Справа № 560/7608/24
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2025-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/7608/24

Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

04 лютого 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Шидловського В.Б. Боровицького О. А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в травні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2024 року у задоволення позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 06.02.2024 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 (далі Закон № 1058-IV).

За змістом записів трудової книжки від 01.08.1984 НОМЕР_1 та довідки відділу культури, національностей, релігій та туризму Городоцької міської ради від 26.02.2024 №01-16/28 позивачка працювала: з 01.08.1984 по 30.09.1985 викладачем Солобковецької дитячої музичної школи; з 01.10.1985 по 31.08.2016 викладачем теоретичних дисциплін та з 01.09.2016 по 26.02.2024 директором в Городоцькій дитячій музичній школи.

У лютому 2024 року звернулася до відповідача-1 із заявою про призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням від 07.03.2024 відповідач-2 відмовив у призначенні грошової допомоги, оскільки у наданій довідці від 26.02.2024 №01-16/28 відсутня інформація по який час заявниця працює та віднесення школи до державної чи комунальної форми власності.

Листом від 05.04.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивачку про можливість зарахування до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, періоди роботи: з 01.08.1984 по 01.10.1985 на посаді викладача в Солобківській дитячій музичній школі та з 01.10.1985 по 31.12.1991 на посаді викладача теоретичних дисциплін в Городоцькій дитячій музичній школі у разі, коли у статутах, чинних на період роботи в зазначеній дитячій музичній школі, чи інших документах, школа була дитячою середньою музичною школою чи школою - семирічкою; з 01.01.1992 по 31.08.2016 на посаді викладача теоретичних дисциплін в Городоцькій дитячій музичній школі, з 01.09.2016 по 26.02.2024 на посаді директора Городоцької дитячої музичної школи у разі, якщо у статуті вказана школа є закладом освіти. За відсутності вказаних документів, підстави для зарахування до спеціального стажу періоду роботи з 01.09.1985 по 08.02.2024 відсутні.

Вважаючи протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у призначенні грошової допомоги, позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що в рішенні від 08.03.2024 пенсійний орган запропонував позивачці надати документи, які підтверджують форму власності Солобковецької дитячої музичної школи і Городоцької дитячої музичної школи у період роботи з 01.08.1984 по 26.02.2024 (день видачі довідки відділу культури, національностей, релігій та туризму Городоцької міської ради від 26.02.2024 №01-16/28) та кінцевий період роботи на посаді директора в Городоцькій дитячій музичній школи. Разом з тим, позивачка не надала суду докази, які свідчать про надання відповідачам необхідних документів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

В ч. 3 ст. 4 Закону № 1058-IV визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Положеннями ст. 5 Закону № 1058-IV визначено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Приписами ст. 8 Закону № 1058-IV передбачено право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи, зокрема, громадянами України, які застраховані згідно із цим Законом, досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Стаття 51 Закону України Про пенсійне забезпечення (далі Закон № 1788) передбачає, що пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Згідно зі ст. 52 Закону № 1788, право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники освіти.

В п. 16 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зазначено, що положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії..

Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 3 жовтня 2017 року № 2148-VIII (чинний з 11.10.2017 року).

Відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону, працювали в закладах і установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е-ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, і мають страховий стаж (для чоловіків 35 років, для жінок 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1, 3, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМ України №637 від 12.08.1993, передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. (п.1).

За відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3).

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій (п.20).

Із системного аналізу зазначених приписів Порядку № 637 слідує, що необхідність надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників виникає лише у разі відсутності у особи трудової книжки або відповідних записів у ній.

При цьому, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, відповідно до статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та як наслідок, на отримання спірної у цій справі грошової допомоги, є встановлення перебування особи на посаді та виконання нею робіт у закладі освіти, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією.

Водночас спеціальний стаж - це період роботи в певних умовах праці чи на посадах, з якими законодавець пов`язує пільгове (або за особливими правилами) пенсійне забезпечення. Вислуга років є видом спеціального стажу. Це період виконання особливого роду трудової діяльності або державної служби, коли до особи, яка її здійснює, пред`являють особливі вікові, а також підвищені психічні та фізичні вимоги, при тривалому виконанні якої особа втрачає відповідну професійну працездатність.

Як слідує із оскаржуваного у цій справі рішення, підставою для відмови у виплаті позивачці грошової допомоги, передбаченої Порядком № 1191 слугувала відсутність в довідці від 26.02.2024 № 01-16/28 інформації про віднесення навчальних закладів до державної та комунальної форми власності та часу перебування на відповідних посадах, зокрема дати звільнення.

Водночас, як вже згадувалось вище, із записів трудової книжки позивачки від 01.08.1984 НОМЕР_1 та довідки відділу культури, національностей, релігій та туризму Городоцької міської ради від 26.02.2024 №01-16/28 слідує, що остання працювала: з 01.08.1984 по 30.09.1985 викладачем Солобковецької дитячої музичної школи; з 01.10.1985 по 31.08.2016 викладачем теоретичних дисциплін та з 01.09.2016 по 26.02.2024 директором в Городоцькій дитячій музичній школи.

Колегія суддів вважає, що записами трудової книжки підтверджується наявність у позивачки спеціального стажу.

Більше того, наявні в матеріалах справи довідки видані установами освіти, які підпорядковані органам місцевого самоврядування (Солобковецькій та Городоцькій територіальним громадам).

Водночас пенсійний орган при прийнятті оскаржуваного рішення та у випадку наявності відповідних сумнівів не був позбавлений можливості перевірити належність закладів освіти, де працювала ОСОБА_1 , до закладів державної чи комунальної власності, зокрема, перевірити інформацію у відповідних реєстрах або шляхом направлення відповідних запитів.

Окрім того, факт того, що Солобковецька та Городоцька дитячі музичні школи є закладами комунальної форми власності підтверджуються і довідками від 07.11.2024 №03 Солобковецької сільської ради, від 07.11.2024 №01-16/141.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 07.03.2024 № 23, яким відмовлено позивачці у призначенні та виплаті грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є протиправним та підлягає скасуванню.

Відтак, позовні вимоги, які є похідними також підлягають задоволенню шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до спеціального стажу періоди роботи ОСОБА_1 з 01.08.1984 по 01.10.1985 - викладачем Солобковецької дитячої музичної школи; з 01.10.1985 по 31.08.2016 - викладачем теоретичних дисциплін; з 01.09.2016 по 26.02.2024 - директорам в Городоцькій дитячій музичній школі, та призначити і виплатити їй грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій, передбачену пунктом 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам, формально підійшовши до розгляду обставин справи та прийшов до помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, понесені скаржником судові витрати в сумі 3028 грн. підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів солідарно.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2024 року скасувати.

Прийняти нове рішення. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 07.03.2024 № 23, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні та виплаті грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є протиправним та підлягає скасуванню.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до спеціального стажу періоди роботи ОСОБА_1 з 01.08.1984 по 01.10.1985 - викладачем Солобковецької дитячої музичної школи; з 01.10.1985 по 31.08.2016 - викладачем теоретичних дисциплін; з 01.09.2016 по 26.02.2024 - директорам в Городоцькій дитячій музичній школі, та призначити і виплатити їй грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій, передбачену пунктом 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області понесені судові витрати в сумі 1514 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області понесені судові витрати в сумі 1514 грн.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Курко О. П.

Судді Шидловський В.Б. Боровицький О. А.