Справа № 640/32776/20
Суддя: Жукова Є.О.
Дата ухвалення: 2025-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2025 року м. Київ справа №640/32776/20

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Жукової Є.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізоформ»

до 1. Державної інспекції архітектури та містобудування України;

2. Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лізоформ» (далі позивач/ТОВ «Лізоформ») звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі відповідач 1), Міністерства розвитку громад та територій України (далі відповідач 2), в якому просило суд:

визнати протиправним дії Державної архітектурно-будівельної інспекції щодо не вилучення запису з ліцензійного реєстру про недійсність ліцензії на провадження господарської діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури, серія АЕ №289389, виданої Державною архітектурно-будівельною інспекцією України на ТОВ «Лізоформ»;

зобов`язати Міністерство розвитку громад та територій України вилучити з ліцензійного реєстру запис про недійсність ліцензії на провадження господарської діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури, серія АЕ №289389, виданої Державною архітектурно-будівельною інспекцією України на ТОВ «Лізоформ».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Державною архітектурно-будівельною інспекцією України протиправно внесено в ліцензійний реєстр відомості щодо недійсності ліцензії. Просить суд задовольнити позов.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 січня 2021 року відкрито провадження у адміністративній справі.

03 лютого 2021 року до відділу документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярію) Окружного адміністративного суду м. Києва від Державної архітектурно-будівельної інспекції України надійшов відзив на позовну заяву.

Відповідач 1 не погоджується із позовом та вважає його таким, що не підлягає задоволенню з мотивів, викладених у відзиві.

08 лютого 2021 року до відділу документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярію) Окружного адміністративного суду м. Києва від Міністерства розвитку громад та територій України надійшов відзив на позовну заяву.

Відповідач 2 не погоджується із позовом та вважає його таким, що не підлягає задоволенню з мотивів, викладених у відзиві.

15 лютого 2021 року до відділу документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярію) Окружного адміністративного суду м. Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізоформ» надійшли відповіді на відзиви відповідачів на позовну заяву.

Позивач у відповідях на відзиви вказує на наявність підстав для задоволення позову.

23 лютого 2021 року до відділу документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярію) Окружного адміністративного суду м. Києва від Міністерства розвитку громад та територій України надійшли заперечення.

Відповідач 2 у запереченні зазначає про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 №2825-ІХ ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва; утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві; визначено територіальну юрисдикцію Київського міського окружного адміністративного суду, яка поширюється на місто Київ.

Пунктом 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13 грудня 2022 року №2825-ІХ установлено, що з дня набрання чинності цим Законом: до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13 грудня 2022 року №2825-ІХ, справа надіслана до Київського окружного адміністративного суду за належністю.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа розподілена судді Жуковій Є.О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11 березня 2024 року справу № 640/32776/20 прийнято до провадження судді Жукової Є.О. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими статтями 257-262 КАС України без повідомлення (виклику) учасників справи. Замінено відповідача з Державної архітектурно-будівельної інспекції України на правонаступника Державну інспекцію архітектури та містобудування України (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 26, ). Замінено відповідача Міністерство розвитку громад та територій України на Міністерство розвитку громад, територій та інфраструктури України (, 01135, м. Київ, проспект Берестейський, 14).

Відповідно до довідок про доставку електронного листа, документ в електронному вигляді «Ухвала про прийняття адміністративної справи до провадження» від 11 березня 2024 року по справі № 640/32776/21 доставлено до електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізоформ» та Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України 11 березня 2024 року.

28 березня 2024 року до відділу документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярію) Київського окружного адміністративного суду від представника відповідача 2 надійшов відзив, зміст якого ідентичний відзиву, що надійшов раніше.

З метою додержання розумного строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд визнав за можливе розгляд справи здійснювати за наявними матеріалами.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

21 лютого 2014 року ТОВ «Лізоформ» було отримано ліцензію на провадження господарської діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури, серія АЕ № 289389, видану Державною архітектурно-будівельною інспекцією строком дії до 14 лютого 2019 року (а.с.10).

26 вересня 2019 року ТОВ «Лізоформ» звернулось до Державної архітектурно-будівельної інспекції України із заявою про внесення змін до ліцензії на провадження господарської діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури (а.с.21).

11 жовтня 2019 Державна архітектурно-будівельна інспекція України повідомила позивача про недійсність ліцензії, серія АЕ № 289389 від 21.02.2014 та визнання її недійсною у відповідності до частини десятої статті 16 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», у зв`язку з неповідомленням про зміну місцезнаходження ТОВ «Лізоформ», що мало місце 14.05.2015 (а.с.22).

16 жовтня 2020 року позивач звернувся до Міністерства розвитку громад та територій України із заявою щодо виправлення помилки та внесення відповідних відомостей, а саме: вилучення з ліцензійного реєстру інформації щодо недійсності ліцензії на провадження господарської діяльності, пов`язаної зі створенням об`єктів архітектури, серія АЕ № 289389 від 21.02.2014 (а.с.23-26).

26 жовтня 2020 року Міністерство розвитку громад та територій України листом № 7/14/3/17564-20 повідомило, що не належить до органів ліцензування та те, що з 18.03.2020 ліцензування господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, не здійснюється (а.с.27-28).

27 жовтня 2020 року позивач звернувся до Державної архітектурно-будівельної інспекції України із заявою щодо виправлення помилки та внесення відповідних відомостей, а саме: вилучення з ліцензійного реєстру інформації щодо недійсності ліцензії на провадження господарської діяльності, пов`язаної зі створенням об`єктів архітектури серія АЕ № 289389 від 21.02.2014 (а.с.29-32).

Листом Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 01.11.2020 відмовлено позивачу у виправленні помилки та внесенні відповідних відомостей (а.с.34).

Не погоджуючись з вказаним діями відповідачів, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності» регулює суспільні відносини у сфері ліцензування видів господарської діяльності, визначає виключний перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, встановлює уніфікований порядок їх ліцензування, нагляд і контроль у сфері ліцензування, відповідальність за порушення законодавства у сфері ліцензування видів господарської діяльності.

Пунктом 9 частини першої статті 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» встановлено, що ліцензуванню підлягає такий вид господарської діяльності, як будівництво об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, за переліком видів робіт, що визначається Кабінетом Міністрів України, з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Статтею 16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» визначено, що Анулюванням ліцензії є позбавлення ліцензіата права на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, шляхом прийняття органом ліцензування рішення про анулювання його ліцензії.

Ліцензія вважається анульованою з дня, коли ліцензіат дізнався чи повинен був дізнатися про анулювання ліцензії, але у строк, не менший за один тиждень з дня прийняття органом ліцензування рішення про анулювання виданої йому ліцензії.

Підставою для прийняття рішення про анулювання ліцензії є:

1) заява ліцензіата про анулювання власної ліцензії. Не є підставою для анулювання ліцензії заява ліцензіата про анулювання його ліцензії, що подана після видання органом ліцензування розпорядчого документа про проведення перевірки додержання таким ліцензіатом вимог ліцензійних умов і до закінчення строку:

перевірки та усунення порушень ліцензійних умов (у разі їх наявності);

у тридцять робочих днів після спливу терміну виконання ліцензіатом розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов (крім випадку видання протягом цього строку органом ліцензування розпорядчого документа про проведення позапланової перевірки виконання ліцензіатом розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов);

2) набрання чинності рішенням органу ліцензування про анулювання ліцензії або скасування такого рішення спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування;

3) наявність у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей про державну реєстрацію припинення юридичної особи (державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця), крім випадку та строку, передбачених частиною четвертою статті 15 цього Закону;

4) подання копії свідоцтва про смерть фізичної особи - підприємця (у разі відсутності правонаступника);

5) акт про невиконання розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов, встановлених для виду господарської діяльності;

6) акт про повторне порушення ліцензіатом ліцензійних умов. Повторним порушенням ліцензіатом ліцензійних умов вважається вчинення ним протягом двох років з дня видання органом ліцензування розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов нового порушення хоча б однієї з вимог ліцензійних умов, щодо якої видавалося таке розпорядження;

7) акт про виявлення недостовірності даних у документах, поданих суб`єктом господарювання разом із заявою про отримання ліцензії;

8) акт про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування. Відмовою ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування вважається недопуск уповноважених посадових осіб органу ліцензування до здійснення перевірки додержання ліцензіатом вимог відповідних ліцензійних умов за відсутності передбачених для цього законом підстав (зокрема, ненадання документів, інформації щодо предмета перевірки на письмову вимогу посадових осіб органу ліцензування, відмова в доступі посадових осіб органу ліцензування до місць провадження діяльності, що підлягає ліцензуванню, об`єктів, що використовуються ліцензіатом при провадженні діяльності, що підлягає ліцензуванню, або відсутність протягом першого дня перевірки за місцезнаходженням ліцензіата особи, уповноваженої представляти інтереси ліцензіата на час проведення перевірки);

9) акт про документальне підтвердження встановлення факту контролю (вирішального впливу) за діяльністю ліцензіата осіб інших держав, що здійснюють збройну агресію проти України у значенні, наведеному у статті 1 Закону України "Про оборону України", та (або) дії яких створюють умови для виникнення воєнного конфлікту, застосування воєнної сили проти України;

10) несплата за видачу ліцензії відповідно до частини другої статті 14 цього Закону.

Акти, передбачені пунктами 5-9 частини другої цієї статті, мають містити детальне викладення фактів порушення законодавства, їх обґрунтування та у випадках, якщо вони стосуються невиконання ліцензіатом вимог відповідних ліцензійних умов, містити посилання на конкретні пункти цих ліцензійних умов.

До актів можуть долучатися фото та відеоматеріали, відзняті під час проведення перевірки.

Орган ліцензування приймає рішення про анулювання ліцензії протягом п`яти робочих днів з:

дня одержання документа, передбаченого пунктом 1 частини другої цієї статті;

дня виявлення відомостей, передбачених пунктом 2 частини другої цієї статті;

наступного дня після закінчення строку, передбаченого пунктом 3 частини другої цієї статті;

дня виявлення підстав, передбачених пунктами 4-9 частини другої цієї статті.

Рішення про анулювання ліцензії повинно містити:

1) реквізити рішення про видачу ліцензії;

2) вид господарської діяльності, на провадження якого анулюється ліцензія;

3) найменування та ідентифікаційний код юридичної особи або прізвище, ім`я, по батькові та реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи - підприємця (серія та номер паспорта для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомила про це відповідний орган державної податкової служби та має відмітку у паспорті);

4) підстави анулювання ліцензії.

Рішення про анулювання ліцензії, прийняте з підстав, передбачених пунктами 1-3 частини другої цієї статті, набирає чинності з дня його прийняття.

Рішення про анулювання ліцензії, прийняте з підстав, передбачених пунктами 4-9 частини другої цієї статті, набирає чинності через тридцять календарних днів з дня його прийняття.

Якщо ліцензіат протягом строку набрання чинності рішенням органу ліцензування про анулювання ліцензії, встановленого частиною восьмою цієї статті, подає скаргу (апеляцію) до Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування, дія цього рішення органу ліцензування зупиняється до прийняття рішення спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування за результатами розгляду апеляції Експертно-апеляційною радою з питань ліцензування.

Рішення спеціально уповноваженого органу з питань ліцензування набирає чинності з дня видання ним розпорядження про задоволення або відхилення апеляції чи про необхідність усунення порушень законодавства у сфері ліцензування.

У разі анулювання ліцензії з підстав, передбачених пунктами 5-10 частини другої цієї статті, суб`єкт господарювання може подати заяву про отримання ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності (повністю або частково) не раніше ніж через рік з дня набрання чинності рішенням органу ліцензування про анулювання попередньої ліцензії.

Рішення про анулювання ліцензії може бути оскаржено до суду.

Згідно статті 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» органом ліцензування є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Згідно з Положенням про Державну інспекцію архітектури та містобудування України, затвердженого постанову Кабінету Міністрів України від 23.12.2020 № 1340, Державна інспекція архітектури та містобудування України здійснює в межах повноважень, визначених законом, зокрема, ліцензування видів господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, та здійснення контролю за додержанням суб`єктами господарювання ліцензійних умов провадження видів господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками.

Мінінфраструктури відповідно до Положення про Міністерство розвитку громад, територій та інфраструктури України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 червня 2015 р. № 460 (зі змінами), не є органом, який здійснює ліцензування господарської діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури, та не веде реєстр таких ліцензій.

Відповідно до частин першої, другої статті 22-2 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» Реєстр будівельної діяльності є компонентом електронної системи, який забезпечує створення, збирання, накопичення, обробку, захист, облік такої інформації, зокрема: інформації про ліцензування господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками.

З використанням Реєстру будівельної діяльності створюються такі електронні документи (крім документів, які містять відомості, що становлять державну таємницю) та здійснюються такі, дії, зокрема: ліцензія на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, зміни до неї (у тому числі зміни до переліку видів робіт), відмова у її наданні, переоформлення, відмова в переоформленні, анулювання ліцензії.

Створення документів та проведення дій, визначених цією частиною, з використанням Реєстру будівельної діяльності здійснюються особами, до повноважень яких віднесено прийняття рішень про видачу відповідних документів та вчинення відповідних дій.

Відповідно до пунктів 19 та 64 Порядку ведення Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 2021 р. № 681 (далі Порядок № 681), створення, внесення, перегляд, надсилання, використання інформації, відомостей (даних) та електронних документів у електронній системі, внесення змін та доповнень до них здійснюється користувачами електронної системи в межах повноважень, визначених законодавством.

Створення, збирання, накопичення, обробка, захист та облік електронних документів, внесення (реєстрація) відомостей (даних), змін до них, доповнень до Реєстру будівельної діяльності електронної системи здійснюється користувачами електронного кабінету відповідно до наданого доступу, визначеного цим Порядком.

Пунктом 125 Порядку № 681 встановлено, що користувачами електронного кабінету, зокрема, є органи державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Відповідно до пунктів 114, 115 Порядку внесення відомостей/здійснення дій у Реєстрі будівельної діяльності електронної системи на підставі судових рішень, які передбачають зміну відомостей в Реєстрі будівельної діяльності електронної системи, та рішення про заборону (скасування заборони) вчинення дій замовниками, уповноваженими органами містобудування та архітектури, органами державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду здійснюється відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду не пізніше наступного робочого дня з дня отримання такого судового рішення.

Внесення відомостей до Реєстру будівельної діяльності електронної системи на підставі документів виконавчого провадження, які передбачають зміну відомостей в електронній системі, та документів про заборону (скасування заборони) вчинення дій уповноваженими органами містобудування та архітектури, органами державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду здійснюється відповідним органом не пізніше наступного робочого дня з дати отримання документа виконавчого провадження.

Відповідно до пунктів 6, 7 Порядку № 681 держателем електронної системи (далі -держатель) є Мінінфраструктури.

Держатель вживає організаційних заходів, пов`язаних із забезпеченням функціонування електронної системи, у тому числі:

забезпечує здійснення організаційних заходів, які пов`язані із створенням, модернізацією та функціонуванням електронної системи, а також нормативно-правове, методологічне та інформаційне забезпечення у сфері ведення електронної системи;

інформує технічного адміністратора електронної системи (далі технічний адміністратор) про виявлені недоліки у роботі електронної системи, вносить пропозиції щодо їх усунення та вдосконалення роботи електронної системи;

надає роз`яснення щодо застосування законодавства, що стосується питань ведення електронної системи (крім питань, що стосуються технічного та технологічного забезпечення електронної системи);

здійснює фінансування заходів технічного адміністратора, пов`язаних із забезпеченням функціонування електронної системи;

затверджує технічні вимоги та технічні завдання з розроблення та модернізації програмного забезпечення, а також погоджує пропозиції щодо розроблення та модернізації спеціального програмного забезпечення, що пропонується технічним адміністратором;

забезпечує оприлюднення інформації електронної системи у формі відкритих даних відповідно до Закону України Про доступ до публічної інформації;

здійснює контроль за функціонуванням електронної системи, у тому числі шляхом проведення моніторингу процесів її ведення;

у разі отримання інформації від правоохоронних органів про виявлені факти несанкціонованого втручання в роботу електронної системи на підставі висновку експерта у кримінальному провадженні вживає заходів до їх подальшого недопущення шляхом внесення відомостей до Реєстру будівельної діяльності про припинення дії записів (відомостей, електронних документів), щодо яких надійшла відповідна інформація.

З вищевикладеного вбачається, що оскільки Мінінфраструктури не є органом ліцензування, а є держателем електронної системи з вичерпними повноваженнями, внесення будь-яких відомостей, пов`язаних з ліцензуванням у сфері будівництва не входить до компетенції Мінінфраструктури.

Крім того, відповідно до Порядку формування і ведення ліцензійного реєстру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2020 р. № 755 (далі Порядок № 755) цей Порядок визначає організаційні засади формування та ведення ліцензійного реєстру, а також перелік відомостей, що містяться в ліцензійному реєстрі (пункт 1). Ліцензійний реєстр формується та ведеться органом ліцензування в електронній формі окремо за кожним видом господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, з урахуванням вимог Закону України «Про захист персональних даних» (пункт 3).

Отже, відомості про ліцензію на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, зміни до неї (у тому числі зміни до переліку видів робіт), відмова у її наданні, переоформлення, відмова в переоформленні, анулювання ліцензії створюються в Реєстрі будівельної діяльності відповідно до Порядку № 681, а не в ліцензійному реєстрі, який формується і ведеться відповідно до Порядку № 755.

Ураховуючи означене, позовна вимоги ТОВ «Лізоформ» є необґрунтованими, а тому не підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 9, статтею 72, частинами першою, другою, п`ятою статті 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідачем доведено правомірність прийнятого висновку з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 КАС України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов не підлягає задоволенню.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог відсутні підстави для відшкодування позивачеві витрат, пов`язаних із сплатою судового збору.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізоформ» відмовити повністю.

2. Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Жукова Є.О.