Справа № 200/8837/24
Суддя: Давиденко Т.В.
Дата ухвалення: 2025-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2025 року Справа№200/8837/24

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Давиденко Т.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення

(виклику) сторін адміністративний позов ОСОБА_1

до відповідачів: 1.Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-

Франківській області

2. Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, юридична адреса: 76018, м. Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців, 15), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, юридична адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) про визнання протиправними дій щодо незарахування до страхового та пільгового стажу роботи з повним робочим днем під землею за Списком №1 періоду з 01.09.1987 року по 18.01.1991 року, зобов`язання зарахувати до страхового та пільгового стажу роботи з повним робочим днем під землею за Списком №1 періоду з 01.09.1987 року по 18.01.1991 року та здійснити перерахунок та виплату пенсії з 16.01.2023 року, з урахуванням виплачених сум.

Доводи позовної заяви обґрунтовує тим, що, відповідач, як вважає позивач, незараховуючи до страхового та пільгового стажу роботи періоди навчання, діяв з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений чинним законодавством з питань пенсійного забезпечення.

Вказує, що згідно ст. 38 Закону №103/98 час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Вважає, що відповідачем протиправно не було враховано до страхового та пільгового стажу період навчання в ПТУ № 103 м. Донецька з 01.09.1987 року по 18.01.1991 року.

Враховуючи викладене, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У відзиві на адміністративний позов відповідач 1 вказав на його безпідставність та зазначив, що Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області не приймало рішень, як і не вчиняло жодних дій щодо зарахування чи не зарахування до страхового та пільгового стажу роботи періоду навчання, а відтак і не порушувало прав позивача за захистом, яких він звернувся до суду.

Враховуючи наведене, просив у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Ухвалою від 30.12.2024 року до участі у справі в якості другого відповідача залучене Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, юридична адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16).

Відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, відзиву, суд з`ясував наступні обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та з 16.01.2023 отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02 лютого 2024 у справі № 200/1/24 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №50 від 02 листопада 2023 року про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи з повним робочим днем під землею за Списком №1 періоди роботи з 28 січня 1991 року по 20 травня 1991 року, з 04 серпня 1993 року по 29 лютого 1996 року та період служби в армії з 30 травня 1991 року по 08 травня 1993 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 16 січня 2023 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , із зарахуванням до пільгового стажу роботи з повним робочим днем під землею за Списком №1 періодів роботи з 28 січня 1991 року по 20 травня 1991 року, з 04 серпня 1993 року по 29 лютого 1996 року та періоду служби в армії з 30 травня 1991 року по 08 травня 1993 року, та з урахуванням раніше виплачених сум. Рішення суду набрало законної сили 16.05.2024 року.

Відповідно до Форма РС-право вбачається, що до Списку №1 зараховані періоди з 28.01.1991 по 20.05.1991, з 04.08.1993 по 25.02.1994 та з 26.02.1994 по 29.02.1996; визначено, що додаткові роки за Списком 1 -2 роки, 0 місяців, 0 днів, додатковий стаж - 9 років, 11 місяців, 7 днів, не було враховано до страхового та пільгового стажу період навчання в ПТУ № 103 м. Донецька з 01.09.1987 року по 18.01.1991 року.

Вказаний період навчання в ПТУ № 103 м. Донецька з 01.09.1987 року по 18.01.1991 року за професією «електрослюсар підземний і машиніст підземних установок» підтверджується даними трудової книжки НОМЕР_3 та копією диплому НОМЕР_4 від 18.01.1991 року.

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом, в позовній заяві позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За Преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 58 зазначеного Закону на Пенсійний фонд покладене керівництво та управління солідарною системою, збір, акумуляція та облік страхових внесків, призначення пенсії та підготовка документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішення питань, пов`язаних з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснення адміністративного управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законом і статутом Пенсійного фонду.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», пунктом 7 частини 1 статті 1 якого визначено, що Пенсійний фонд України - орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести реєстр застрахованих осіб Державного реєстру та виконувати інші функції, передбачені законом.

Тобто, відповідач у справі орган владних повноважень, який виконує владні управлінські функції, надані йому чинним законодавством щодо призначення пенсії, підготовки документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 3 Конституції України, як Основного Закону України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст.ст. 21, 22 Конституції України - усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Конституційні права і свободи людини і громадянина, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частиною 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до пункту д статті 56 Закону України Про пенсійне забезпечення до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Законом України Про професійну (професійно-технічну) освіту №103/98-ВР, з наступними змінами і доповненнями, а саме частиною 1 статті 38 Гарантії соціального захисту здобувана освіти та випускника закладу професійної (професійно-технічної) освіти, обумовлено: час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувана освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

За змістом статті 17 Закону України Про професійно-технічну освіту професійно- технічний навчальний заклад - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійно-технічній освіті, оволодінні робітничими професіями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров`я.

Статтею 18 вказаного Закону визначено, що до професійно-технічних навчальних закладів належать: професійно-технічне училище відповідного профілю; професійне училище соціальної реабілітації; вище професійне училище; професійний ліцей; професійний ліцей відповідного профілю; професійно-художнє училище; художнє професійно-технічне училище; вище художнє професійно-технічне училище; училище-агрофірма; вище училище-агрофірма; училище-завод; центр професійно-технічної освіти; центр професійної освіти; навчально-виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально-курсовий комбінат; навчальний центр; інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту або здійснюють професійно-технічне навчання.

За положенням статті 3 Закону професійна (професійно-технічна) освіта є складовою системи освіти України. Професійна (професійно-технічна) освіта є комплексом педагогічних та організаційно-управлінських заходів, спрямованих на забезпечення оволодіння громадянами знаннями, уміннями і навичками в обраній ними галузі професійної діяльності, розвиток компетентності та професіоналізму, виховання загальної і професійної культури. Професійна (професійно-технічна) освіта здобувається у закладах професійної (професійно-технічної) освіти.

Професійне (професійно-технічне) навчання - складова професійної (професійно- технічної) освіти. Професійне (професійно-технічне) навчання передбачає формування і розвиток професійних компетентностей особи, необхідних для професійної діяльності за певною професією у відповідній галузі, забезпечення її конкурентоздатності на ринку праці та мобільності, перспектив її кар`єрного зростання впродовж життя.

Стаття 62 Закону України Про пенсійне забезпечення встановлює, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно ст. 38 Закону №103/98 час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Відповідно довідки РС-право період роботи з 28.01.1991 по 20.05.1991 зараховано до пільгового стажу за Списком 1, відтак, враховуючи, що день закінчення навчання - 18.01.1991 року, а день зарахування на роботу за спеціальністю «електрослюсар підземний» - 28.01.1991, період навчання повинен бути зарахованим до пільгового стажу за Списком 1.

Таким чином, суд вважає, що незараховуючи до страхового та пільгового стажу роботи з повним робочим днем під землею за Списком №1 періоду навчання з 01.09.1987 року по 18.01.1991 року, відповідач 2 діяв з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений чинним законодавством з питань пенсійного забезпечення, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про визнання таких дій протиправними з зобов`язанням відповідача 2 зарахувати до страхового та пільгового стажу роботи з повним робочим днем під землею за Списком №1 періоду з 01.09.1987 року по 18.01.1991 року та здійснити перерахунок та виплату пенсії з 16.01.2023 року, з урахуванням виплачених сум.

Згідно ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачами не надано суду жодного доказу правомірності дій щодо незарахування до страхового та пільгового стажу роботи з повним робочим днем під землею за Списком №1 періоду навчання з 01.09.1987 року по 18.01.1991 року, в розумінні зазначеної норми Закону.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій щодо незарахування до страхового та пільгового стажу роботи з повним робочим днем під землею за Списком №1 періоду навчання з 01.09.1987 року по 18.01.1991 року, з зобов`язанням відповідача 2 зарахувати до страхового та пільгового стажу роботи з повним робочим днем під землею за Списком №1 періоду в ПТУ № 103 м. Донецька з 01.09.1987 року по 18.01.1991 року та здійснити перерахунок та виплату пенсії з 16.01.2023 року, з урахуванням виплачених сум.

В розумінні ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України питання про перерозподіл судових витрат не розглядається.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення», Кодексом адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, юридична адреса: 76018, м. Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців, 15), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, юридична адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) про визнання протиправними дій щодо незарахування до страхового та пільгового стажу роботи з повним робочим днем під землею за Списком №1 періоду з 01.09.1987 року по 18.01.1991 року, зобов`язання зарахувати до страхового та пільгового стажу роботи з повним робочим днем під землею за Списком №1 періоду з 01.09.1987 року по 18.01.1991 року та здійснити перерахунок та виплату пенсії з 16.01.2023 року, з урахуванням виплачених сум задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо незарахування ОСОБА_1 до страхового та пільгового стажу роботи з повним робочим днем під землею за Списком №1 періоду навчання в ПТУ № 103 м. Донецька з 01.09.1987 року по 18.01.1991 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати ОСОБА_1 до страхового та пільгового стажу роботи з повним робочим днем під землею за Списком №1 періоду навчання в ПТУ № 103 м. Донецька з 01.09.1987 року по 18.01.1991 року та здійснити перерахунок та виплату пенсії з 16.01.2023 року, з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні іншої частини адміністративного позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Т.В. Давиденко