Справа № 240/692/24
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2025-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м. Житомир справа № 240/692/24

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про:

- визнання протиправною бездіяльність щодо не зарахування при призначенні пенсії до страхового стажу періоди роботи з 22.08.1978 року згідно записів в трудових книжках НОМЕР_1 та НОМЕР_2 ;

- зобов`язання зарахувати до його загального страхового стажу періоди роботи з 22.08.1978 року згідно записів в трудових книжках НОМЕР_1 та НОМЕР_2 .

Позивач зазначає, що 29.09.2023 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Рішенням цього територіального органу Пенсійного фонду України від 19.12.2023 року Позивачу була призначена пенсія за віком. Разом з тим, як зазначено в позові, при призначенні пенсії було враховано лише 31 рік 11 місяців 26 днів загального страхового стажу, хоча його наявний страховий стаж становить 40 років 4 місяці 18 днів. Позивач вважає такі дії протиправними, так як його загальний страховий стаж відображений в згідно записів в трудових книжках НОМЕР_1 та НОМЕР_2 та підлягає врахуванню при визначенні розміру пенсійних виплат.

Ухвалою суду від 10.01.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник Відповідача - 1, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, у відзиві на позов проти позову заперечила і зазначила, що за принципом екстериторіальності заява Позивача про призначення пенсії за віком була передана для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області. За результатами розгляду заяви Позивачу було повідомлено про призначення пенсії за віком за наявного його страхового стажу 31 рік 11 місяців 26 днів. До страхового стажу Позивача не був зарахований період його трудової діяльності з 14.03.1994 року по 27.12.2002 року в Кооперативі "Пласт" відповідно до записів в трудовій книжці НОМЕР_1 , оскільки неможливо ідентифікувати печатку на записі про звільнення та відсутності інформації в індивідуальних відомостях про застраховану особу в Реєстрі.

Ухвалою суду від 27.05.2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області залучено до справи в якості другого Відповідача.

Представник Відповідача - 2, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, відзив на позовну заяву до суд в установлені строки не надав.

Неодноразова запити суду про надання відзиву та долучення до нього рішення про призначення пенсії Позивачу Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області залишено без відповіді. Трекінги та відстеження підтверджують вручення Відповідачу-2 копії позовної заяви та запитів суду.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та підстав призначення пенсії, в тому числі за віком, регулюються правовими нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV (надалі-Закон №1058-IV), що були чинні на день виникнення таких відносин.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Іноземні громадяни та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію на рівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міжнародними угодами.

За приписами статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Частиною першою статті 26 Закону №1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу в період з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Саме у відповідності до вказаних правових норм було зумовлено звернення Позивача від 29.09.2023 року до Відповідача щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV.

За результатами розгляду вказаного звернення Позивача Відповідачем-2 було прийнято рішення про призначення Позивачу з 29.09.2023 року пенсії за віком. Вказане рішення Відповідача-2 про призначення пенсії Позивачем не оскаржується і відповідно не є предметом спору в межах даної справи.

Як зазначено у позові та у відзиві Відповідача-1, суть спору між сторонами по даній справі зведена виключно щодо загального розміру страхового стажу Позивача.

Судом встановлено, що розмір пенсії Позивача розраховано із 31 року 11 місяців 26 днів загального страхового стажу. При визначенні розміру пенсії Позивача не було враховано період його трудової діяльності з 14.03.1994 року по 27.12.2002 року в Кооперативі "Пласт" .

Відповідно до доводів, наведених у відзиві Відповідача-1, до загального страхового стажу Позивача не був зарахований період його трудової діяльності з 14.03.1994 року по 27.12.2002 року в Кооперативі "Пласт" відповідно до записів в трудовій книжці НОМЕР_1 , оскільки неможливо ідентифікувати печатку на записі про звільнення та по причині відсутності інформації в індивідуальних відомостях про застраховану особу в Реєстрі застрахованих осіб.

Такі доводи Відповідачів не узгоджуються із вимогами чинного законодавства та є алогічними з огляду на таке.

До позову Позивачем долучено копії записів в трудових книжках НОМЕР_1 та НОМЕР_2 . В ході дослідження копій таких трудових книжок встановлено, що трудова книжка НОМЕР_1 14.01.1985 року видана 14.01.1985 року на ім`я Позивача ВО "Електровимірювач", а трудова книжка НОМЕР_2 видана 18.02.1982 року також на ім`я Позивача Костопільським домобудівним комбінатом.

В трудовій книжці Позивача ( НОМЕР_1 ) за порядковим номером 8 наявний запис про прийняття Позивача на роботу в кооператив "Пласт" згідно "пр.№8 від 04.03.1994 року".

За порядковим номером 9 в цій же трудовій книжці наявний запис про звільнення Позивача за власним бажанням з кооперативу "Пласт" згідно протоколу №11 від 27.12.2002 року.

Вказані записи є зрозумілими і жодних застережень не викликають.

Одночасно суд враховує, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року "Про трудові книжки працівників" №301, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 року по справі № 677/277/17.

Таким чином, Позивач, як особа на яку не покладено обов`язку щодо організації ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок, не може нести відповідальність за неправильність, неточність або неповноту внесених до її трудової книжки відомостей, а тому, невірне заповнення трудової книжки не може бути підставою для не зарахування органом Пенсійного фонду України рішення страхового стражу, результатом чого стало обмеження належного соціального захисту громадянина.

Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17.

Крім того, суд враховує, що Відповідачем-1 в особі управління обслуговування громадян визнано наявний у Позивача загальний страховий стаж 40 років 4 місяці 18 днів, тобто до загального страхового стажу Позивача зараховано період його трудової діяльності з 14.03.1994 року по 27.12.2002 року в Кооперативі "Пласт" (а.с.12).

Жодних обґрунтувань таких алогічних дій у відзиві Відповідача-1 на позов не зазначено.

Таким чином, допущені недоліки певними особами при оформленні трудової діяльності Позивача у вигляді не досить якісного відбитку печатки підприємства на підтвердження окремого запису, не можуть бути підставою для не врахуванню зазначеного періоду трудової діяльності Позивача до його страхового стажу для призначення пенсії за віком.

Більш того, Відповідачі не врахували, що відповідно до вимог абзацу 1 частини 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

На підставі викладеного суд робить висновок, що період трудової діяльності Позивача з 14.03.1994 року по 27.12.2002 року в Кооперативі "Пласт" відповідно до записів в трудовій книжці НОМЕР_1 підлягає зарахуванню до його страхового стажу та врахуванню при визначенні розміру його пенсії за віком, а дії Відповідача-2 щодо його не врахування є протиправними.

Порушене право Позивача підлягає судовому захисту та поновленню шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з 29.09.2023 року провести перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 шляхом зарахування до його загального страхового стажу періоду трудової діяльності Позивача з 14.03.1994 року по 27.12.2002 року в Кооперативі "Пласт".

Відповідно до вимог ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як зазначено в частині 8 цієї ж статті 139 КАС України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

На підставі викладеного суд робить висновок, що судові витрати ОСОБА_1 у вигляді 1211,20 грн. судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, тобто суб`єкта владних повноважень, внаслідок дій якого виник даний спір.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити, визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди трудової діяльності Позивача з 14.03.1994 року по 27.12.2002 року в Кооперативі "Пласт".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, ) з 29.09.2023 року провести перерахунок розміру пенсії за віком ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , Ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) шляхом зарахування до його загального страхового стажу періоду трудової діяльності Позивача з 14.03.1994 року по 27.12.2002 року в Кооперативі "Пласт" та її виплату із врахуванням проведених виплат.

Судові витрати ОСОБА_1 у вигляді судового збору в сумі 1211,20 грн. підлягають відшкодуванню шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк

04.02.25