Справа № 160/9527/24
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2025-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 січня 2025 року м. Дніпросправа № 160/9527/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Головко О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Дніпровської митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 липня 2024 року (суддя Сидоренко Д.В.) в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БАРКОН-Д» до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «БАРКОН-Д» звернулось до суду із адміністративним позовом до Дніпровської митниці, в якому позивач просить суд:

визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці №UA110000/2023/000049/2 від 14.11.2023;

визнати протиправними та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110130/2023/000867 від 13.11.2023.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «БАРКОН-Д» з метою митного оформлення товарів подало до Дніпровської митниці електронну митну декларацію: №23UA12U3 від 13.11.2023 а також документи на підтвердження заявленої митної вартості товару. Під час декларування товарів за вказаною електронною митною декларацією позивачем обрано основний метод визначення митної вартості товару за ціною договору та подані документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару, відповідно до вимог статті 53 Митного кодексу України, зокрема контракт, рахунок-фактуру (інвойс), договір-заявку на перевезення та інші документи, зазначені в графі 44 митної декларації. Вказує, що в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів митницею не зазначені обґрунтовані сумніви щодо заявленої декларантом митної вартості транспортного засобу, не обґрунтовано неможливість застосування основного методу визначення митної вартості та не обґрунтовано застосування резервного методу. Всі необхідні документи для підтвердження митної вартості товару наявні у підприємства та надані під час митного оформлення товару. З огляду на викладене позивач вважає, що спірне рішення про коригування митної вартості товару є безпідставним та таким, що підлягає скасуванню.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 липня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Доводи скаржника зводяться до неврахування судом першої інстанції, що судом зроблено необґрунтований висновок про те, що викладені відповідачем у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів суд вважає помилковими, оскільки їх не можна віднести до таких, які можуть слугувати підставою для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракт), адже вказані обставини не впливають на формування митної вартості товару, не вказують на наявність розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості. Надані до митного контролю документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та документальне підтвердження повноти включення до заявленого рівня митної вартості всіх витрат, передбачених частиною 10 статті 58 МКУ.

Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Товариство з обмеженою відповідальністю «БАРКОН-Д» зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 27.07.2022, про що внесено відповідний запис.

Основний вид діяльності (КВЕД) 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

02.11.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БАРКОН-Д» (покупець) та компанією «ALIKA-L SP. Z О.О.Z siedziba w Warszawa», Варшава (Польща) (продавець) укладений контракт №02/11-5 міжнародної купівлі-продажу.

Пунктом 1.1 контракту визначено, що продавець продає, а покупець купує вживані автомобілі, мотоцикли згідно інвойсів, які є невід`ємною частиною контракту.

Пунктом 2.2 контракту узгоджено, що загальна вартість контракту складає 11000,00 євро.

Згідно з пунктом 3.1 контракту продавець поставляє покупцю товар на умовах FCA Bortenmacherstr, Roth.Germany (Інкотермс 2020).

13.11.2023 TOB «БАРКОН-Д» з метою митного оформлення товарів «Автомобіль легковий, для перевезення людей, що використовувався: марка - BMW, модель - Z3; номер кузова/VIN - НОМЕР_1 тип двигуна - бензиновий; робочий об`єм циліндрів - 3201см3; екологічна норма - не нижче Євро-2; рік виготовлення - 1999; колір - червоний.» була подана митна декларація №23UA12U3.

Митна вартість товару заявлена декларантом Позивача за ціною договору (основний метод) відповідно до ст. 58 МКУ, а саме: 11769,94 євро, що за курсом НБУ на день подання МД (38.542) відповідає 453637,00 грн.

Митна вартість сформована як сума вартості транспортного засобу на умовах поставки FCA 11 000,00 євро та витрат на транспортування транспортного засобу до місця ввезення на митну територію України в сумі 29 675,00 грн. або 769,94 євро за курсом НБУ на дату ЕМД від 13.11.2023 №23UA12U3.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару під час проведення митного контролю та митного оформлення Позивачем разом з МД від 13.11.2023 №23UA12U3 надано наступні документи: (0380) Рахунок-фактури (інвойс) №17/11/23 від 02.11.2023; (0730) Автотранспортна накладна №0061 від 06.11.2023; (2800) Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу №NOH-K-1-267/14-00015 від 24.09.2014; №WJ882472 від 24.09.2014; (3004) Рахунок-фактура про надання транспортних послуг №1 від 13.11.2023; (3007) Довідка б/н від 07.11.2023; (3015) Висновок про якісні характеристики товарів №ТО1 від 10.11.2023; (4100) Зовнішньоекономічний договір №02/11-5 від 02.11.2023; (4202) Внутрішній договір доручення №14 від 08.11.2023; (4207) Договір про надання послуг митного брокера №02/11-2023 від 02.11.2023; (4301) Договір (контракт) про перевезення №07-1/11-2023 від 07.11.2023; (7017) Висновок ФОП ОСОБА_1 експертного автотоварознавчого дослідження №ТО1 від 10.11.2023; (9000) Довідка ТОВ «УКРТЕХКОНТРОЛЬ» №41074 від 13.11.2023; (9000) Фото ТЗ від 13.11.2023; (9801) Паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин державного кордону України №FT554909 від 14.12.2018.

За результатами перевірки документів та відомостей (формато-логічний контроль), наданих до митного оформлення за МД від 13.11.2023 №23UA12U3, проведеної у спосіб та з урахуванням положень статті 337 МКУ встановлено наступне:

1. Згідно наданого до митного контролю свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, марка задекларованого транспортного засобу - «BMW», модель (модифікація) - «Z3 M», що підтверджується даними акту митного огляду від 13.11.2023 №23UA12U3.

Шляхом проведення митного огляду встановлено наявність літери «М» на кузові автомобіля, що свідчить про комплектацію, інформація щодо якої відсутня в гр.31 митної декларації та в електронному інвойсі. Однак, в інвойсі від 02.11.2023 №17/11/23 зазначено марку «BMW» та модель «Z3», без зазначення комплектації (модифікації) «M», що прямо впливає на рівень вартості транспортного засобу.

2. Пунктом 1.1. Контракту №02/11-5 від 02.11.2023 визначено, що продавець продає, а покупець купує вживані автомобілі, мотоцикли, згідно інвойсів. Пунктом 2.2 Контракту узгоджено, що загальна вартість контракту складає 11 000,00 євро. Однак, узгоджуючи вартість контракту, сторони не узгоджують найменування товару, що є об`єктом купівлі-продажу. Вищезазначене свідчить про формальний характер контракту та ставить під сумнів достовірність і об`єктивність інформації, яка зазначена в Контракті.

3. Згідно пункту 3.1 Контракту №02/11-5 від 02.11.2023 та інвойсу від 02.11.2023 №17/11/23, поставка задекларованого транспортного засобу здійснюється на умовах поставки INCOTERMS FCA Bortenmacherstr. 1,91154 Roth. Germany, згідно яких витрати на доставку транспортного засобу до місця ввезення на митну територію України покладається на покупця ТОВ «БАРКОН-Д».

Згідно ДМВ, декларантом до складу митної вартості включено витрати на транспортування транспортного засобу до місця ввезення на митну територію України в сумі 29 675,00 грн.

Для підтвердження вищезазначеної складової митної вартості задекларованого транспортного засобу декларантом надано наступні документи: CMR від 06.11.2023 №0061, договір-заявка від 07.11.2023 №07-1/11-2023 між ТОВ «БАРКОН-Д» (замовник) та ФОП ОСОБА_2 (виконавець), рахунок на оплату від 13.11.2023 №1, сформований ФОП ОСОБА_2 , довідка про транспортні витрати від 07.11.2023 б/н ФОП ОСОБА_2 .

Проте, за результатами розгляду наданих для підтвердження транспортних витрат документів встановлено наступні розбіжності та відсутність відомостей:

Накладна CMR від 06.11.2023 №0061 не завірена печаткою/підписом відправника, відсутня печатка перевізника.

В графі 5 CMR зазначено тільки номер контракту « 02/11-5», без зазначення дати документу.

Зазначене не дає можливості ідентифікувати наданий до митного контролю Контракт та CMR. До того ж, товар, що є об`єктом купівлі-продажу, в Контракті не зазначено.

Згідно графи 21 CMR, дата складання документу 06.11.2023; згідно графи 4 CMR, дата завантаження транспортного засобу 06.11.2023; в графі 16 CMR зазначено перевізника «Ovsiannikov Mykola Ihorovych».

Однак, до митного контролю надано договір-заявка №07-1/11-2023 між ТОВ «БАРКОН-Д» (замовник) та ФОП ОСОБА_2 (виконавець), який складено пізніше дати CMR - 07.11.2023.

Згідно договору-заявки від 07.11.2023 №07-1/11-2023 між ТОВ «БАРКОН-Д» (замовник) та ФОП ОСОБА_2 (виконавець) за маршрутом м. Рут (Німеччина) м. Дніпро узгоджено транспортування ТЗ з VIN-кодом НОМЕР_2 . При цьому, VIN-код оцінюваного транспортного засобу НОМЕР_1 , який не зазначено в договорі-заявці від 07.11.2023 №07-1/11-2023.

В графі «Дата завантаження» договору-заявки від 07.11.2023 №07-1/11-2023 між ТОВ «БАРКОН-Д» (замовник) та ФОП ОСОБА_2 (виконавець) зазначено 07.11.2023, що не відповідає даним графи 4 CMR 06.11.2023.

Згідно графи 16 CMR, перевізник «Ovsiannikov Mykola Ihorovych». Договір-заявка від 07.11.2023 №07-1/11-2023 укладено між ТОВ «БАРКОН-Д» (замовник) та ФОП ОСОБА_2 (виконавець). При цьому, в графі «Вартість перевезення за маршрутом» договору-заявки від 07.11.2023 №07-1/11-2023 зазначено, що експедиторська винагорода включена у вартість перевезення. Отже, мало місце залучення до перевезення оцінюваного товару третьої особи, інформація щодо якої декларантом не надається.

В рахунку на оплату від 13.11.2023 №1, сформований ФОП ОСОБА_2 , довідці про транспортні витрати від 07.11.2023 б/н ФОП ОСОБА_2 зазначено номер транспортного засобу, яким здійснено перевезення оцінюваного товару «ВС6163РРТ». Однак, відповідно до даних граф 18 та 21 ЕМД від 13.11.2023 №23UA12U3 (№UA110130/2023/023412) та графи 17 CMR, номер транспортного засобу « НОМЕР_3 ».

Враховуючи вищезазначені розбіжності та невідповідності, згідно частини 3 статті 53 МКУ, митним органом встановлено, що надані декларантом документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме - витрат на транспортування оцінюваного транспортного засобу до місця ввезення на митну територію України.

Також, позивачем не надано платіжних документів про оплату за Товар та оплату транспортних витрат.

Так, Відповідачем, з урахуванням положень ст. 53 МКУ, декларанту надіслано електронне повідомлення про необхідність надати (за наявності) додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, з відповідним обґрунтуванням вищезазначених підстав для запиту додаткових документів, а саме:

- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

- рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

- виписку з бухгалтерської документації;

- копія митної декларації країни відправлення;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Крім зазначеного, вказаними електронними повідомленнями, відповідно до п.6. ст.53 МКУ, декларанта Позивача попереджено про те, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Однак, у відповідь на запит Відповідача декларантом 14.11.2023 надано лист, яким повідомлено митний орган, що інших документів, в т. ч., передбачених частиною 6 статті 53 МКУ на даний час надати немає можливості, а також сформульовано звернення до митного органу щодо закінчення митного оформлення.

Згідно з ч.2 ст.64 МКУ митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

У митного органу наявна інформація щодо вищого рівня вартості подібного (аналогічного) товару, що призвело до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, а саме: згідно даних інтернет-ресурсу https://www.mobile.de/ru/%D0%90%D0%B2%D1%82%D0%BE%D0%BC%D0%BE%D0%B1%D0%MMCoup%C3%A9/vhc:car,pgn:2,pgs:10,srt:price,sro:asc,ms1:3500_7,frn:1999,frx:1999,ful:petrol, пропозиція до продажу аналогічного транспортного засобу «автомобіль легковий, що використовувався, марка - BMW, модель - Z3M; Coupe; тип двигуна - бензиновий; робочий об`єм циліндрів - 3201см3; дата першої реєстрації 03/1999; потужність 236 kW; пробіг 34 820 км», який є співставним з відомостями оцінюваного транспортного засобу, складає 69 950,00 євро.

Згідно даних вказаного інтернет-ресурсу вартість аналогічного транспортного засобу «автомобіль легковий, що використовувався, марка - BMW, модель - Z3M; Coupe; тип двигуна - бензиновий; робочий об`єм циліндрів - 3201см3; дата першої реєстрації 03/1999; потужність 236 kW; пробіг 34 820 км» складає 69 950,00 євро, країна відправлення Німеччина.

Митну вартість товару за ЕМД від 13.11.2023 №23UA12U3 скориговано за резервним методом (стаття 64 МКУ) до рівня 70 719,94 євро/од., з урахуванням опису товару, фізичних та якісних характеристик, функціонального призначення, хронологічної відповідності; співпадає марка, модель, тип двигуна, об`єм двигуна, рік виготовлення транспортного засобу (за основу для коригування митної вартості товару використано цінову інформацію мережі інтернет щодо ціни продажу аналогічного транспортного засобу на рівні 69 950,00 євро/од.). Визначена митна вартість сформована як сума вартості транспортного засобу згідно джерела цінової інформації в мережі інтернет 69 950,00 євро та задекларованих витрат на транспортування транспортного засобу до місця ввезення на митну територію України в сумі 29 675,00 грн. або 769,94 євро за курсом НБУ на дату ЕМД від 13.11.2023 №23UA12U3. Коригування на обсяг партії подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови тощо не здійснювалися, оскільки за вищезазначеними характеристиками оцінюваний транспортний засіб є співставним із транспортним засобом, ціна продажу якого прийнята за основу при коригуванні митної вартості задекларованого транспортного засобу.

Не погодившись з рішенням про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним відносинам, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України (далі МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 ст. 51 МК України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 52 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч.6 ст.54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з ч.1 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до частини першої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Приписами частин другої та третьої статті 57 МК України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачі. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України.

Зауваження митного органу про ненадання документів, що підтверджують сплату транспортно-експедиційних послуг, відомостей про вартість транспортування товарів до ввезення на митну території України, документів що підтверджують витрати на навантаження, вивантаження, були вірно відхилені судом першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що декларантом для підтвердження обґрунтованості заявленої у декларації митної вартості товару подані документи, передбачені частиною другою статті 53 МК України.

При перевірці правильності визначення митної вартості товару Дніпровською митницею встановлено, що подані декларантом документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, в частині, що стосується транспортної складової митної вартості, оплати товару.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач за ЕМД від від 13.11.2023 № 23UA12U2 до митного оформлення товарів заявлено: - ««Автомобіль легковий, для перевезення людей, що використовувався: марка - BMW, модель - Z3; номер кузова/VIN - НОМЕР_1 тип двигуна - бензиновий; робочий об`єм циліндрів - 3201см3; екологічна норма - не нижче Євро-2; рік виготовлення - 1999; колір - червоний.»

Заявлена митна вартість товару, згідно контракту 02.11.2023 №02/11-5, становить

11000,00 євро.

ТОВ «БАРКОН -Д» обрано основний метод визначення митної вартості товару - за ціною договору та подано документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару відповідно до вимог статті 53 Митного кодексу України, зокрема: Рахунок-фактури (інвойс) №17/11/23 від 02.11.2023; Автотранспортна накладна №0061 від 06.11.2023; Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу №NOH-K-1-267/14-00015 від 24.09.2014; № НОМЕР_4 від 24.09.2014; Рахунок-фактура про надання транспортних послуг №1 від 13.11.2023; Довідка б/н від 07.11.2023; Висновок про якісні характеристики товарів №ТО1 від 10.11.2023; Зовнішньоекономічний договір №02/11-5 від 02.11.2023; Внутрішній договір доручення №14 від 08.11.2023; Договір про надання послуг митного брокера №02/11-2023 від 02.11.2023; Договори (контракт) про перевезення №07-1/11-2023 від 07.11.2023; Висновок ФОП ОСОБА_1 експертного автотоварознавчого дослідження №ТО1 від 10.11.2023; Довідка ТОВ «УКРТЕХКОНТРОЛЬ» №41074 від 13.11.2023; Фото ТЗ від 13.11.2023; Паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин державного кордону України №FT554909 від 14.12.2018.

На виконання умов Контракту Продавцем було виставлено інвойс від 02.11.2023 року Nol7/11/23, який має посилання на Контракт та передбачає автомобіль BMW 1999 VIN НОМЕР_1 . Інвойс від 02.11.2023 року Nol7/11/23 містить унікальний VIN-код (Vehicle Identification Number) - це ідентифікаційний номер транспортного засобу, що складається з комбінації цифрових та літерних умовних позначень. Код є обов`язковим елементом маркування та індивідуальний для кожного транспортного засобу. В даний час діє міжнародний стандарт ISO 3779:1983 (остання редакція - від 1996 р). Відповідно до стандарту VIN-код передбачає також модифікацію (комплектацію) транспортного засобу.

Отже, відповідно до умов Контракту та Інвойсу від 02.11.2023 року No 17/11/23 які надавалися до митного оформлення Сторони погодили ціну у розмірі 11 000 євро за конкретний автомобіль з відповідною модифікацією (комплектацією).

Також у графі 31 ЕМД від 13.11.2023 №23UA12U3 (№UA110130/2023/023412) зазначено унікальний VIN-код автомобіля, а отже і відповідно модифікацію (комплектацію) автомобіля, що повністю відповідає даним встановленим при митному огляді автомобіля.

Згідно пункту 3.1 Контракту та інвойсу від 02.11.2023 №17/11/23, поставка

задекларованого транспортного засобу здійснюється на умовах поставки INCOTERMS FCA Bortenmacherstr. 1,91154 Roth. Germany.

Декларантом до складу митної вартості включено витрати на транспортування транспортного засобу до місця ввезення на митну територію України в сумі 29 675,00 грн.

Для підтвердження вищезазначеної складової митної вартості задекларованого транспортного засобу декларантом надано наступні документи: CMR від 06.11.2023 №0061, договір-заявка від

07.11.2023 №07-1/11-2023, рахунок на оплату від 13.11.2023 №1, довідку про транспортні витрати від 07.11.2023 б/н.

Відповідно до договору-заявки від 07.11.2023 No07-1/11-2023 та рахунку на оплату від 13.11.2023 №1, довідки про транспортні витрати від 07.11.2023 б/н зазначена доставка автомобіля за маршрутом з м.Рут (Німеччина) до пп «Долгобичув-Угринів (Україна) у розмірі 29 675 грн.

Відповідно до умов поставки FCA страхування не є обов`язковим. В довідці про транспортні витрати від 07.11.2023 б/н зазначено, що страхування не здійснювалося.

Накладна CMR від 06.11.2023 No0061 містить реквізити сторін, а саме відправника, перевізника та отримувача, містить посилання на Контракт та передбачає який автомобіль перевозиться з посиланням на конкретний VIN-код. Отже, це все дає змогу ідентифікувати, який автомобіль перевозиться та хто здійснює перевезення.

Відповідно до ст. 53 МК України та Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 заявка на перевезення не є обов`язком документом необхідним для підтвердження транспортних витрат. Однак, декларант надав цей документ у якому зазначено, що здійснюється перевезення саме автомобілю VIN НОМЕР_1 у розділі «№ та марка автомобілю». Дійсно, в заявці нижче де розкрито маршрут автомобілю помилково зазначено інший VIN код.

В пункті 9 договору-заявки від 07.11.2023 No07-1/11-2023 з виправленнями зазначено, що умови цієї заявки поширюються на доставку товару згідно CMR від 06.11.2023 No0061. Той факт, що договір-заявка від 07.11.2023 N007-1/11-2023 містить іншу дату завантаження ніж ту, що передбачена ЦМР жодним чином не перешкоджає числовому визначенню митної вартості товару.

Отже, заявка містить посилання на ЦМР 06.11.2023 N00061 де зазначено той самий код, що і розділі «№ та марка автомобілю» самої заявки. Також, рахунок на оплату від 13.11.2023 №1 та довідка про транспортні витрати від 07.11.2023 б/н містить вартість перевезення та маршрут, що зазначений у Заявці на перевезення.

Крім того, у рахунку на оплату від 13.11.2023 №1 та довідці про транспортні витрати від 07.11.2023 зазначено номер транспортного засобу, яким здійснено перевезення оцінюваного товару - «ВС6163РРТ/ НОМЕР_5 » замість « НОМЕР_6 / НОМЕР_5 » жодним чином не перешкоджає числовому визначенню заявлених декларантом транспортних витрат, до речі митницею також не відображено у рішенні як саме це перешкодило визначенню.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вищенаведені документи повною мірою підтверджують вартість витрат з транспортування товару до кордону України.

Також, надаючи оцінку доводам контролюючого органу з приводу того, що заявлена до декларування вартість легкового автомобілю значно нижча аніж рівень митних вартостей товарів по митним оформленням проведеним митницями України в митному режимі «імпорт» за час наближений до дати експорту в МК України, суд апеляційної інстанції погоджується з твердженнями суду першої інстанції, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару не містить інформації, який саме товар було використано в якості джерела інформації, відсутні обґрунтування числового значення митної вартості товарів, відсутнє її коригування, не зазначені факти, які вплинули або повинні були вплинути на таке коригування, щодо умови поставки, фактурної вартості, країни походження, методи визначення митної вартості тощо.

Так, положеннями п.2.1 розділу ІІ Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598, чітко встановлено про необхідність у рішенні при визначенні митної вартості відповідно до положень ст. ст. 59, 60 та 64 Митного кодексу України, крім номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, робити пояснення щодо зроблених коригувань.

Діюче законодавство з питань державної митної політики не передбачає іншого документа, в якому митний орган зобов`язаний давати свої висновки щодо причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, аніж рішення про коригування митної вартості товарів.

У зв`язку з цим, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Однак при прийнятті рішення про коригування митної вартості товару митницею не наведено посилань на ЕМД в якості інформації щодо автомобіля, митне оформлення якого вже здійснено.

Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях звертав увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу України якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервним методом (постанови від 20.07.2023 у справі №640/22572/20, від 18.08.2021 у справі №160/4944/19, від 18.12.2020 у справі №160/5853/19).

При коригуванні митної вартості декларант не має змоги перевірити серед яких митних декларацій контролюючий орган обирає саме ту, що слугує джерелом для коригування митної вартості товарів у конкретному випадку, оскільки доступу до Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної митної служби України не має.

Колегія суддів зазначає, що сама по собі наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованого автомобіля BMW, модель - Z3M; Coupe; тип двигуна - бензиновий; робочий об`єм циліндрів - 3201см3; дата першої реєстрації 03/1999; потужність 236 kW; пробіг 34 820 км» складає 69 950,00 євро за курсом НБУ, що в свою чергу є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначення за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо).

Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про автомобіль.

Не наведення у спірному рішенні про коригування митної вартості товару інформації щодо товару, з яким здійснюється порівняння, та пояснень щодо самих коригувань суперечить принципу правової визначеності та позбавляє декларанта права спростувати наведену митним органом інформацію.

З огляду на зазначене, доказів на спростування визначеної позивачем вартості товару, без наведення детальних пояснень щодо зроблених коригувань, порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості тощо, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу її визначення.

Колегія суддів враховує висновки Верховного Суду викладені у постанові № 815/2552/16 від 15.02.2023, які зводяться до того, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування методу визначення митної вартості товару, обраного декларантом, і не може бути підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за методом визначеним в декларації митної вартості.

Отже, як свідчать встановлені обставини справи, судом першої інстанції надано оцінку доводам митного органу.

Судом встановлено, що декларантом (позивачем у справі) для підтвердження обґрунтованості заявленої у деклараціях митної вартості товару були подані документи, передбачені частиною 2 статті 53 Митного кодексу України.

Відтак, не знайшли свого підтвердження доводи скаржника про те, що документи, які подані відповідачем, містять розбіжності стосовно умов постачання товару, які б в свою чергу викликали обґрунтовані сумніви щодо правильності визначення складових митної вартості товару та їх числових значень.

Колегія суддів зазначає, що ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

В свою чергу, зі змісту матеріалів справи вбачається, що наданих позивачем документів було достатньо для визначення митної вартості товарів і цей перелік відповідає правилам ч. 1 ст. 53 МК України.

Натомість, доводи скаржника про необхідність застосування резервного методу для визначення митної вартості товару, свого підтвердження не знайшли.

Надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари. У відповідача були в наявності всі документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору.

Митний орган не надав доказів на підтвердження тієї обставини, що позивачем у митній декларації було зазначено не всі складові числового значення задекларованої митної вартості, неправильно здійснено розрахунок, внесено недостовірні або неточні відомості, або у наданих документах містяться розбіжності, ознаки підробки або не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів.

Колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду у постановах від 08 жовтня 2019 року у справі №803/776/17, від 11 червня 2020 року у справі №815/5597/17, що декларант повинен підтвердити лише ті факти, які пов`язані з витратами (складовими), які входять до митної вартості товару відповідно до умов поставки. Натомість, у тому випадку, коли відповідач стверджує, що декларантом понесені додаткові витрати, що впливають на митну вартість товару, він повинен довести наявність цих фактів.

В даному випадку відповідачем наявність цих фактів не підтверджена.

Отже, встановлені судом обставини дають підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях. На підставі досліджених письмових доказів суд вважає, що використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження обставин відчуження позивачу продавцем-нерезидентом товару, або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними.

З урахуванням вказаного, колегія суддів погоджується із висновком суд першої інстанції, що позивачем подано до митниці належний та достатній пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом. Правильність визначення митної вартості позивачем відповідачем не спростована, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Вказана правова позиція апеляційного суду узгоджується із постановами Верховного Суду від 04 жовтня 2023 року у справі № 820/2660/18, від 13 жовтня 2023 року у справі № 826/23845/15, які в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України враховуються апеляційним судом під час вирішення наведеного спору.

Частиною 1 статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Підсумовуючи вищенаведене, виходячи з системного аналізу норм законодавства та обставин справи, всупереч наведеним вимогам відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, таким чином колегія суддів дійшла висновку, що є протиправними дії відповідача щодо винесення рішення про коригування митної вартості товарів, відповідно рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA110000/2023/000049/2 від 14.11.2023 яке підлягає скасуванню.

З огляду на те, що саме прийняття відповідачем оскаржуваного рішення про коригування митної вартості слугувало підставою для видання картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, то визнання рішення про коригування митної вартості протиправним та його скасування є підставою для визнання протиправним та скасування сформованої Дніпровською митницею картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110130/2023/000867 від 13.11.2023.

Таким чином, позовні вимоги задоволено правомірно, а доводи апеляційної скарги не спростовують зазначених висновків суду та не дають підстав вважати, що судом невірно застосовано норми матеріального чи порушено норми процесуального права.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, у пункті 23 рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись статтями 241-245, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської митниці залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя О.В. Головко