Справа № 160/378/25
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2025-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
31 січня 2025 року Справа № 160/378/25
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дєєв М.В., при секретарі судового засідання Сергієнко В.Ю., за участю: позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «РІВЕРСАЙД» про визнання протиправним та скасування рішення,
06.01.2025 року через систему «Електронний суд» до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, в якому позивач просить:
09.01.2025 року ухвалами Дніпропетровського окружного адміністративного суду позов залишено без руху, через невідповідність вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України та встановлено позивачу строк для усунення недоліків та повернуто без розгляду заяву про забезпечення позову.
10.01.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.
16.01.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін та залучено до участі у справі третю особу.
28.01.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду задоволено клопотання третьої особи, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
29.01.2025 року через систему «Електронний суд» від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, відповідно до якої заявник просить:
В обґрунтування заяви зазначено, що факт виконання робіт третя особа не заперечує, лише не погоджується з якістю зроблених і наданих позивачем до суду фото та їх походженням. Щодо наданих до суду відео - претензії відсутні, тобто третя особа погоджується з відео та місцем фіксації саме робіт які проводились третьою особою. Твердження третьої особи про «Роботи з благоустрою, виконувані ТОВ «РІВЕРСАЙД.» підтверджує факт виконання таких робіт вказаною особою, а подані позивачем фото та відео підтверджують зміст таких робіт. У тому числі це підтверджується відібраними письмовими поясненнями від 25, 28.12.24 від співробітниками поліції, де також на підтвердження позиції зазначено які саме роботи проводяться та місце їх проведення, на підтвердження чого проставлено підпис уповноваженого співробітника поліції. Вказане суд не взяв до уваги, тим самим підтвердив, що документи складені поліцією не мають для суду силу доказу. Також, вказано, що будівельні роботи на спірній земельній ділянці водного фонду так вже і на землі яка не входить до погодженої території спірним рішенням Виконкому, продовжується, у т.ч. числі забудовник продовжує (фото на підтвердження у додатку): - знищувати дерева, кустарники, зелені насадження та інший рослинний світ, а з ним і тваринний, за межами території відведеної Виконкомом; - проводити будівельні роботи на будівельному майданчику менше ніж за 25 метрів до дренажного каналу та менше ніж за 25 метрів до плесо Ломівське; - 25.01.25 розширення, поглиблення дренажного каналу без погодження проекту Державним агентством водних ресурсів України регіональним офісом водних ресурсів у Дніпропетровській області, без отримання дозволу виконкому (ДМР) на вказаний вид робіт і т.д.; - 28.01.25 розширення, поглиблення дренажного каналу без погодження проекту Державним агентством водних ресурсів України регіональним офісом водних ресурсів у Дніпропетровській області, без отримання дозволу виконкому (ДМР) на вказаний вид робіт і т.д. У т.ч. землю яку отримав забудовник внаслідок таких робіт, він завозить на свою територію, що свідчить про використання землі в особистих цілях (це Виконком не погоджував також).
30.01.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду заяву про забезпечення позову призначено до розгляду у судовому засіданні.
Позивач у судовому засіданні просив задовольнити заяву, при цьому посилаючись на доводи та обґрунтування наведені у такій заяві.
Відповідач та третя особа належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви про забезпечення позову, у судове засідання не з`явились, про причини суд не повідомлено.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи доводи сторін, розглянувши заяву про забезпечення позову та докази додані до неї, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.153 КАС України, заява про забезпечення позову подається, зокрема, до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст.154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Відповідно до статті 151 КАС України адміністративний позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Частиною другою статті 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Із системного аналізу вимог наведених статей вбачається, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленими позовними вимогами, безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.
У випадку звернення сторони із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою заявою.
Таким чином, із цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
Так, позивач як на ключову обставину необхідності вжиття заходів забезпечення позову, посилається на те, що виконувані Товариством з обмеженою відповідальністю «РІВЕРСАЙД» роботи будівельні роботи на земельній ділянці водного фонду так вже і на землі яка не входить до погодженої території спірним рішенням Виконкому, продовжується, та третя особа продовжує знищувати дерева, кустарники, зелені насадження та інший рослинний світ, а з ним і тваринний, за межами території відведеної Виконкомом; - проводити будівельні роботи на будівельному майданчику менше ніж за 25 метрів до дренажного каналу та менше ніж за 25 метрів до плесо Ломівське; - 25.01.25 розширення, поглиблення дренажного каналу без погодження проекту Державним агентством водних ресурсів України регіональним офісом водних ресурсів у Дніпропетровській області, без отримання дозволу виконкому (ДМР) на вказаний вид робіт і т.д.; - 28.01.25 розширення, поглиблення дренажного каналу без погодження проекту Державним агентством водних ресурсів України регіональним офісом водних ресурсів у Дніпропетровській області, без отримання дозволу виконкому (ДМР) на вказаний вид робіт і т.д. У т.ч. землю яку отримав забудовник внаслідок таких робіт, він завозить на свою територію, що свідчить про використання землі в особистих цілях (це Виконком не погоджував також).
На підтвердження зазначеного позивачем долучено до заяви про забезпечення позову фото, посилання на відеоматеріали та лист Регіонального офісу Водних ресурсів у Дніпропетровській області.
Також, позивачем у судовому засіданні зазначено, що будівельні роботи ведуться третьою особою, ще до отримання спірного рішення та третя особа не має ліцензії на будівництво.
При цьому, суд зазначає, що такі доводи та докази заявника не можуть визнаватись достатніми для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки зі змісту заяви про забезпечення позову та наданих під час судового засідання пояснень, вбачається, що вони обґрунтовані лише незгодою позивача із діями третьої особи, яка не є відповідачем у справі та такі дії не є предметом розгляду цієї справи.
Щодо посилань заявника на лист Регіонального офісу Водних ресурсів у Дніпропетровській області від 16.01.2025 року №102/03-25, суд зазначає, що такий лист, також не містить інформації, щодо предмету спору у даній справі - рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 26.11.2024 року №12-26/11 Про надання дозволу ТОВ «РІВЕРСАЙД».
Питання правомірності проведення робіт ТОВ «РІВЕРСАЙД» не є предметом цього спору та у даному випадку правомірність та оцінка таких дій в межах цієї справи не підлягає з`ясуванню.
Крім того, суд звертає увагу позивача на наступне.
Обраний позивачем спосіб у даній заяві про забезпечення позову, а саме заборона Товариству з обмеженою відповідальністю «РІВЕРСАЙД» та іншим особам проведення будь яких дій пов`язаних з: благоустроєм території (розчищення, планування та озеленення території, розміщення елементів благоустрою, мощення та улаштування дорожнього покриття); проведенням підготовчих, будівельних робіт, у т.ч. робіт з розширення, поглиблення водного дренажного каналу та насипу прибережної захисної смуги плесо Ломівське, не є співмірним із заявленими вимогами у цій справі
Інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний гарантувати, у суворій відповідності до закону та за наявності безумовних фактичних підстав, (1) виконання майбутнього рішення суду або/та (2) ефективний захист позивача, який неможливий без негайного втручання суду. Заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог, бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
В спірному випадку зазначений в заяві про забезпечення позову спосіб забезпечення позову як заборона іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору, є неконкретизованим та загальним, оскільки не містить переліку інших осіб та дій, які необхідно заборонити вчинювати, а тому застосування такого способу забезпечення позову може вплинути на інтереси необмеженого кола осіб, права та інтереси яких можуть бути порушені відповідним заходом забезпечення позову.
З огляду на викладене, суд вважає, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову: заборона іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору, є неспівмірним та неадекватним, оскільки не відповідає позовним вимогам, на забезпечення яких він має бути вжитий.
З огляду на викладене суд дійшов висновку, про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.
Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.
Відповідно до статті 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 294-297 КАС України.
Повний текст ухвали складено 04.02.2025 року.
Суддя М.В. Дєєв