Справа № 460/3292/24
Суддя: О.В. Поліщук
Дата ухвалення: 2025-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 лютого 2025 року м. Рівне №460/3292/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В :

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі відповідач-2) про:

визнання протиправним та скасування рішення відповідача-2 від 08.01.2024 № 20 про відмову у призначенні позивачу дострокової пенсії за віком, як військовослужбовцю під час виконання інтернаціонального обов`язку, перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, згідно з пунктом 4 частини першої статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

зобов`язання відповідача-1 призначити позивачу пенсію за віком, як колишньому військовослужбовцю під час виконання інтернаціонального обов`язку, перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, зарахувавши до страхового стажу військову службу в складі діючої армії в період бойових дій під час виконання інтернаціонального обов`язку, перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, з 23.11.1987 по 14.02.1989 із розрахунку один місяць служби за три місяці.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН.

За змістом позовної заяви вимоги позивача ґрунтуються на тому, що в січні 2024 року він звернувся до відповідача-1 із заявою про призначення дострокової пенсії за віком за нормами пункту 4 частини першої статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" як військовослужбовцю, що брав участь у бойових діях. Вказану заяву за принципом екстериторіальності було скеровано до відповідача-2 для розгляду по суті. Відповідач-2 оскаржуваним рішенням від 08.01.2024 № 20 відмовив позивачу в призначенні дострокової пенсії з тих мотивів, що надана останнім довідка про період участі в бойових діях з 23.11.1987 по 14.02.1989 оформлена без дотримання вимог чинного законодавства, а саме: не зазначено тривалість проходження військової служби; підстава видачі суперечить чинному законодавству. З тотожних мотивів відповідач-2 не зарахував спірний період участі в бойових діях з 23.11.1987 по 14.02.1989 до страхового стажу. Позивач не погоджується з таким рішенням пенсійного органу, оскільки, на його думку, приписи статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пов`язують виникнення права на дострокове призначення пенсії саме з фактом участі у бойових діях під час проходження військової служби, а не її тривалості. До заяви про призначення пенсії позивачем були долученні посвідчення учасника бойових дій та військовий квиток, які підтверджують наявність у нього на призначення дострокової пенсії. Крім того, позивач вказує, що в силу вимог Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" час проходження ним військової служби в складі діючої армії в період бойових дій під час виконання інтернаціонального обов`язку, перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, з 23.11.1987 по 14.02.1989 має бути зарахований до страхового стажу із розрахунку один місяць служби за три місяці. З огляду на вказане, позивач просить позов задовольнити в повному обсязі.

17.04.2024 через відділ документального забезпечення (канцелярію) суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач-1 заперечує щодо задоволення позовних вимог та зазначає, що дійсно приписи пункту пунктом 4 частини першої статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлюють, зокрема, для військовослужбовців, що брали участь у бойових діях, право на дострокове призначення пенсії, а саме: після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок. Однак, згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, для підтвердження права на дострокове призначення пенсії військовослужбовцями, які брали участь у бойових діях, до заяви про призначення пенсії додається, зокрема, довідка згідно з додатком 2 до Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637. Так, до заяви про призначення пенсії позивачем додано довідку ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.12.2023 № 560 про проходження військової служби в складі діючої армії під час бойових дій, форма якою не відповідає вимогам чинного законодавства, а саме не зазначено тривалість проходження військової служби під час бойових дій та вказано, що вона видана на підставі військового квитка. Таким чином, на думку відповідача-1, надані позивачем документи не підтверджують наявність у нього права на дострокове призначення пенсії. Також, відповідач вказує на відсутність підстав для зарахування до страхового стажу позивача періоду військової служби під час бойових дій з 23.11.1987 по 14.02.1989 з урахуванням кратності (один місяць служби за три місяці), оскільки пільгове обчислення такого стажу відбувається лише у разі призначення особі пенсії за вислугу років за нормами Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". За наведених обставин, відповідач-1 просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

08.05.2024 через відділ документального забезпечення (канцелярію) суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач-2 заперечує щодо задоволення позовних вимог з підстав, тотожних наведеним у відзиві відповідача-1. Відповідач-2 наголошує, що у спірних правовідносинах діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим просить відмовити в задоволенні позову повністю.

ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Інших заяв та клопотань, які мають значення для вирішення спору до суду не надходило.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою суду від 01.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ ПРАВОВІДНОСИН.

Суд звертає увагу на те, що оскаржуване рішення по відмову у призначенні пенсії від 08.01.2024 № 20 та подані відповідачами відзиви на позовну заяву містять обґрунтування (висновки) щодо відсутності у позивача права на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку на підставі статті Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Разом з тим, у позовній заяві позивач не вказує як підставу позову на наявність у нього права на зниження пенсійного віку у зв`язку з проживанням (роботою) у зоні радіоактивного забруднення та, відповідно, не обґрунтовує протиправність рішення та дій відповідачів такою обставиною.

Натомість, обґрунтування позовної заяви зводиться виключно до наявності у позивача права на дострокове призначення пенсії як військовослужбовцю, що брав участь у бойових діях під час служби у діючій армії, та зарахування до страхового стажу періоду проходження військової служби під час бойових дій на умовах кратності.

З огляду на вказане, в ході розгляду цієї адміністративної справи суд буде встановлювати, перевіряти та надавати оцінку виключно обставинам щодо наявності у позивача права на дострокове призначення пенсії як військовослужбовцю, що брав участь у бойових діях, у відповідності до норми пункту 4 частини першої статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та наявності підстав для зарахування до страхового стажу позивача спірного періоду проходження ним військової служби під час бойових дій на умовах кратності.

Розглянувши матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) має статус учасника бойових дій, що стверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим ІНФОРМАЦІЯ_3 28.05.1997.

02.01.2024 позивач звернувся до відповідача-1 із заявою про призначення дострокової пенсії за віком за нормами пункту 4 частини першої статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" як військовослужбовцю, що брав участь у бойових діях.

За принципом екстериторіальності заява позивача про призначення пенсії від 02.01.2024 була скерована для розгляду до відповідача-2.

08.01.2024 відповідачем-2 прийнято рішення № 20, яким позивачу відмовлено в призначенні дострокової пенсії за віком за нормами пункту 4 частини першої статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" як військовослужбовцю, що брав участь у бойових діях. У спірному рішенні відповідачем-2 зазначені наступні мотиви його прийняття: згідно з наданими документами до страхового стажу не зараховано період проходження військової служби в складі діючої армії в період бойових дій (в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, перебування в партизанських загонах і з`єднаннях) з 23.11.1987 по 14.02.1989, оскільки довідка від 22.12.2023 № 560 видана на підставі військового квитка, що суперечить вимогам чинного законодавства; заявник надав довідку про період походження військової служби в складі діючої армії в період бойових дій (в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, перебування в партизанських загонах і з`єднаннях) від 22.12.2023 № 560, яка не відповідає Додатку 2, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (не зазначена тривалість проходження військової служби, підстава видачі суперечить вимогам чинного законодавства).

Позивач, не погоджуючись з рішенням про відмову в призначенні пенсії, діями щодо неналежного обчислення його страхового стажу, а також вважаючи такі рішення та дії протиправними, звернувся до суду з цим позовом.

ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ВИСНОВКИ СУДУ.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

З 01.04.1992 введено в дію в повному обсязі Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі Закон № 1788-XII). Згідно з Преамбулою, цей Закон відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій; Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих; Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

З 01.01.2004 набрав чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV). Згідно з Преамбулою, цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону № 1058-IV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV, відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Розділом XIV-1 Закону № 1058-IV визначені умови пенсійного забезпечення окремих категорій громадян.

Так, пунктом 4 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус сім`ї загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України відповідно до абзаців четвертого і п`ятого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону, а також абзацу шостого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

З аналізу змісту вказаної вище норми права слідує, що право на призначення дострокової пенсії за віком мають, зокрема, військовослужбовці, які брали участь у бойових діях, при дотриманні певних умов, а саме: після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Відповідно до частини першої статті 44 Закону № 1058-IV, призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок № 22-1).

Згідно з пунктом 1.1 розділу I Порядку № 22-1, заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

При цьому, підпунктом 6 пункту 2.1 розділу II Порядку № 22-1 визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які підтверджують право на призначення дострокової пенсії за віком, зокрема, військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, які брали участь у бойових діях, безпосередню участь в АТО/ООС та/або в обороні України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації:

документи про проходження військової служби (служби);

довідка згідно з додатком 2 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу або документи про безпосередню участь в АТО/ООС, передбачені Порядком надання та позбавлення статусу учасника бойових дій, або документи військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій про безпосередню участь в обороні України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації;

посвідчення учасника бойових дій.

Аналізуючи положення підпункту 6 пункту 2.1 розділу II Порядку № 22-1, суд приходить до висновку про те, що військовослужбовці, які брали участь у бойових діях, для підтвердження права на призначення дострокової пенсії за віком до заяви про призначення пенсії обов`язково додають три документа:

1) документи про проходження військової служби (служби);

2) довідку згідно з додатком 2 до Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637;

3) посвідчення учасника бойових дій.

Такий висновок суду ґрунтується на тому, що у нормі підпункту 6 пункту 2.1 розділу II Порядку № 22-1 перелік відповідних документів наведений законодавцем без застосування сполучника "або", що виклює можливість альтернативи щодо подання одного документа з перелічених, а не усіх.

З наведених вище мотивів, суд відхиляє як безпідставне та таке, що не ґрунтується на положеннях чинного законодавства, твердження позивача про те, що для підтвердження права на призначення дострокової пенсії за віком на підставі пункту 4 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV достатньо виключно наявності в особи посвідчення учасникам бойових дій.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами за змістом заяв по суті, з метою підтвердження права на призначення дострокової пенсії за віком позивач надав наступні документи: посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 від 28.05.1997; військовий квиток серії НОМЕР_2 від 10.04.1987; довідку ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.12.2023 № 560 (далі - довідка № 560).

В свою чергу, відповідач-2, розглянувши вказані документи, прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії від 08.01.2024 № 20, з огляду на те, що довідка про період походження військової служби в складі діючої армії в період бойових дій (в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, перебування в партизанських загонах і з`єднаннях) від 22.12.2023 № 560 не відповідає додатку 2 до Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, а саме: не зазначена тривалість проходження військової служби; підстава видачі суперечить вимогам чинного законодавства.

З даного приводу суд зазначає, що згідно з абзацом шостим пункту 6 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі Порядок № 637), військова служба у складі діючої армії в період бойових дій, в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, зараховується до стажу роботи на підставі довідок територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, які видаються в порядку, що визначається Міноборони (додаток № 2).

Також суд звертає увагу, що за передбаченою додатком № 2 до Порядку № 637 формою довідка має містити відомості про військове звання, прізвище, ім`я та по батькові особи, а також загальну кількість років, місяців і днів проходження військової служби в складі діючої армії в період бойових дій (в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, перебування в партизанських загонах і з`єднаннях).

Водночас, ні пункт 6 Порядку № 637, ні додаток № 2 до вказаного Порядку, взагалі не встановлюють вимоги про необхідність зазначення у довідці про походження військової служби в складі діючої армії в період бойових дій (в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, перебування в партизанських загонах і з`єднаннях) відомостей про документи, на підставі яких таку довідку було видано.

З урахуванням вказаного вище, суд відхиляє як безпідставне та необґрунтоване твердження відповідачів про те, що вказана у довідці № 560 підстава видачі суперечить вимогам чинного законодавства.

Довідка № 560 у правому верхньому куті містить застереження про її видачу відповідно до додатку № 2 до Порядку № 637. Також, у довідці № 260 вказано, що вона видана капітану запасу ОСОБА_1 про те, що він проходив військову службу в складі діючої армії в період бойових дій (в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, перебування в партизанських загонах і з`єднаннях) з 23.11.1987 по 14.02.1989.

Суд погоджується з доводами відповідачів про те, що довідка № 560 не містить відомостей про тривалість (загальну кількість років, місяців і днів) проходження позивачем військової служби в складі діючої армії в період бойових дій (в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, перебування в партизанських загонах і з`єднаннях).

Однак, у довідці № 560 вказано період проходження позивачем військової служби в складі діючої армії в період бойових дій - з 23.11.1987 по 14.02.1989, у зв`язку з чим визначення загальної тривалості такої служби є можливим і становить 01 рік 02 місяці 22 дні.

Таким чином, на переконання суду, відхиливши довідку № 560 з підстав відсутності у ній чіткого зазначення тривалості проходження позивачем військової служби в складі діючої армії в період бойових дій (в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, перебування в партизанських загонах і з`єднаннях) відповідач-2 допустив надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача як пенсіонера (соціальної групи населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій у сфері соціального захисту).

Підсумовуючи вищенаведене в його сукупності, суд констатує, що наданих позивачем із заявою про призначення пенсії документів було достатньо для підтвердження у нього права на призначення дострокової пенсії за віком як військовослужбовцю, який брав участь у бойових діях, у відповідності до пункту 1.7 Порядку № 22-1 позивач звернувся за призначенням пенсії менше, ніж за місяць до досягнення пенсійного вік 55 років, та мав понад 25 років страхового стажу, а тому відповідач-2 приймаючи рішення про відмову у призначенні пенсії від 08.01.2024 № 20 діяв всупереч приписам Конституції України та пункту 4 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV, чим порушив право позивача на соціальний захист у старості.

Відтак, вимоги позивача в частині визнання протиправним та скасування рішення від 08.01.2024 № 20, а також зобов`язання призначити йому дострокову пенсію за віком на підставі пункту 4 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV, є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Щодо позовних вимог в частині зарахування до страхового стажу позивача періоду походження військової служби в складі діючої армії в період бойових дій (в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, перебування в партизанських загонах і з`єднаннях) з 23.11.1987 по 14.02.1989 із розрахунку один місяць служби за три місяці, то суд зазначає наступне.

Подібні правовідносини та норми права, які їх регулюють, вже були предметом розгляду у Верховному Суді і у постановах від 05.06.2018 у справі № 348/347/17, від 30.07.2019 у справі №346/1454/17, від 02.04.2020 у справі № 185/4140/17 (92-а/185/282/17), від 16.06.2020 у справі № 185/7049/16-а та від 18.01.2023 у справі № 1.380.2019.003739 Верховний Суд, зазначив наступне:

"Статтею 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною четвертою вказаної статті Закону передбачено види військової служби, до яких, і зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Статтею 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 57 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії, та встановлено, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.

Пунктом 2.3 розділу 2 Положення № 530 передбачено, що час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці."

Суд, в свою чергу, не вбачає підстав для відступу від цих правових висновків у справі, що розглядається.

Як встановлено судом, позивач проходив військову службу в складі діючої армії в період бойових дій (в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, перебування в партизанських загонах і з`єднаннях) з 23.11.1987 по 14.02.1989 (01 рік 02 місяці 22 дні), що підтверджується довідкою № 560.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, відмова відповідача-2 у зарахуванні позивачу до страхового стажу часу проходження військової служби в складі діючої армії в період бойових дій (в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, перебування в партизанських загонах і з`єднаннях) з 23.11.1987 по 14.02.1989 на пільгових умовах один місяць служби за три, є протиправною.

При цьому, суд відхиляє твердження відповідача-1 про те, що пільгове обчислення такого стажу відбувається лише у разі призначення особі пенсії за вислугу років за нормами Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", оскільки на хибність таких доводів пенсійного органу вказував Верховний Суд у постанові від 21.03.2023 у справі № 160/6146/19.

Отже, вимоги позивача в частині зобов`язання пенсійного органу зарахувати йому до страхового стажу період проходження військової служби з 23.11.1987 по 14.02.1989 із розрахунку один місяць служби за три місяці також є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Водночас, суд враховує, що спірне рішення про відмову у призначені пенсії від 08.01.2024 № 20 було прийняте відповідачем-2, а тому саме вказаний пенсійний орган необхідно зобов`язати здійснити належний обрахунок страхового стажу позивача та призначити останньому пенсію.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 08.02.2024 у справі № 500/1216/23, у якій колегія суддів дійшла висновку про те, що дії зобов`язального характеру має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував питання про призначення позивачу пенсії.

За наведених обставин, підстави для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача-1 вчинити дії щодо належного обчислення страхового стажу та призначення пенсії позивачу відсутні.

Частинами першою, другою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

За приписами частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своєї бездіяльності та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що встановлені у справі обставини частково підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, позовну заяву належить задовольнити частково.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Підстави для вирішення судом питання про розподіл судових витрат між сторонами у відповідності до статті 139 КАС України відсутні, оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору за подання цього позову до суду на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", а доказів понесення інших судових витрат учасниками справи суду не надано.

Керуючись статтями 241-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про відмову у призначенні пенсії від 08.01.2024 № 20.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком на підставі пункту 4 частини першої статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV, зарахувавши до його страхового стажу час проходження військової служби в складі діючої армії в період бойових дій (в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, перебування в партизанських загонах і з`єднаннях) з 23.11.1987 по 14.02.1989 із розрахунку один місяць служби за три місяці.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 05.02.2025.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 );

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7, м. Рівне, Рівненська обл., 33028; код ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076);

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (вул. Кравчука, буд. 22В, м. Луцьк, Волинська обл., 43026; код ЄДРПОУ/РНОКПП 13358826).

Суддя Ольга ПОЛІЩУК