Справа № 380/10505/24
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2025-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2025 рокусправа № 380/10505/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Потабенко В.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Адміністрації Державної прикордонної служби України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання у вищому навчальному закладі,

в с т а н о в и в:

Адміністрація Державної прикордонної служби України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26; , далі також позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 , далі ОСОБА_1 , відповідач) з такими вимогами:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Адміністрації Державної прикордонної служби України грошові кошти в розмірі 92029,21 грн. як витрати, пов`язані з її утриманням у Національній академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького.

В обґрунтування вимог позову зазначено, що ОСОБА_1 відповідно до умов Контракту та чинного законодавства зобов`язувалась у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого навчального закладу на посадах офіцерського складу відшкодувати Адміністрації Державної прикордонної служби України витрати, пов`язані з утриманням у вищому військовому навчальному закладі. Отже, розірвавши контракт про проходження військової служби (навчання) в Національній академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького з 26.04.2024 через небажання продовжувати навчання відповідно до наказу ректора № 410-ос від 22.04.2024, у відповідача виник обов`язок по відшкодуванню зазначених витрат, чого нею добровільно зроблено не було.

Ухвалою від 21.05.2024 суддя прийняла до розгляду та відкрила провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

18.06 .2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 12999ел), згідно якого відповідач заперечує проти вимог позову та просить суд відмовити в їх задоволенні. Так, представник ОСОБА_1 вказує на те, що виграти на продовольче забезпечення в сумі 24932,16 грн. є завищеними та такими, шо фактично не відповідають дійсності. У довідці-розрахунку №1531 від 09.04.2024, яка додана до позовної заяви, відображено кількість діб, протягом яких ОСОБА_1 перебувала на харчуванні, та фактична вартість подобового триразового прийому їжі. Представник відповідача звертає увагу на те, що відповідач в період навчання в НАДПСУ не користувалась правом триразового харчування на добу. ОСОБА_1 відмовилась від третього прийому їжі, оскільки вечеряла за власні кошти, бо проживала за межами навчального закладу, що підтверджується рапортом про відмову від вечірнього прийому їжі, який знаходиться в Національній академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького. З огляду нате, що позивач при розрахунку витрат за продовольче забезпечення бере вартість повноцінного триразового харчування, яке фактично не мало місця під час навчання в період з 25.07.2023 по 26.04.2024, представник відповідача вважає, що довідка-розрахунок № 1531 не є належним доказом цих витрат, так як в ній не враховано те, що ОСОБА_1 ввечері харчувалась за свій рахунок. Щодо стягнення витрат на забезпечення комунальними послугами та енергоносіями в сумі 19871,44 грн., то ОСОБА_1 вважає безпідставними вимоги позивача про стягнення такої суми вартості забезпечення комунальних послуг та енергоносіїв, оскільки фактично не проживала в період навчання у казармі. ОСОБА_1 мешкала в орендованій квартирі та оплачувала оренду майна за особисті кошти. Крім того, відповідачем було складено рапорт про дозвіл проживання за межами університету без збереження ліжко-місця, який також знаходиться в Національній академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького. Окремо заслуговує на увагу той факт, що 02.05.2024 відповідач добровільно частково відшкодувала вартість витрат за навчання в сумі 9300,00 грн., що підтверджується квитанцією №5ККР-Н9НР-АСС4-9Е04, а тому сума, яку позивач просить суд стягнути з відповідача, є неправильною та підлягає зменшенню. Відтак, представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити частково.

20.06.2024 від представника позивача надійшли заперечення на відзив (вх. № 47090), в яких вказує таке. Відповідно до п. 1.1. Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого спільним наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534, порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, розроблено з метою впорядкування діяльності посадових осіб та органів військового управління щодо відшкодування курсантами, які проходять підготовку на посади осіб офіцерського складу, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі, військовому навчальному закладі, у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість (в даному випадку небажання продовжувати навчання). Пунктом 2.1. Спільного наказу передбачено, що відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у ВНЗ, а саме витрат на: - грошове забезпечення; - продовольче забезпечення; - речове забезпечення; - медичне забезпечення; - перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; - оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв. Відповідач стверджує, що витрати за продовольче забезпечення в сумі 24932,16 грн. є завищеними та такими, що не відповідають дійсності, так як в період навчання в НАДПСУ не користувалась правом триразового харчування на добу, оскільки вечеряла за власні кошти. Але такі твердження відповідача не відповідають дійсності, є надуманими та спростовуються наступним. Відповідно до п. 2.1.2. Спільного наказу витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування. Відповідно до пункту 2.1.2.1. Спільного наказу для курсантів, які підпадають під дію пункту 5 Порядку, утримання провадиться на підставі довідки-розрахунку, складеної начальником продовольчої служби, за визначений період навчання (у тому числі перебування на стажуванні, на лікуванні, на польовому виході тощо, за винятком терміну перебування у відпустках). У довідці-розрахунку відображається кількість діб перебування на харчуванні та фактична його вартість, яка підраховується на підставі відповідних норм харчування. Відповідна довідка-розрахунок була надана до суду разом з позовною заявою. Протягом періоду навчання відповідач перебула в Національної академії на харчуванні, розрахунок було здійснено виходячи з кількості діб перебування на харчуванні у суворій відповідності до п. 2.1.2.1. Спільного наказу. Відповідач також стверджує про безпідставність вимоги позивача про стягнення вартості забезпечення комунальних послуг та енергоносіїв в сумі 19871,44 грн., оскільки фактично не проживала в період навчання у казармі, так як мешкала в орендованій квартирі. Але такі ствердження відповідача також не відповідають дійсності, є надуманими та спростовуються наступним. Відповідно до п. 2.1.6. Спільного наказу до спожитих курсантом ВНЗ комунальних послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія. Розрахунок здійснюється виходячи з середнього обсягу споживання на одного курсанта за добу: - тепла та гарячої води - 0,0134 ГКал.; - води та водовідведення - 0,2074 м3; - електроенергії - 2,56 кВт/г. При проведенні розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для бюджетних установ і діють у місцевості, в якій розташований ВНЗ, у відповідному навчальному році. Відповідно до п. 2.1.6.1. Спільного наказу курсанти, які підпадають під дію п. 5 Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964, витрати на оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв відшкодовують за визначений період навчання, за винятком терміну перебування у відпустках. Відповідна довідка-розрахунок була надана до суду разом з позовною заявою. Протягом періоду навчання та у відповідності до розпорядку дня Відповідач перебула в Національної академії, відтак користувалась комунальними послугами та енергоносіями, розрахунок було здійснено виходячи з середнього обсягу споживання на одного курсанта за добу у суворій відповідності до п. 2.1.6. Спільного наказу. Також представник позивача просить суд звернути увагу на п. 2.3. Спільного наказу, згідно з яким у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ. Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу ВНЗ. У наказі про звільнення курсанта сума відшкодування відображається узагальнено та вноситься до книги обліку нестач ВНЗ. Відповідні довідки-розрахунки, які були складені підрозділами забезпечення навчального процесу Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького, були надані Адміністрацією Державної прикордонної служби України до суду разом з позовною заявою. Розрахунки витрат складені у відповідності до Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534. Із загальним розрахунком витрат на утримання в Національній академії № 7 від 18.04.2024 ОСОБА_1 ознайомилась 23.04.2024, про що свідчить її особистий підпис. Заяв, заперечень не висловлювала.

25.06.2024 від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх. № 48253), згідно яких розмір фактичних витрат, які необхідно відшкодувати, та витрати які зазначені в позові, суттєво відрізняються. Відповідно до квитанції №5ККР-Н9НР-АСС4- 9Е04 від 02.05.2024 ОСОБА_1 добровільно частково відшкодувала вартість витрат за навчання в сумі 9300,00 грн., а тому вимога позивача про стягнення грошового забезпечення в розмірі 24002,40 грн. повинна бути зменшена та є такою, що не підлягає задоволенню. Щодо стягнення витрат на продовольче забезпечення, то відповідно до п. 2.1.2.1. Спільного наказу у довідці-розрахунку відображається кількість діб перебування на харчуванні та фактична його вартість, яка підраховується на підставі відповідних норм харчування. Відтак, позивач нараховує надмірну вартість, включаючи у вартість добового харчування третій прийом їжі, який фактично відповідач не приймала, що підтверджується рапортом про відмову від вечірнього прийому їжі, який знаходиться в Національній академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького. Враховуючи те, що у довідці-розрахунку №1531 від 09.04.2024 року вказана кількість діб перебування на харчуванні та фактична його вартість, яка включає в себе триразовий прийом їжі, то відповідач вважає за доцільне здійснити перерахунок суми продовольчого забезпечення та відняти вартість третього прийому їжі (вечері) за визначений період навчання на підставі відповідних норм харчування. Отже, довідка-розрахунок №1531 не є належним доказом продовольчих витрат, так як в ній не враховано те, що ОСОБА_1 не приймала третій прийом їжі, а тому не повинна сплачувати вартість такого прийому, та ця сума не повинна входити у фактичні витрати, що пов`язані з продовольчим забезпеченням. Щодо стягнення вартості забезпечення комунальних послуг та енергоносіїв, то як вже було зазначено у відзиві на позовну заяву, відповідач складала рапорт про дозвіл проживання за межами університету без збереження ліжко-місця, який також знаходиться в Національній академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького, а тому вартість забезпечення комунальних послуг та енергоносіїв в сумі 19871,44 грн. підлягає зменшенню з урахуванням того, що відповідач не проживала у казармі під час навчання у НАДПСУ. Позивач у відповіді на відзив вказує, що із загальним розрахунком витрат на утримання в Національній академії № 7 від 18.04.2024 ОСОБА_1 ознайомилась 23.04.2024, про що свідчить її особистий підпис, заяв, заперечень не висловлювала, окремо не оскаржувала. Однак, звертає увагу суду на те, що відповідач 24.02.2024 отримала вимогу щодо виконання зобов`язань від НАДПСУ та у ній зазначила, що відмовляється відшкодовувати кошти в добровільному порядку.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку позов задовольнити повністю з огляду на наступне.

Позивач проходила військову службу (навчання) в Національній академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького.

Відповідно до п. 1 Контракту від 25.07.2023, укладеного між відповідачем та Національною академією державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького, ОСОБА_1 , ознайомившись із законами та іншими нормативно-правовими актами, які регулюють порядок проходження військової служби (навчання) у вищому військовому навчальному закладі Державної прикордонної служби України, добровільно вступила на військову службу (навчання) і взяла на себе відповідні зобов`язання. Зокрема, зобов`язалась у разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого навчального закладу на посадах офіцерського складу відшкодувати Адміністрації Державної прикордонної служби України витрати, пов`язані з утриманням у вищому військовому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, установлених Кабінетом Міністрів України.

Наказом ректора ІНФОРМАЦІЯ_1 № 410-ос від 22.04.2024 розірвано контракт ОСОБА_1 про проходження військової служби (навчання) за ч. 11 (через небажання продовжувати навчання) та ч. 13 ст. 25 із застосуванням ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та виключено її зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 26.04.2024.

Відповідач під час навчання у Національній академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького перебувала на повному державному забезпеченні за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до долученого до матеріалів справи розрахунку №7 витрат на утримання у Національній академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького ОСОБА_1 за період з 25.07.2023 по 26.04.2024 всього державою в особі Адміністрації державної прикордонної служби України на утримання відповідача було витрачено: на грошове забезпечення - 24004,40 грн.; на речове забезпечення - 22515,10 грн.; на продовольче забезпечення - 24932,16 грн.; на медичне забезпечення - 706,11 грн.; на забезпечення комунальними послугами та енергоносіями - 19871,44 грн.; всього на суму 92029,21 грн.

Вимогою щодо виконання зобов`язань від 24.04.2024 № 10/3635-24-вих позивачем повідомлено ОСОБА_1 про необхідність добровільного відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням останньої під час навчання у Національній академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького, в сумі 92029,21 грн. Також повідомлено ОСОБА_1 , що в разі невідшкодування нею витрат у в термін до виключення зі списків Національної академії, такі витрати будуть стягнуті в судовому порядку.

Вказану вище вимогу ОСОБА_1 отримала 24.04.2024, про що свідчить її власноручний підпис на вимозі, та повідомила, що відмовляється в добровільному порядку відшкодовувати кошти.

У зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості з витрат на утримання у вищому навчальному закладі, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до Преамбули Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» цей Закон здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Згідно з ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності), в інших випадках, передбачених законом, та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб сержантського, старшинського або офіцерського складу після закінчення відповідно закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "з", "и" пункту 1, підпунктів "д", "е", "ж", "з" пункту 2 та підпункту "в" пункту 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі фахової передвищої військової освіти, вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, відповідно до порядку та умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Вказана редакція ч. 10 статті 25 діє з 21.07.2023 згідно із Законом № 2995-IX від 21.03.2023.

Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах вищої освіти затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964 (далі Порядок № 964).

Відповідно до п. п. 1-5 вказаного Порядку цей Порядок визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти (далі - заклади вищої освіти) відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладі вищої освіти (далі - витрати).

Витрати відшкодовуються Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управлінню державної охорони, СБУ та Службі зовнішньої розвідки.

Відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з:

грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням;

перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку;

оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом із Мінфіном, МВС, Управлінням державної охорони, СБУ та Службою зовнішньої розвідки.

Розрахунок фактичних витрат здійснюється закладом вищої освіти згідно з нормами утримання курсантів.

Витрати відшкодовуються у повному розмірі:

курсантами, які вислужили встановлений законодавством строк строкової військової служби до вступу у заклад вищої освіти, курсантами жіночої статі - за весь період навчання;

курсантами, які навчалися понад встановлений законодавством строк строкової військової служби, - за період навчання, що перевищує цей строк;

особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", - за весь період навчання.

Відповідно до п. 1.1 спільного наказу Міністерства оборони України. Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної прикордонної служби України, Управління Державної охорони України, Служби безпеки України № 419/831/240/605/537/219/534 від 16.07.2007 «Про затвердження Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах» (далі Спільний наказ) порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, розроблено з метою впорядкування діяльності посадових осіб та органів військового управління щодо відшкодування курсантами, які проходять підготовку на посади осіб офіцерського складу, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі, військовому навчальному закладі, у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість (в даному випадку небажання продовжувати навчання).

Враховуючи наведені норми права та положення п. 1 Контракту від 25.07.2023, укладеного між відповідачем та Національною академією, розриваючи контракт про проходження військової служби (навчання) в зв`язку з небажанням продовжувати навчання, ОСОБА_1 усвідомлювала що в неї виник беззаперечний обов`язок відшкодувати Адміністрації Державної прикордонної служби України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі.

Відповідача з сумою витрат ознайомлено та поінформовано про необхідність її відшкодування, про що свідчить її підпис на вимозі щодо виконання зобов`язань 24.04.2024.

Вартість витрат, яка підлягає до відшкодування, становить 92029,21 грн. та складається з витрат на грошове забезпечення - 24004,40 грн.; витрат на речове забезпечення - 22515,10 грн.; витрат на продовольче забезпечення - 24932,16 грн.; витрат на медичне забезпечення - 706,11 грн.; витрат на забезпечення комунальними послугами та енергоносіями - 19871,44 грн.; всього на суму 92029,21 грн., що підтверджується розрахунком №7 витрат на утримання у Національній академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького ОСОБА_1 за період з 25.07.2023 по 26.04.2024.

Крім того, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 2.1. Спільного наказу відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у ВНЗ, а саме витрат на:

грошове забезпечення;

продовольче забезпечення;

речове забезпечення;

медичне забезпечення;

перевезення до місця проведення щорічної основної таканікулярної відпустки та назад;

оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Згідно з п. п. 2.1.2. Спільного наказу витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування.

Для курсантів, які підпадають під дію пункту 5 Порядку, утримання провадиться на підставі довідки-розрахунку, складеної начальником продовольчої служби, за визначений період навчання (у тому числі перебування на стажуванні, на лікуванні, на польовому виході тощо, за винятком терміну перебування у відпустках).

У довідці-розрахунку відображається кількість діб перебування на харчуванні та фактична його вартість, яка підраховується на підставі відповідних норм харчування (п.п. 2.1.2.1.)

Таким чином, суд не бере до уваги твердження відповідача про те, що вона під час навчання харчувалась лише два рази за кошти Національної Академії, а третій раз (ввечері) за свій рахунок, оскільки п. п. 2.1.2. Спільного наказу чітко передбачено, що розрахунок витрат на продовольче харчування здійснюється з урахуванням кількості діб, а не кількості прийомів їжі.

Відповідно до п. п. 2.1.6. Спільного наказу до спожитих курсантом ВНЗ комунальних послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія.

Розрахунок здійснюється виходячи з середнього обсягу споживання на одного курсанта за добу:

тепла та гарячої води - 0,0134 ГКал.;

води та водовідведення - 0,2074 куб.м;

електроенергії - 2,56 кВт/г.

При проведенні розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для бюджетних установ і діють у місцевості, в якій розташований ВНЗ, у відповідному навчальному році.

Курсанти, які підпадають під дію пункту 5 Порядку, витрати на оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв відшкодовують за визначений період навчання, за винятком терміну перебування у відпустках(п. п. 2.1.6.1.).

Судом також не береться до уваги твердження відповідача про те, що позивач не поніс жодних витрат на забезпечення ОСОБА_1 комунальними послугами, адже вона проживала за межами Академії, без збереження ліжко-місця, оскільки на підтвердження цього відповідачем не надано жодних доказів.

Таким чином, доводи відповідача, покладені в заперечення проти вимог позову, не підтверджуються фактичними обставинами справи, оскільки ґрунтуються лише на її незгоді з відшкодуванням спірних витрат.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до наявної в матеріалах справи квитанції №5ККР-Н9НР-АСС4-9Е04 від 02.05.2024 ОСОБА_1 добровільно відшкодувала Адміністрації державної прикордонної служби України 9300,00 грн. за навчання.

Вказана квитанція ще раз підтверджує наявний обов`язок ОСОБА_1 відшкодувати Адміністрації Державної прикордонної служби України витрати, пов`язані з її утриманням у Національній академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького, і водночас, зменшує суму, яку просив стягнути з відповідача позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У справі «Lazaridis проти Греції» (рішення від 12.01.2016, заява № 61838/14) заявник (лікар, підполковник армії) подав клопотання про його дострокове відрахування з армії. Генеральний штаб армії зобов`язав заявника виплатити державі відшкодування у сумі 121 321,72 євро як компенсацію за дострокове звільнення. Заявник оскаржив таке рішення до суду. Суд відхилив його скаргу, у зв`язку із тим, що заявник, отримавши відповідну освіту, зобов`язався відслужити в армії дев`ятнадцять років і вісімнадцять днів, але він прослужив лише чотирнадцять років, два місяці та шість днів. Заявник оскаржив це рішення національного суду.

ЄСПЛ дійшов висновку, що зобов`язання військових лікарів, які бажали залишити армію до закінчення строку виконання обов`язку, відшкодувати державі витрати, понесені на їх навчання, було цілком виправданим з огляду на привілеї, якими вони користувалися порівняно із цивільними студентами-медиками. Особа, яка вступає на навчання до Військової академії, усвідомлює, що аналогом безкоштовної освіти, винагороди та соціальних переваг, якими користується така особа в силу свого військового статусу, є зобов`язання служити в рядах армії протягом визначеного періоду після закінчення навчання.

Обов`язок офіцерів армії нести службу протягом визначеного періоду після завершення їх підготовки відповідає встановленій меті, а тривалість цього періоду визначається на розсуд держав. Саме за допомогою військових установ особи отримують загальну медичну освіту, відповідну спеціалізацію, а також мають можливість займатися приватною медициною в неробочий час. Таким чином, сам принцип викупу решти років служби не порушує принцип пропорційності.

В аналогічній справі «Charalambos Pierrakos проти Греції» (рішення від 26.05.2020, заява № 51743/17) суд постановив, що обов`язок медичних працівників, які хотіли б покинути збройні сили держави до закінчення терміну служби, виплачувати державі певні суми є повністю виправданим з урахуванням привілеїв, якими вони користуються в порівнянні зі студентами в галузі цивільної медицини. Особі, яка зараховується на навчання до військового закладу освіти, відомо, що у разі безкоштовного навчання, виплати винагороди за службу та у зв`язку з військовим статусом, вона зобов`язується служити в армії протягом відповідного періоду після закінчення навчання. Такий обов`язок відповідає загальновизнаній меті, а тривалість цього періоду визначається на розсуд держав. Саме військові абітурієнти, які вивчали медицину та здобували відповідну спеціалізацію мали можливість займатися приватною медичною практикою. Таким чином, принцип відшкодування (викупу) решти років служби не порушує принцип пропорційності (дивитись згадувану вище справу «Chitos проти Греції», п.п. 92-100). Ці міркування застосовні і в даному випадку.

У справі «"Yanask проти Туреччини» (рішення від 06.01.1993, заява № 14524/89) щодо права на освіту ЄСПЛ зазначив, що гарантування права на освіту не виключає застосування дисциплінарних стягнень; встановлені обмеження у справі заявника щодо права на освіту у Військовій академії не обмежують його право на освіту у цивільних навчальних закладах.

Щодо захисту права власності у рішенні ЄСПЛ вказано, що у заявника виник борг перед державою щодо відшкодування плати за навчання, харчування, проживання у разі невиконання обов`язку стосовно проходження військової служби в армії у встановлений законодавством період. Комісія вважає, що обов`язок здійснити такі відшкодування після відрахування з навчального закладу не порушує права заявника відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції.

Тож ураховуючи норми національного законодавства та усталену практику ЄСПЛ обов`язок особи відшкодувати на користь держави кошти, витрачені на її навчання (пов`язані із цим витрати, їх окремі види тощо) за невиконання вимоги про відпрацювання за направленням не є втручанням у право власності особи, гарантоване ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, та не становить порушення принципу пропорційності. Відповідно до практики ЄСПЛ такі суми відшкодування на корить держави можуть визначатись з урахуванням вартості навчання, виплат на утримання особи, яка навчається (наприклад, вартість проживання, їжі та обладнання, наданих особі під час навчання), субсидованої державою стипендії особі, яка навчається.

Стаття 2 Протоколу № 1 до Конвенції захищає та гарантує загальне особисте право особи на освіту. Держави не зобов`язуються організовувати за власний кошт або субсидувати освіту визначеного виду або рівня. Водночас, держава не зобов`язана виключно утримуватись від порушень цього права, а несе й відповідні позитивні зобов`язання, аби забезпечити дотримання права, захищеного ст. 2 Протоколу № 1 до Конвенції. Відповідні обмеження не повинні звужувати згадане право настільки, щоб порушити його сутність і позбавити його ефективності. Такі обмеження мають бути передбачуваними для зацікавленої особи і переслідувати законну мету.

За такого правового підходу ЄСПЛ, який кореспондує практиці Верховного Суду (постанова від 13.01.2023 у справі № 440/2692/20) у справах аналогічної категорії, грошове забезпечення курсантів вищих навчальних закладів належить до категорії витрат на їх навчання і за наявності на те підстав підлягають компенсації.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи все наведе вище, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, в сумі 82729,21 грн. (92029,21 грн. - 9300,00 грн.).

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Підстави для розподілу судових витрат у цій справі відсутні, оскільки позивачем не понесені витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст. ст. 2, 6-9, 19-20, 22, 25-26, 72, 77, 90, 139, 143, 241-246, 255, 257-258, 293, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

адміністративний позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Адміністрації Державної прикордонної служби України (адреса: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26, ) вартість витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, в сумі 82729 (вісімдесят дві тисячі сімсот двадцять дев`ять) гривень 21 коп.

Розподіл судових витрат в цій справі не здійснюється.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 04.02.2025.

СуддяПотабенко Варвара Анатоліївна