Справа № 320/1506/24
Суддя: Жукова Є.О.
Дата ухвалення: 2025-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2025 року м. Київ справа №320/1506/24

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Жукової Є.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства юстиції України (Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України)

про визнання протиправним та скасування рішення,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Міністерства юстиції України (Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України) (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 27.03.2023 № 1, яким позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Дисциплінарною палатою Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України протиправно прийнято рішення від 27 березня 2023 року №1 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду (суддя ОСОБА_2 ) від 26 січня 2024 року позовну заяву залишено без руху.

У зв`язку із звільненням судді ОСОБА_2 у відставку на підставі Рішення Вищої ради правосуддя № 411/0/15-24 від 13 лютого 2024 року «Про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Київського окружного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку» та відрахуванням зі штату Київського окружного адміністративного суду відповідно до наказу голови суду № 2-ктр/гс від 15.02.2024 року, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 березня 2024 року справа розподілена судді Жуковій Є.О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2024 року позовну заяву залишено без руху.

Від позивача надійшла заява на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі №320/1506/24, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов та витребуваних документів.

09 травня 2024 року через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярію) Київського окружного адміністративного суду від Міністерства юстиції України надійшов відзив на позовну заяву.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що спірне рішення прийнято правомірно з урахуванням норм законодавства. Просить суд відмовити у задоволенні позову.

Правом надання відповіді на відзив згідно положень статті 163 КАС України позивач не скористався.

З метою додержання розумного строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд визнав за можливе розгляд справи здійснювати за наявними матеріалами.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

До Міністерства юстиції України надійшло звернення ОСОБА_3 від 02.12.2022 (вх. № від 08.12.2022) щодо розгляду питання дисциплінарної відповідальності судового експерта ОСОБА_1 , яка не є працівником державної спеціалізованої установи, у зв`язку з можливими допущеними нею порушеннями вимог нормативно-правових актів з питань судово-експертної діяльності під час складання висновку експертів за результатами проведення судових будівельно-технічних експертиз від 11.01.2022 № 02/01-2022, від 11.01.2022 № 03/01-2022, від 17.01.2022 № 05/01-2022, від 17.01.2022 № 06/01-2022, від 24.01.2022 №07/01-2022, від 24.01.2022 № 08/01-2022.

Рішенням дисциплінарної палати Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України від 30.01.2023 № 8 порушено дисциплінарне провадження відносно позивача - судового експерта ОСОБА_1 .

Рішенням дисциплінарної палати Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України від 27 березня 2023 року №1 притягнуто судового експерта ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження.

Вважаючи, рішення дисциплінарної палати Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України від 27 березня 2023 року №1 протиправним , позивач звернулась до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач, зокрема, вказує, що звернення ОСОБА_3 не відповідає вимогам пункту 5 розділу VI Положення про Центральну експертно-кваліфікаційну комісію при Міністерстві юстиції.

Так, відповідно до статті 14 Закону України «Про судову експертизу» (далі також - Закон) судовий експерт на підставах і в порядку, передбаченими законодавством, може бути притягнутий до юридичної відповідальності.

Порядок та процедура розгляду Дисциплінарною палатою ЦЕКК питань дисциплінарної відповідальності встановлені розділом VI Положення про Центральну експертно-кваліфікаційну комісію при Міністерстві юстиції України та атестацію судових експертів затверджено наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2015 № 301/5, зареєстрованим в Міністерстві 04.03.2015 за № 249/26694 (далі - Положення).

Відповідно до вимог пунктів 3, 4 розділу VI Положення підставою для розгляду питань щодо порушення дисциплінарного провадження є подання керівника структурного підрозділу Міністерства, на який покладено функції організаційно-управлінського та науково-методичного забезпечення судово-експертної діяльності до якого додаються документи, що містять інформацію про можливі допущення судовим експертом порушень вимог нормативно-правових актів з питань судово- експертної діяльності та/або методик проведення судових експертиз.

Пункт 5 розділу VI Положення визначає такі вимоги до звернення:

повне найменування (власне ім`я, прізвище) особи, якою подається звернення, її місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для

юридичних осіб), а також найменування (власне ім`я, прізвище) представника такої особи, якщо звернення подається представником, та підтвердження такого представництва;

викладення обставин, які свідчать про конкретні порушення судовим експертом вимог нормативно-правових актів з питань судово-експертної діяльності та/або методик проведення судових експертиз, а також власне ім`я та прізвище судового експерта; дату і номер висновку експерта; суть порушення з посиланням на частину висновку експерта (сторінка, абзац) із зазначенням конкретних положень нормативно-правових актів та/або методик проведення судових експертиз (назва, пункт, частина тощо), які порушено експертом,-

інформацію про те, що дані, про які йдеться у зверненні, отримані та надані без порушення чинного законодавства.

Якщо обставини, викладені у зверненні, стосуються порушень судового експерта, наявність яких підтверджується інформацією, зазначеною у висновку експерта, до звернення обов`язково додається якісна копія цього висновку.

Так, до Міністерства надійшло звернення ОСОБА_3 від 02.12.2022 (вх. № від 08.12.2022) (далі - звернення) щодо розгляду питання дисциплінарної відповідальності судового експерта ОСОБА_1 , яка не є працівником державної спеціалізованої установи, у зв`язку з можливими допущеними нею порушеннями вимог нормативно-правових актів з питань судово-експертної діяльності під час складання висновку експертів за результатами проведення судових будівельно-технічних експертиз від 11.01.2022 № 02/01-2022, від 11.01.2022 № 03/01-2022, від 17.01.2022 № 05/01-2022, від 17.01.2022 № 06/01-2022, від 24.01.2022 №07/01-2022, від 24.01.2022 № 08/01-2022.

Як вбачається з матеріалів справи, вказане звернення містило інформацію щодо особи -заявника, суті порушень із зазначенням конкретних положень нормативно-правових актів з питань судової експертизи, які на думку заявника, порушено експертом під час проведення експертизи та складанні висновку, а також те, що дані, про які йдеться у зверненні, отримані та надані без порушення чинного законодавства.

Тобто, вказане звернення було таким, що відповідало вимогам пункту 5 розділу VI Положення.

Відповідно до пункту 6 Розділу VI Положення за результатами розгляду подання та доданих до нього документів дисциплінарна палата ЦЕКК приймає одне з таких рішень: не порушувати дисциплінарне провадження; порушити дисциплінарне провадження.

Дисциплінарне провадження не порушується у разі, зокрема якщо: на момент розгляду подання стосовно судового експерта порушено або розглянуто дисциплінарне провадження з приводу тих самих фактів порушень, про які зазначено у документах, доданих до подання; дисциплінарна палата ЦЕКК дійшла до висновку, що зазначена у зверненні інформація про можливі допущення судовим експертом дисциплінарного проступку не підтверджується документами, доданими до подання.

Пунктом 9 розділу VI Положення передбачено, що дисциплінарна палата ЦЕКК розглядає питання щодо дисциплінарної відповідальності судового експерта в межах порушень, зазначених у документах, доданих до подання.

До подання додаються документи, що містять інформацію про можливі допущення судовим експертом порушень вимог нормативно-правових актів з питань судово-експертної діяльності та/або методик проведення судових експертиз (пункт 4 розділу VI Положення).

Якщо обставини, викладені у зверненні, стосуються порушень судового експерта, наявність яких підтверджується інформацією, зазначеною у висновку експерта, до звернення обов`язково додається якісна копія цього висновку (пункт 5 розділу VI Положення).

Таким чином, одним із документів, в якому можуть міститися порушення, допущені судовим експертом, і який подається на розгляд дисциплінарної палати ЦЕКК, є висновок експерта.

Звернення відповідало вимогам, визначеним пункту 5 розділу VI Положення, у зв`язку з чим згідно з поданням директора Департаменту експертного забезпечення правосуддя Ткаченко Н.М. воно винесено на розгляд дисциплінарної палати ЦЕКК.

Крім цього, у разі порушення дисциплінарного провадження дисциплінарна палата ЦЕКК може прийняти рішення про витребування пояснення у судового експерта та/або проведення аналізу висновку експерта, інформація в якому є предметом оскарження, з метою перевірки відповідності висновку вимогам нормативно-правових актів з питань судово-експертної діяльності та методикам проведення судових експертиз та доручити здійснення аналізу члену (членам) постійного чи змінного складів палат ЦЕКК або НДУСЕ (пункт 6 розділу VI Положення).

Як було зазначено вище, за результатами аналізу висновку складається довідка за зразком згідно з додатком 12 до цього Положення (пункт 7 Положення). При цьому зразок довідки передбачає проведення аналізу всіх структурних елементів висновку (вступної, дослідницької та заключної частин) щодо відповідності вимогам нормативно-правових актів з питань судово-експертної діяльності, відповідності методикам проведення судових експертиз, застосованим експертом під час проведення дослідження.

Так, дисциплінарною палатою ЦЕКК, засідання якої відбулось 30.01.2023, розглянуто подання директора Департаменту експертного забезпечення правосуддя Ткаченко Н.М. і додані до нього документи (звернення та додатки до нього) на підставі якого прийнято рішення від 30.01.2023 №8 про порушення дисциплінарного провадження, яким витребувано пояснення у позивача щодо фактів, викладених у зверненні, а також встановлено необхідність здійснення аналізу висновків з метою перевірки відповідності вимогам нормативно-правових актів з питань судово-експертної діяльності та методикам проведення судових експертиз.

Відповідно до пункту 1.1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства від 08.10.1998 №53/5, зареєстрованою в Мін`юсті 03.11.1998 № 705/3145 (далі - Інструкція №53/5), призначення судових експертиз та експертних досліджень судовим експертам державних спеціалізованих науково-дослідних установ судових експертиз Міністерства юстиції України та атестованим судовим експертам, які не є працівниками державних спеціалізованих установ, їх обов`язки, права та відповідальність, організація проведення експертиз та оформлення їх результатів здійснюються у порядку, визначеному Кримінальним процесуальним, Цивільним процесуальним, Господарським процесуальним кодексами України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Кодексом адміністративного судочинства України, Митним кодексом України, Законами України «Про судову експертизу», «Про виконавче провадження», іншими нормативно-правовими актами з питань судово-експертної діяльності та цією Інструкцією.

Пунктом 4.14 Інструкції 53/5 визначено, що у заключній частині висновку викладаються висновки за результатами дослідження у вигляді відповідей на поставлені питання в послідовності, що визначена у вступній частині. На кожне з поставлених питань має бути дано відповідь по суті або вказано, з яких причин неможливо його вирішити.

Встановлено, що експертом у заключній частині висновків надана відповідь у редакції, яка не відповідає редакції питання, поставленого експерту на вирішення та викладеного у вступній частині висновків.

Водночас, пунктом 4.12 Інструкції № 53/5 передбачена вимога щодо зміни редакції питань.

Пояснень щодо не виконання експертом пункту 4.12 Інструкції № 53/5 у висновках не наведено.

Отже, за результатами обговорення питання та розглянувши додані документи, членами дисциплінарної палати встановлено, що експертом не виконано вимоги пунктів 4.12, 4.14 Інструкції № 53/5 під час складання висновків.

Судовий експерт може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку.

При обранні виду дисциплінарного стягнення враховуються тяжкість наслідків, що настали внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, обставини, за яких вчинено дисциплінарний проступок, чи застосовувалися раніше до судового експерта дисциплінарні стягнення, а також інші відомості, що характеризують його як судового експерта.

Як вбачається з рішення комісії від 27.03.2023 № 1, визначаючи вид стягнення, яке повинно бути застосоване до позивача, дисциплінарна палата ЦЕКК врахувала допущені нею порушення, їх очевидний характер, що свідчить про очевидну недбалість експерта.

Крім того, при обранні виду дисциплінарного стягнення, дисциплінарна палата ЦЕКК врахувала: досвід роботи позивача з 1999 року; відсутність у неї дисциплінарного стягнення та невизнання вини у вчиненні встановлених порушень; результати висновку можуть впливати на оцінку обставин справи під час провадження, в якому він наданий. Вказане відображене у рішенні комісії.

На момент прийняття рішення у членів дисциплінарної палати ЦЕКК були відсутні відомості про обставини, які б могли свідчити про неможливість позивачем належним чином дотримуватись законодавства.

Зважаючи на допущену експертом очевидну недбалість, дисциплінарна палата ЦЕКК прийняла рішення від 27.03.2023 № 1, яким застосовано до позивача дисциплінарне стягнення у виді попередження, що є найм`якішим дисциплінарним стягненням.

Згідно з пунктом 12 розділу ІІ Положення засідання палати ЦЕКК є правоможним, якщо в ньому беруть участь не менше половини постійного складу палати ЦЕКК (в обов`язковому порядку за участі фахівця з процесуальних питань судової експертизи) та не менше двох фахівців зі змінного складу палат ЦЕКК з тієї експертної спеціальності, з якої палата розглядає питання про присвоєння (підтвердження) кваліфікації судового експерта або питання щодо дисциплінарної відповідальності, якщо таких фахівців немає у постійному складі палати ЦЕКК.

Під час розгляду питання дисциплінарної відповідальності експерта були запрошенні фахівці зі змінного складу палат ЦЕКК, які мають кваліфікацію судового експерта за експертними спеціальностями за якими атестований Позивач, що додатково підтверджує неупередженість та фаховість прийнятого рішення Комісії.

Розгляд питання про дисциплінарну відповідальність пзивача відбувся з дотримання вимог абзацу 3 пункту 9, пункту 13 розділу VІ Положення, оскільки комісією прийнято рішення в межах порушень, зазначених у документах, доданих до подання Міністерства юстиції України, зокрема: звернення, пояснень позивача, висновків та довідок НДУСЕ.

Водночас, розгляд питань дисциплінарної відповідальності судового експерта включає з`ясування усіх обставин стверджуваного порушення, їх оцінку, визначення усіх елементів складу дисциплінарного правопорушення, притягнення до дисциплінарної відповідальності та обрання конкретного її виду та міри. Ці питання перебувають у виключній компетенції ЦЕКК. При цьому, оцінюючи обставини, комісія має право на власний розсуд визначити вид і зміст рішення, яке приймається. Такі повноваження комісії є дискреційними.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Такої ж правової позиції дотримується Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 10.05.2018 у справі № 826/2169/17. Так, Верховний Суд дійшов висновку, що «… питання оцінки дій експерта для цілей притягнення його до дисциплінарної відповідальності належить виключно до дискреційних повноважень Комісії».

Відтак, Верховний Суд дійшов правового висновку, що питання щодо застосування чи незастосування до експерта дисциплінарного стягнення є виключно дискреційними повноваженнями Комісії.

Зважаючи, що суд є правозастосовуючим органом, а чинним законодавством встановлена процедура прийняття відповідних рішень комісією, судовим рішенням не може бути замінена ця процедура та орган, до компетенції якого віднесено прийняття відповідних рішень.

Отже, на комісію покладено превентивну функцію, зокрема щодо організації і контролю відповідно до законодавства державного регулювання діяльності експертів та у разі необхідності притягнення їх до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до абзацу 8 статті 14 Закону у разі якщо протягом одного року з дня накладення дисциплінарного стягнення у виді попередження судового експерта не піддано новому дисциплінарному стягненню, зазначений судовий експерт вважається таким, що не мав дисциплінарного стягнення, з внесенням відповідних відомостей до державного Реєстру атестованих судових експертів.

Суд погоджується із твердженням відповідача, що оскаржуване рішення комісії від 27.03.2023 №1 вичерпало свою дію та позивач вважається такою, що не мала дисциплінарного стягнення, у зв`язку із чим з реєстру виключено інформацію про застосування до експерта дисциплінарного стягнення у виді попередження, що вказує на відсутність порушення прав позивача (https://rase.minjust.gov.ua/).

Частиною першою статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року № 2-зп в справі № 3/35-313 вказано, що "…за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію".

В пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року №9-рп/2008 в справі № 1-10/2008 вказано, що при визначенні природи «правового акту індивідуальної дії» правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що «правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)» стосуються окремих осіб, «розраховані на персональне (індивідуальне) застосування» і після реалізації вичерпують свою дію.

Згідно правової позиції, що викладена у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.05.2021 по справі № 826/13229/16 задоволення відповідних вимог особи можливе лише в разі об`єктивної наявності порушення, тобто встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до правової позиції, що викладена у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.08.2019 по справі №1340/4630/18 відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Оскільки, на момент вирішення спору оскаржуване рішення Комісії вичерпало свою дію, відповідно позовні вимоги у даній справі є такими, що мають бути залишеними без задоволення.

Беручи до уваги зазначене суд вважає, що відповідачем, за час розгляду справи, на виконання вимог частини другої статті 77 КАС України було доведено правомірність оскаржуваних рішень та дій.

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

З огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд зазначає, що решта доводів та тверджень учасників справи, у контексті наведених правових вимог, не впливають на висновки суду за наслідком розгляду даної справи.

Відповідно до статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідком здійснення аналізу оскаржуваних рішень та дій на відповідність наведеним вище критеріям, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки оскаржуване рішення відповідає наведеним у частині другої статті 2 КАС України критеріям.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

2. Розподіл судових витрат не здійснювати

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Жукова Є.О.