Справа № 761/17263/20
Суддя: Мальцев Д. О.
Дата ухвалення: 2025-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/17/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мальцев Д.О., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції у Вінницькій області, Інспектора Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенанта Носуліча Владислава Олеговича про визнання протиправними дій та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції (далі відповідач-1), Управління патрульної поліції у Вінницькій області (далі відповідач-2), Інспектора УПП у Вінницькій області лейтенанта Носоуліча Владислава Олеговича (далі відповідач-3), про визнання протиправними дій та скасування постанови, відповідно до якого просив: визнати протиправним дії інспектора УПП у Вінницькій області лейтенанта поліції Носуліча В.О., щодо винесення відносно ОСОБА_1 , постанови від 01.06.2020 року серії ЕАМ № 2618103 про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режим; скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії EAM № 2618103 від 01.06.2020 року відносно ОСОБА_1 ; закрити справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю у моїх діях складу адміністративного правопорушення; повернути сплачений судовий збір.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 01 червня 2020 року, керуючи автомобілем Chevrolet Еріса, днз НОМЕР_1 , рухався по крайній правій смузі на трасі М21 Могилів-Подільський - Житомир (через Винницю) зі швидкістю 80 км/год. Приблизно о 13 годині 58 хв., після того як автомобіль, яким він керував, перетнув дорожній знак 5.45 білого кольору з написом «Калинівка» почав поступово знижувати його швидкість до рівня, що забезпечує безпеку руху у населених пунктах, тобто до 50 км. на год. Однак, одразу після того, як почав знижувати швидкість, його було зупинено інспектором УПП у Вінницькій області лейтенантом поліції Носуліч В.О., який продемонстрував на приладі вимірювання швидкості «Трукам» зафіксовану швидкість 78 км/год. та оголосив, що вказана швидкість належить саме його автомобілю, що є порушенням швидкісного режиму, встановленого правилами дорожного руху, а саме - п.п.12.4. Незважаючи на заперечення щодо явної невідповідності зафіксованої на приладі «Трукам» швидкості його швидкісному режиму, інспектором УПП у Вінницькій області лейтенантом поліції Носуліч В.О. було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення Серії EAM №2618103 від 01.06.2020 р. (в подальшому - Постанова), якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 255 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.06.2020 матеріали позову передані на розгляд судді Кондратенко О.О.

15.06.2020 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Кондратенко О.О. позовну заяву залишено без руху.

20.07.2020 року позивачем усунуто недоліки.

03.08.2020 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Кондратенко О.О. відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

На підставі Розпорядження керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва № 01-08-905 від 02.10.2020 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.10.2020, вказану справу передано до провадження судді Мальцеву Д.О.

05.10.2020 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О позовну заяву прийнято до провадження та залишено без руху.

12.10.2021 року від позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

18.10.2021 року ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Мальцева Д.О. відкрито провадження у даній справі, розгляду якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 261 КАС України.

20.02.2023 року на електронну адресу суду від НПП ДПП у Вінницькій області сектору правового забезпечення, надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду та заява про продовження строку для подачі відзиву по справі.

24.02.2023 року на електронну адресу суду надійшла заява, відповідно до якої представник ДПП у Вінницькій області сектору правового забезпечення просив долучити докази направлення відзиву на позовну заяву.

27.02.2023 року на адресу суду від представника відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву з додатками.

Від відповідача 2 та відповідача 3 відзив не надходив.

У відповідності до ч. 8 ст. 262 КАС України, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Дослідивши та оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 01 червня 2020 року інспектором УПП у Вінницькій області лейтенантом поліції Носуліч В.О. було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення Серії EAM №2618103 від 01.06.2020 р., якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 255 грн.

Відповідно до даної постанови, позивач керуючи транспортним засобом Chevrolet Еріса, днз НОМЕР_1 , 01.06.2020 року о 13 год 58 хв. в населеному пункті позначеному дорожнім знаком 5.45 м. Калинівка, перевищив швидкість руху на 28 км/год, рухався зі швидкістю 78 км/год. Швидкість вимірювалася приладом «Трукам» №000303, чим порушив п.12.4.ПДР, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306 «Про правила дорожнього руху», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 12.4. ПДР України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, зокрема, у випадку якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

При цьому, у відповідності до ч. 1 ст. 222 КУпАП, розгляд справ про правопорушення, передбачені ч. 1-3, 5 ст. 122 КУпАП, покладено на органи Національної поліції.

Згідно положень ч. 1, 3 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі по тексту - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ Інструкції, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з п. 9-10 розділу ІІІ Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, згідно ст. 251 КупАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 розділу IV Інструкції, зміст постанови по справі про адміністративне повинен відповідати ст. 283 КУпАП.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

При цьому, положеннями ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 76 КАС України).

Відповідно до ч.5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, зазначає, що відповідачем необґрунтовано та протиправно винесено оскаржувану постанову, порушено процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності та не встановлено всіх обставин справи.

Разом з тим, посилання позивача на ту обставину, що поліцейський зобов`язаний був скласти протокол про адміністративне правопорушення, суд до уваги не бере, оскільки положеннями чинного законодавства передбачено право останнього виразі порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, розглянути справу за місце зупинки транспортного засобу та без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Також суд не бере до уваги і посилання позивача на ту обставину, що постанова складена з порушенням норм чинного законодавства, оскільки вказана обставина наданими до матеріалів справи доказами не спростована.

Разом з тим, судом, під час перевірки обставин справи та дослідження доказів встановлено, що графа оскаржуваної постанови «До постанови надається» не заповнена, у зв`язку з цим неможливо встановити на підставі яких саме доказів відповідачем було прийнято оскаржувану постанову. Зокрема, не вбачається, що відповідачем патрульної було зафіксоване правопорушення за допомогою технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, відбирались пояснення свідків вказаного правопорушення, чи вживались інші заходи щодо з`ясування обставин вчинення позивачем дій, вказаних в оскаржуваній постанові.

Відповідач в своєму відзиві посилається на ту обставину, що правопорушення було зафіксоване за допомогою вимірювального приладу руху «TruCam LTI20/20» №ТС000303 та надає роздруківку із зазначеного приладу в якості доказу.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 79 КАС України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Згідно ч. 9 ст. 79 КАС України, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Так відповідачем на момент розгляду справи не надано доказів того, що фото з приладу «TruCam LTI20/20», на якому зафіксоване перевищення позивачем швидкості, було заздалегідь надіслане позивачеві, а тому суд до уваги вказаний доказ не бере.

За таких обставин, суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку, що, оскільки наданими до матеріалів справи про адміністративне правопорушення доказами не підтверджується та обставина, що позивач порушив п. 12.4. ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, в його діях не вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений положеннями вказаної статті.

В той же час відповідачем, в порушенням вимог ст. 280 КУпАП, додатково не було встановлено чи було вчинено правопорушення, чи винен позивач в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, а відтак дії останнього щодо прийняття рішення у формі постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП є неправомірними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії EAM № 2618103 від 01.06.2020 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - підлягає скасуванню, як така, що винесена з недотриманням вимог чинного законодавства, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

Керуючись ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 272, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції у Вінницькій області, Інспектора Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенанта Носуліча Владислава Олеговича про визнання протиправними дій та скасування постанови- задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії від EAM № 2618103 від 01.06.2020 року, винесену інспектором УПП у Вінницькій області лейтенантом поліції Носуліч В.О., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП України - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції (вул. Святослава Хороброго, буд. 9, м. Київ, 03151) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , картковий рахунок НОМЕР_3 , № картки НОМЕР_4 ) судовий збір в розмірі 420, 40 грн.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: