Справа № 240/11038/24
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року м. Житомир справа № 240/11038/24

категорія 112050000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Житомирської міської ради Житомирської області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Житомирської міської ради Житомирської області (далі - відповідач), у якому просить:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо розгляду заяви від 09.10.2023 та ненадання відповіді щодо перебування (знаходження) ОСОБА_1 в чергах для отримання житла, що передбачають дату, виду, номера та підстави перебування в цих чергах (взяття на облік);

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.10.2023, відповідно до викладеного в ній та надати письмову відповідь щодо перебування на обліку у Виконавчому комітеті Житомирської міської ради Житомирської області для отримання житла (перебування в чергах) з зазначенням дат, виду, номера та підстави взяття на такий облік;

- визнати неправомірними дії відповідача щодо вимог, викладених у листі від 07.11.2023 №25/В-8468/2877 про надання наступних документів: копії наказів про звільнення у зв`язку із скороченням, ліквідацією підприємства, за станом здоров`я, завірені належним чином, тощо; витяг з рішення адміністрації та профкому підприємства про зняття з обліку, засвідчений керівником підприємства за колишнім місцем роботи; витяг зі списків громадян, які потребують поліпшення житлових умов з попереднього місця роботи, завірені належним чином;

- зобов`язати відповідача утриматись від протиправних вимог надати неіснуючі документи та не передбачені законом для їх надання у даних правовідносинах та утриматись від вчинення перешкод виконання постанови Житомирського апеляційного суду від 25.01.2022 у справі №295/5268/20.

В обґрунтування позову вказує, що з 1987 року перебував у загальній черзі для отримання житла в Управлінні МВС в Житомирській області, а у 1990 році був внесений у списки осіб для першочергового отримання житла, а з 1992 року включений до списку осіб, які мають право на позачергове забезпечення житлом як ліквідатор аварії на ЧАЕС. Вказує, що 26 червня 2002 року рішенням житлово-побутової комісії УМВС України у Житомирській області його знято з квартирного обліку, а 14 травня 2004 року було видано ордер на вселення сім`ї позивача у складі чотирьох осіб (колишньої дружини та двох дочок) у квартиру за адресою проїзд АДРЕСА_1 . Вказана квартира складається із трьох кімнат, житловою площею 35,6 кв.м. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира скасовано рішення комісії від 26.06.2002 про зняття з квартирного обліку. Постановою КМУ №730 від 16.09.2015 ліквідовано УМВС, а на підставі рішення відповідача від 15.03.2016 №89 УМВС України в Житомирській області виключено з переліку підприємств, установ, організацій, які здійснюють квартирний облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов за місцем їх роботи. Зважаючи на ліквідацію установи, в якій позивач перебував на квартирному обліку, позивач звертався із заявами до відповідача з приводу постановки на квартирний облік за місцем проживання, однак отримав відмову, яку оскаржив до суду. Постановою Житомирського апеляційного суду від 25.01.2022 у справі №296/5268/20 зобов`язано виконавчий комітет Житомирської міської ради внести ОСОБА_1 та членів його родини до списку осіб для отримання житла за місцем роботи. Рішення суду набрало законної сили, однак відповідач не виконав його, у зв`язку з чим позивач звернувся до нього із заявою від 09.10.2023. Відповідь №25/В-8468/2875 від 07.11.2023 на заяву від 09.10.2023 отримав 11.12.2024 (разом з відзивом у справі №240/33084/23). Звертаючись до суду з позовом у даній адміністративній справі позивач вважає відповідь від 07.11.2023 на заяву від 09.10.2023 неправомірною, а свої права та інтереси порушеними. Просить позов задовольнити.

Суддя своєю ухвалою від 05.08.2024 прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Відзив на позовну заяву надійшов до суду 07.08.2024. Заперечуючи позовні вимоги відповідач вказує, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 01.07.2021 по справі № 296/5268/20 було відмовлено в повному обсязі в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до виконавчого комітету Житомирської міської ради про захист житлових прав. Постановою Житомирського апеляційного суду від 25.01.2022 частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 1 липня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Визнано неправомірними дії виконавчого комітету Житомирської міської ради щодо невнесення ОСОБА_1 та членів його сім`ї у списки осіб для отримання житла із збереженням попереднього часу перебування на квартирному обліку за місцем роботи. Зобов`язано виконавчий комітет Житомирської міської ради внести ОСОБА_1 та членів його сім`ї у списки осіб для отримання житла з часу перебування на квартирному за місцем роботи. У задоволенні решти вимог відмовлено. Відповідач зазначає у відзиві, що відповідно до пункту 6 рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 01.03.2023 № 188 Про взяття на квартирний облік, включення до списків першочергового та позачергового одержання жилих приміщень і упорядкування черги за місцем проживання, внесено ОСОБА_1 , 1959 р.н., та членів його сім`ї у списки осіб для отримання житла у виконавчому комітеті міської ради з часу перебування на квартирному обліку за місцем роботи. Листом від 16.03.2023 № 25/В-2033/491 ОСОБА_1 було поінформовано про необхідність надання документів для формування облікової справи по квартирному обліку та надано перелік цих документів. 09 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до виконавчого комітету Житомирської міської ради з заявою, в якій просив надати відповідь стосовно перебування в черзі (чергах). Повідомляє відповідач у відзиві, що листом від 07 листопада 2023 року за № 25/ В-8468/2875 ОСОБА_1 надана відповідь, де повторно роз`яснено, що йому необхідно надати документи для формування облікової справи по квартирному обліку та надано перелік цих документів. Станом на 05 серпня 2024 року ОСОБА_1 надав у відділ по обліку та розподілу жилої площі міської ради лише частину документів згідно надісланого переліку. Відповідач також зауважує, що згідно з пунктом 24 Правил, на кожного громадянина (сім`ю), взятого на квартирний облік, заводиться облікова справа, у якій містяться необхідні документи. Обліковій справі дається номер, відповідний номеру у книзі обліку осіб, які перебувають у черзі на одержання жилого приміщення. Облікові справи зберігаються за місцем квартирного обліку громадян, а після надання їм жилих приміщень у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів, який видав ордер на вселення. Облікові справи зберігаються протягом 5 років після одержання громадянами жилих приміщень (зняття їх з квартирного обліку). Після закінчення вказаного строку справи знищуються в установленому порядку. Таким чином, необхідно сформувати облікову справу ОСОБА_1 . У листі від 16.03.2023 № 25/В-2033/491 ОСОБА_1 роз`яснено, що для формування облікової справи потрібно надати ряд документів. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не подав необхідні документи, на даний час немає можливості та відсутні підстави для визначення черговості перебування ОСОБА_1 та його сім`ї на квартирному обліку у виконавчому комітеті міської ради. Просить відмовити у задоволенні позову.

У період із 17.10.2024 по 30.10.2024 та із 06.12.2024 по 25.12.2024 головуюча у справі суддя перебувала у відпустці.

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтями 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Встановлено, що постановою Житомирського апеляційного суду від 25 січня 2022 року у справі №296/5268/20 вирішено: "Зобов`язати виконавчий комітет Житомирської міської ради внести ОСОБА_1 та членів його сім`ї у списки осіб для отримання житла з часу перебування на квартирному за місцем роботи."

У постанові Житомирського апеляційного суду від 25 січня 2022 року у справі №296/5268/20 зазначено про наступні обставини: " ОСОБА_1 з 1987 року перебував у загальній черзі для отримання житла в УМВС України в Житомирській області. З 1990 року разом із сім`єю у складі дружини та двох доньок був внесений у списки осіб для першочергового отримання житла, а з 1992 року - у списки осіб для позачергового отримання житла як ліквідатор аварії на ЧАЕС. 14 травня 2004 року згідно з рішенням житлово-побутової комісії УМВС України в Житомирській області від 26 лютого 2002 року йому видано ордер на вселення чотирьох осіб у трикімнатну квартиру, житловою площею 35,6 кв.м., яка розташована в АДРЕСА_2 . У зв`язку із забезпеченням позивача та членів його сім`ї житлом, ОСОБА_1 знято з квартирного обліку на підставі рішення житлово-побутової комісії УМВС України в Житомирській області від 26 червня 2002 року. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 6 лютого 2017 року вказане рішення житлово-побутової комісії УМВС України від 26 червня 2002 року скасовано в частині зняття ОСОБА_1 та його сім`ї з квартирного обліку. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року №730 ліквідовано УМВС України в Житомирській області та утворено Головне управління Національної поліції в Житомирській області. На підставі рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 15 березня 2016 року №89 УМВС України в Житомирській області виключено з переліку підприємств, установ, організацій, які здійснюють квартирний облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, за місцем їх роботи. Як свідчать матеріали справи, облікова справа позивача у 2002 році була направлена до міськвиконкому для зберігання. На виконання ухвали суду від 6 квітня 2021 року відповідач повідомив, що згідно з актом №7 від 6 жовтня 2014 року облікові справи за 2002-2009 роки знищені у зв`язку із закінченням термінів зберігання. 6 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до виконавчого комітету Житомирської міської ради із заявою про внесення його разом із членами сім`ї у списки осіб, які потребують поліпшення житлових умов, із збереженням попереднього часу перебування на квартирному обліку.

За приписами ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Виконавчий комітет Житомирської міської ради рішенням №188 від 01.03.2023 "Про взяття на квартирний облік, включення до списків першочергового та позачергового одержання жилих приміщень і упорядкування черги за місцем проживання" вирішив: "6. Внести ОСОБА_1 , 1959 р.н., та членів його сім`ї у списки осіб для отримання житла у виконавчому комітеті міської ради з часу перебування на квартирному обліку за місцем роботи. Підстава: постанова Житомирського апеляційного суду від 25 січня 2022 року у справі №296/5268/20 " (а.с. 166).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою від 09.10.2023 у якій вказує: "15.05.2023 року мною було подано до виконавчого комітету до відділу по розподілу і обліку житла пакет документів необхідних для формування облікової справи разом з тим я хотів довідатись про знаходження мене в чергах для отримання житла однак дане питання не вдалось з`ясувати. Не зважаючи на те, що з часу надання мною необхідного пакету документів, які з мене вимагалось, я не отримав будь-якої відповіді (інформації) стосовно мого перебування в чергах для отримання житла, що передбачає порядковий номер черги, дати тощо. Прошу Надати письмову відповідь (невідкладно), стосовно мого перебування в черзі (чергах) адже це питання не потребує вивчення і яке мало бути вирішене ще у 2022 році (на початку року)" (а.с. 12).

Листом від 07.11.2023 №25/В-8468/2875 Виконавчий комітет Житомирської міської ради повідомив ОСОБА_1 про наступне: "Листом від 16.03.2023 №25/В-2033/491 Вас було поінформовано про необхідність надання документів для оформлення Вашої облікової справи по квартирному обліку та надано перелік цих документів (згідно із додатком 1 рішення виконавчого комітету міської ради від 21.12.2020 №1535). Станом на 30 жовтня 2023 року Ви надали у відділ по обліку та розподілу жилої площі міської, ради (далі відділ); лише частину документів згідно надісланого переліку. Серед наданих Вами документів відсутні: копії наказів про звільнення у зв`язку з скороченням, ліквідацією підприємства, за станом здоров`я, завірені належним чином, тощо; витяг з рішення адміністрації та профкому підприємства про зняття з обліку, засвідчений керівником підприємства за колишнім місцем роботи; витяги із списків громадян, які потребують поліпшення житлових умов з попереднього місця роботи, завірені належним чином. У зв`язку з тим, що Ви не подали необхідні документи, на даний час немає можливості та відсутні підстави для визначення черговості перебування Вас та Вашої сім`ї на квартирному обліку у виконавчому комітеті міської ради.". (а.с. 10)

Вважаючи дії відповідача щодо ненадання відповіді на заяву від 09.10.2023 протиправними, а викладені у листі - відповіді від 07.11.2023 вимоги безпідставними, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів урегульовано нормами Закону України від 2 жовтня 1996 року № 393/96-ВР "Про звернення громадян".

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України "Про звернення громадян" заява (клопотання) - це звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Отже, заява від 10.09.2023 фактично відповідає ознакам звернення громадянина та, відповідно, має розглядатись згідно з приписами Закону України "Про звернення громадян".

Таким чином, спірні правовідносини регулюються Законом України "Про звернення громадян".

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою від 09.10.2023 у якій вказує: "15.05.2023 року мною було подано до виконавчого комітету до відділу по розподілу і обліку житла пакет документів необхідних для формування облікової справи разом з тим я хотів довідатись про знаходження мене в чергах для отримання житла однак дане питання не вдалось з`ясувати. Не зважаючи на те, що з часу надання мною необхідного пакету документів, які з мене вимагалось, я не отримав будь-якої відповіді (інформації) стосовно мого перебування в чергах для отримання житла, що передбачає порядковий номер черги, дати тощо. Прошу надати письмову відповідь (невідкладно), стосовно мого перебування в черзі (чергах) адже це питання не потребує вивчення і яке мало бути вирішене ще у 2022 році (на початку року)" (а.с. 12).

Належними доказами підтверджується, що відповідь на заяву позивача від 09.10.2023 Виконавчий комітет Житомирської міської ради сформував у листі від 07.11.2023 №25/В-8468/2875.

Звертаючись 07 червня 2024 року до суду з позовом у справі №240/11038/24, позивач оскаржує дії відповідача щодо неналежного розгляду його заяви від 09.10.2023, а також у наданні на неї відповіді, зі змістом якої позивач не погоджується.

Разом з тим, обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що у листопаді 2023 року подав до Житомирського окружного адміністративного суду позов про визнання протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Житомирської міської ради щодо розгляду заяви від 09.10.2023.

Судом встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 18.09.2024 у справі №240/33084/23 ухвалено: "Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до виконавчого комітету Житомирської міської ради Житомирської області (майдан С.П. Корольова, 4/2, м.Житомир, 10014, ) задовольнити частково. Визнати протиправними дії виконавчого комітету Житомирської міської ради Житомирської області щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 09.10.2023. Зобов`язати виконавчий комітет Житомирської міської ради Житомирської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.10.2023 та надати йому відповідь із урахуванням висновків суду".

У мотивувальній частині рішення суду від 18.09.2024 у справі №240/33084/23 вказано: "Судом установлено, що ОСОБА_1 09.10.2023 звернувся до відповідача із заявою, в якій порушив питання, яке не потребує додаткового вивчення, а саме про перебування його в черзі (чергах) на квартирному обліку, проте у визначений ст. 20 Закону України №393/96-ВР строк відповіді не отримав. Відповідач стверджує, що листом від 07.11.2023 №25-В-8468/2875 надав відповідь на заяву позивача від 09.10.2023, яка надіслана позивачеві простим відправленням. Однак, на підтвердження цього відповідачем не надано жодних доказів (ні копії листа, ні будь-якої реєстраційної відмітки про його відправлення чи вручення заявникові, тощо). Тобто відповідачем як суб`єктом владних повноважень не надано доказів правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, що є його обов`язком. Ураховучи викдадене, суд приходить до висновку, що порушене право позивача на належний розгляд звернення підлягає відновленню, а позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.10.2023 та надати відповідь з урахуванням висновків суду."

Рішення суду від 18.09.2024 у справі №240/33084/23 набрало законної сили 19.10.2024.

Отже, станом на дату розгляду даної адміністративної справи є рішення суду яким зобов`язано виконавчий комітет Житомирської міської ради Житомирської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.10.2023 та надати йому відповідь із урахуванням висновків суду. Окрім того, дії відповідача щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 09.10.2023 судом визнано протиправними.

Відповідно до статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2)чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною 1 ст. 2 КАС України, встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Наведені положення не дозволяють скаржитися щодо законодавства або певних обставин абстрактно, лише тому, що заявник вважає, що положення певного акту впливають на його правове становище.

Право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи дійсно щодо особи має місце факт порушення права, свободи чи інтересу, та це право, свобода або інтерес порушені відповідачем.

При цьому, обставину дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів позивача має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Право на захист - це суб`єктивне право певної особи, тобто вид і міра її можливої (дозволеної) поведінки із захисту своїх прав. Воно випливає з конституційного положення: "Права і свободи людини і громадянина захищаються судом" (ст. 55 Конституції України).

Отже, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання у сфері цивільних, господарських, публічно-правових відносин та за наявності неврегульованих питань.

Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.

Разом з тим, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Відсутність порушеного права й інтересу встановлюється під час розгляду справи по суті та є самостійною підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Суд зауважує, що спір у даній адміністративній справі не стосується виконання рішення суду від 18.09.2024 у справі №240/33084/23 та не виник після ухвалення такого рішення.

Ураховуючи висновки суду у справі №240/33084/23, а також вказаний у його резолютивній частині спосіб захисту порушених прав ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що відповідь Виконавчого комітету Житомирської міської ради від 07.11.2023 №25-В-8468/2875 на заяву ОСОБА_1 від 09.10.2023 не породжує для останнього жодних обов`язків, а тому не є доказом порушення його прав, за захистом яких позивач звернувся до суду з позовом у справі №240/11038/24.

Отже, позовні вимоги є безпідставними, а тому не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Виконавчого комітету Житомирської міської ради Житомирської області (майдан С.П.Корольова, 4/2, м. Житомир, 10014, ) про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук

03.02.25