Справа № 947/34462/24
Суддя: Бескровний Я. В.
Дата ухвалення: 2025-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/947/21/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2025 року

Київський районний суд м.Одеси у складі головуючого судді Бескровного Я.В. при секретарі Кравченко К.С., розглянувши в м.Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови

В С Т А Н О В И В:

28 жовтня 2024 року Бирловський через свого представника адвоката Хроменкова В.С. звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову №1336 від 15.06.2024р. про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП.

Позовні вимоги мотивував тим, що 15.06.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно нього складено Постанову №1336 та визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.3 ст.210 КУпАП з накладенням штрафу у сумі 17000 гривень.

Вважає оскаржувану постанову такою, що винесена з порушенням норм чинного законодавства України та підлягає скасуванню.

Ухвалою від 30.10.2024 року відкрито провадження у справі без виклику сторін.

Представник відповідача відзиву не надав, про причину неподання відзиву суд не повідомив. Натомість стороною відповідача 04.12.2024 та 25.12.2024 до суду подавалися заяви про відвід головуючому судді Бескровному Я.В., у задоволенні яких було відмовлено 06.12.2024 та 25.12.2024 відповідно.

Згідно ст.159ч.4 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що згідно паспорту НОМЕР_1 дата народження позивача ІНФОРМАЦІЯ_3 .

15.06.2024 відносно ОСОБА_1 20.02.1997 начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 винесено постанову №1336 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.210ч.3 КУпАП, а саме за те, що він несвоєчасно прибув в ІНФОРМАЦІЯ_4 за викликом, з накладенням на нього штрафу 17000 грн.

У оскаржуваній постанові дата народження Бриловського зазначена як 20.02.1997, оскільки у оскаржуваній постанові зазначено, що особу ідентифіковано за паспортом НОМЕР_1 , то суд вважає, що вона ухвалена стосовно саме позивача.

Вказана постанова у день її ухвалення не була вручена позивачу.

Відповідно до ст.8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Частиною 3 ст.210 КУпАП передбачена відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, яке тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в особливий період, і вигляді накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: а) об`єкту; б) об`єктивної сторони; в) суб`єкту; г) суб`єктивної сторони.

Верховний Суд у постанові від 27.06.2019 у справі №560/751/17 зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно ст.246 КУпАП, порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-21, 244-24 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів

Згідно ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

При розгляді адміністративних справ керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки повинні керуватись положеннями ст.ст. 245, 280 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Незважаючи на те, що згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами по справі є поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речові докази, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у оскаржуваній постанові не зазначено будь-яких доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення відповідачем адміністративного правопорушення, не наведено оцінки доказів.

Також у оскаржуваній постанові не зазначено коли відбулося вказане правопорушення та які правила військового обліку при цьому порушені, тобто не зазначено суті правопорушення.

Суд зазначає, що у даному випадку час вчинення правопорушення має суттєве значення, оскільки до 19.05.2024 норми ч.3 ст. 210 КУпАП не існувало.

Таким чином, суд не вбачає в інкримінованих діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП, за яке його піддано стягненню штрафу - 17000 грн.

Згідно ст. 62 Конституції України всі сумніви тлумачаться на користь особи, яка притягається до відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

За таких обставин, враховуючи, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КпАП України стороною відповідача не доведений, суд приходить до висновку про обґрунтованість позиції позивача щодо скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.6,9,14,241-246,255,286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову №1336 від 15.06.2024р. винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.210ч.3 КУпАП, та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Я. В. Бескровний