктом 14.1 статті 14 ПК України визначені поняття, що у цьому Кодексі вживаються в такому значенні:

- грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України);

- податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу (п.п. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 ПК України);

- податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (п.п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України);

- пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки (п.п. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 ПК України);

- податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Відповідно до п.15.1 ст.15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пп. 16.1.4 п.16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком, збором та є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Підстави припинення податкового обов`язку, крім його виконання, визначені пунктом 37.3. статті 37 ПК України . Згідно пункту38.1. статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. Пунктом 38.2. статті 38 ПК України визначено, що сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 ПК України визначено, що платники податків і зборів зобов`язані подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Приписами пункту 49.1. статті 49 ПК України передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Згідно пункту 49.2. статті 49 ПК України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Пунктом 54.1 статті 54 ПК України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п.п. 54.3.2 п. 54.3. ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків.

Згідно із п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

Як встановлено судом з матеріалів справи податковий борг позивача виник внаслідок несплати самостійно визначених в деклараціях сум податку на прибуток підприємств у розмірі 260,10 грн. та податку на додану вартість у розмірі 692,98 грн. і визначених контролюючим органом сум грошових зобов`язань з податку на прибуток підприємств у розмірі 680,00 грн та податку на додану вартість у розмірі 10 200,00 грн.

Згідно зі п. 56.1 ст. 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Доказів оскарження податкових повідомлень-рішень від 08.08.2023 №3002/08010404 та від 21.08.2023 №003631406 матеріали справи не містять.

Відповідно до пункту 42.1 статті 42 ПК України податкові повідомлення-рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу, і відображатися в електронному кабінеті.

Пунктом 42.2 тієї ж статті встановлено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

В силу 42.5 статті 42 того ж кодексу у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Таким чином, дослідивши обставини справи з урахуванням наданих доказів суд доходить висновку про те, що самостійно визначені в деклараціях податкові зобов`язання відповідача з податку на прибуток підприємств у розмірі 261,10 грн. та податку на додану вартість у розмірі 692,98 грн. і визначена контролюючим органом сума грошових зобов`язань з податку на прибуток підприємств у розмірі 680,00 грн є узгодженими та набули статусу податкового боргу.

При цьому, судом встановлено, що податкове повідомлення-рішення форми «ПС» від 21.08.2023 №003631406, яким визначено суму штрафних санкцій у розмірі 10 200,00 грн хоча і направлялося відповідачу, але повернулось до податкового органу не врученим у зв`язку неправильно зазначеною адресою (м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 8а, 43).

Суд вважає, що в даному випадку відсутні підстави вважати, що податковим органом належним чином виконано обов`язок по направленню відповідачу податкового повідомлення-рішення форми «ПС» від 21.08.2023 №003631406, оскільки вказане повідомлення-рішення направлялося на адресу (м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 8а, 43), що є відмінною від вказаної у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (Україна, 69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, б. 8-А, кв. 43). При цьому, суд зауважує, що в самому податковому повідомленні-рішенні форми «ПС» від 21.08.2023 №003631406 зазначено адресу відповідача вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

З огляду на викладене, через порушення контролюючим органом установленого ст. 42 ПК України порядку надіслання (вручення) податкових повідомлень-рішень, визначена ними сума податкового зобов`язання з податку на прибуток підприємств у розмірі 10 200,00 грн. визначена податковим повідомленням-рішенням форми «ПС» від 21.08.2023 №003631406 не є узгодженою, а відповідно не набула статусу податкового боргу в розумінні пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України.

Суд вважає за необхідне зауважити, що ЄСПЛ в своїх рішеннях неодноразово підкреслював особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Принцип «належного урядування» не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу.

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

У зв`язку із не сплатою податкового боргу, позивачем сформовано та направлено на адресу відповідача податкову вимогу форми «Ю» від 09.10.2023 № 0-0801, яка направлялося відповідачу, але повернулось до податкового органу не врученим у зв`язку «із закінченням терміну зберігання», відповідно вважається врученою.

Доказів оскарження податкової вимоги форми «Ю» від 09.10.2023 № 0-0801 матеріали справи не містять.

Вжиті контролюючим органом заходи не призвели до погашення податкового боргу, доказів добровільної сплати заборгованості відповідачем суду не надано.

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Згідно з пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з приписами пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Частиною 3 статті 73 КАС України визначено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд зазначає, що під час вирішення спору про стягнення податкового боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених ПК України, тощо.

Податковий борг відповідача у сумі 1 633,08 грн. підтверджується наявними в матеріалах справи податковими деклараціями з податку на прибуток підприємств за 2021 рік та за 2022 рік, податковими деклараціями з податку на додану вартість за 8 місяць 2022 року за 4 місяць 2023 року, податковим повідомленням-рішенням форми «ПС» від 08.08.2023 №3002/08010404, витягом з інтегрованої картки платника податків, розрахунком боргу.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Таким чином, з огляду на вищевказане правове регулювання спірних правовідносин та враховуючи, що відповідачем не надано доказів оскарження податкових зобов`язань згідно податкових повідомлень-рішень або доказів їх сплати, суд доходить висновку, що позов Головного управління ДПС у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Віст» про стягнення податкового боргу підлягає частковому задоволенню на суму податкового боргу 1 633,08 грн. (940,10 грн. з податку на прибуток приватних підприємств та 692,98 грн. з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)).

Відповідно до частини 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Такі витрати позивач у даній справі не поніс.

Отже, підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 268-272, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ЄДРПОУ ВП 44118663) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Віст» (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, б.8-А, кв.(офіс) 43, ) про стягнення коштів платника податків, який має податковий борг задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Віст» (вул. Українська, буд. 8-А, кв. (офіс) 43 м. Запоріжжя, 69095, код з ЄДРІІОУ 23282314), яке має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, а також за рахунок готівки, що належить платнику податків, кошти у сумі податкового боргу у сумі 1 633,08 грн. із яких:

940,10 грн. з податку на прибуток приватних підприємств, (код платежу 11021000 на р/р UА0008479) ГУК у Зап.обл/ТГм.Запоріжжя/11021000, код одержувача 37941997 в Казначейство України (ЕАП);

692,98 грн. з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код платежу 14060100 на р/р UA0008001) ГУК у Зап.обл/Запорізька обл/14060100, код одержувача 37941997 в Казначейство України (ЕАП).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 04 лютого 2025 року.

Суддя О.О. Артоуз