Справа № 320/61262/24
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2025-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

04 лютого 2025 року 320/61262/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши в місті Києві клопотання про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про забезпечення позову.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.01.2025 року відкрито загальне провадження в адміністративній справі.

Від позивача надійшла заява про забезпечення позову в якій просить суд:

- зупинити дію постанови Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 27 вересня 2024 року № 11820/ТД/ДПС/ФС- 125 до набрання законної сили судовим рішенням в цій адміністративній справі;

- зупинити стягнення на підставі виконавчого документа - постанови Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про накладення штрафу на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 27 вересня 2024 року № 11820/ТД/ДПС/ФС- 125 у розмірі 720 000, 00 грн, яке здійснюється в межах виконавчого провадження № НОМЕР_2, - до набрання законної сили судовим рішенням в цій адміністративній справі.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що 29.01.2025 року головним державним виконавцем Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління було винесено постанови про розшук майна боржника та про арешт майна боржника на виконання постанови №11820/ТД/ДПС/ФС-125 виданої 27.09.2024 Центральним міжрегіональним управлінням державної служби з питань праці про стягнення штрафу у розмірі 720 000,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Отже, для вжиття заходів забезпечення позову заявнику необхідно довести: очевидність протиправності рішення, дії, бездіяльності суб`єкта владних, що оскаржуються та/або ускладнення, унеможливлення виконання рішення суду або захисту прав, свобод, інтересів, за захистом яких звернулась особа, якщо не будуть вжиті заходи забезпечення позову.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник позивача зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно унеможливити та ускладнити ефективний захист прав або поновлення порушених чи оспорюваних прав, або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Дослідивши підстави, на яких ґрунтується заява про вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку, що вона не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що постанови про розшук майна боржника та про арешт майна боржника винесені на підставі постанови Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про накладення штрафу на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 27 вересня 2024 року № 11820/ТД/ДПС/ФС- 125 у розмірі 720 000, 00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження", звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

При цьому, накладання арешту на майно боржника - це тимчасовий захід, який має наслідком накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження задля забезпечення реального виконання рішення в майбутньому.

Отже, при вжитті такого заходу власник майна не обмежується у правах володіння та користування своїм майном, та не позбавляється їх, а тому сам факт накладання арешту на майно боржника не зумовлює погіршення становища боржника, який не можливо буде відновити за наслідками розгляду судом по суті спору.

Крім того, відповідно до частини 2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Позивач не вказував на застосування до нього будь-яких обмежень в праві користування майном. Крім того, предметом позову є вимоги позивача про визнання протиправної та скасування постанови Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про накладення штрафу на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 27 вересня 2024 року №11820/ТД/ДПС/ФС-125 у розмірі 720 000,00 грн.

Обґрунтовуючи зупинення дії оскаржуваної постанови, позивач стверджує, що відповідач, звертаючись до виконавчої служби, вчинив дії щодо примусового виконання оскаржуваної постанови, а виконання цієї постанови може суттєво вплинути на реальне та ефективне виконння можливого судового рішення, оскільки позивач буде змушений здійснювати багато додаткових процесуальних дій задля повернення у стан, який існував до спірних обставин.

Однак, суд наголошує, що відкриття виконавчого провадження без наведення позивачем обставин, які вказують на неможливість відновлення прав та інтересів у разі задоволення позову, не свідчить про настання тяжких негативних наслідків для позивача, та наявність обставин, за яких допускається вжиття заходів забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання про забезпечення адміністративного позову. Керуючись статтями 150-157, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженнні, набирає законної сили з моменту її підписання. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Терлецька О.О.