Справа № 520/25780/24
Суддя: Садова М.І.
Дата ухвалення: 2025-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2025 року Справа № 520/25780/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садової М.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в приміщенні суду в місті Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

у с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просить: - визнати протиправними дії головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у включені до складу пенсійного забезпечення ОСОБА_1 надбавки непрацюючим пенсіонерам, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї, що належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника, передбаченої пунктом а частини 1 статті 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; - зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 надбавку непрацюючим пенсіонерам, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї, що належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника, передбаченої пунктом а частини 1 статті 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з дня призначення пенсії по теперішній час.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідачем при призначенні пенсії за вислугу років не призначено надбавку непрацюючому пенсіонеру, на утриманні якого перебуває двоє неповнолітніх дітей. Вважає такі дії відповідача протиправними, у зв`язку із чим просить зобов`язати до відповідних дій.

Відповідачем не подано до суду відзив, який би містив заперечення на позов.

Ухвалою суду від 23.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 22.01.2025 витребувано докази у відповідача, які надалі надійшли до суду 03.02.2025.

Відтак розгляд і вирішення адміністративної справи проводиться за правилами письмового провадження на підставі матеріалів справи.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного з огляду на таке.

Суд установив, позивач перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за вислугу років з 01.10.2022.

Позивач звернувся до відповідача із заявою щодо відсутності надбавки непрацюючим пенсіонерам, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї.

Відповідач листом від 23.08.2024 повідомив позивача про те, що оскільки пенсія за вислугу років призначена на виконання судового рішення, а відтак відсутні підстави для призначення надбавки на утриманця.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, у зв`язку із чим звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (надалі - Закон №2262-ХІІ).

Згідно з положеннями статті 12 Закону №2262-ХІІ право на пенсійне забезпечення мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу, у тому числі поліцейські, які мають вислугу років 20 років і більше (в редакції до внесення змін Законом №3668-VI від 08.07.2011).

Відповідно до пункту «а» частини 1 стаття 16 Закону №2262 до пенсії за вислугу років, що призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом (у тому числі до обчисленої в мінімальному розмірі), нараховується надбавка непрацюючим пенсіонерам, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї, що належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника (стаття 30), - на кожного непрацездатного члена сім`ї в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

При цьому надбавка нараховується тільки на тих членів сім`ї, які не одержують пенсійні виплати із солідарної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, допомогу на дітей одиноким матерям. За наявності права одночасно на пенсію, зазначені види допомоги і надбавку на непрацездатного члена сім`ї до пенсії за вислугу років за вибором пенсіонера може бути призначено пенсію, державну соціальну допомогу або нараховано на цього члена сім`ї надбавку.

За наявності в сім`ї двох або більше пенсіонерів кожний непрацездатний член сім`ї, який перебуває на їх спільному утриманні, враховується для нарахування надбавки тільки одному з пенсіонерів за їх вибором.

До непрацездатних членів сім`ї, які мають право на надбавку, належать особи, визначені у п.п. «а» «д» ст. 30 Закону України № 2262-XII.

Пунктом «а» частини 4 статті 30 Закону №2262-ХІІ визначено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

При цьому братам, сестрам та онукам право на пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків. Такі надбавки призначаються на кожного непрацездатного члена сім`ї в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Водночас надбавку призначають тільки на тих членів сім`ї, які не отримують пенсію із солідарної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, допомогу на дітей одиноким матерям.

Згідно з п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 654 від 16.07.2008 "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян", непрацюючим пенсіонерам, які мають на своєму утриманні дітей до 18 років, надбавка до пенсії за віком, по інвалідності та за вислугу років, передбачена Законами України "Про пенсійне забезпечення" і "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", виплачується у розмірі 150 гривень на кожну дитину.

Водночас, виплата надбавки до пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 654 від 16.07.2008 здійснюється не автоматично, а передбачає виконання ряду процедурних дій, пов`язаних з її виплатою, серед яких: подання заяви про виплату з дотриманням строків звернення, наявність документів, які підтверджують право на вказану надбавку, припинення її виплати чи право на поновлення її виплати.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі №340/104/16-а.

Відповідно до пункту 2.6 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок №22-1), при призначенні до пенсій надбавок, допомог, додаткової пенсії, компенсації, пенсії за особливі заслуги перед Україною та підвищень відповідно надаються документи, зокрема, про перебування на утриманні заявника непрацездатних членів сім`ї.

Поряд з цим, відповідно п. 2.11 Порядок №22-1, за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою), зазначені у пункті 2.22 цього розділу, або документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.

Суд установив, позивач при зверненні до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за вислугу років від 22.02.2024, зокрема, надано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 та свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де у графі батько указано ім`я позивача. Також надана довідки про місце проживання позивача із дітьми, довідку про місце навчання дітей.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем дотримано умови звернення за призначенням спірної надбавки, проте відповідач протиправно залишив це поза увагою та проявив бездіяльність щодо призначення цієї надбавки.

Отже, позивач як непрацюючий пенсіонер має на утриманні двох дітей віком до 18 років, а відтак має право на відповідну надбавку до пенсії.

З огляду на викладене вище суд прийшов переконання про те, що дії відповідача у не призначенні надбавки непрацюючому пенсіонеру, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї, у зв`язку із тим, що пенсію позивачу призначено на виконання судового рішення, слід визнати противними, адже на момент призначення пенсії у відповідача були усі наявні документи, які підтверджували можливість призначення відповідного виду надбавки.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у Постанові від 21 березня 2019 року у справі №817/498/17 наголосив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

З огляду на неналежне виконання визначеним пенсійним органом повноважень щодо не призначення позивачу відповідного виду надбавки, що потягло за собою порушення прав останнього на належне пенсійне забезпечення, суд зазначає про наявність підстав для зобов`язання відповідача призначити позивачу надбавку до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які мають на своєму утриманні дітей до 18 років, у відповідності до п. «а» ч. 1 ст. 6 Закону № 2262- ХІІ.

Щодо позовної вимоги про нарахування та виплату відповідної надбавки з дати призначення пенсії, суд прийшов переконання про те, що така позовна вимога зобов`язального характеру заявлена позивачем на майбутнє, адже судом не установлено, що суб`єктом владним повноважень, з метою виконання цього судового рішення та призначення відповідної надбавки здійснено не з дати призначення позивачу пенсії за вислугу років, з якої у позивача виникло право на такий вид надбавки, як і не висталено що після призначення такої надбавки відповідачем не здійснено нарахування та виплату оспорюваної надбавки, а відтак, оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, суд приходить висновку про відмову у задоволені таких позовних вимог.

У випадку, якщо позивач за результатом вчиненого відповідачем, на підставі рішення суду у вказаній справі, буде незгоден, він не позбавлений права звернутися до суду із відповідним позовом.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене суд прийшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково.

У відповідності до ст. 139 КАС України про розподіл судових витрат не здійснюється, адже позивач звільнений від сплати судового збору у відповідності до Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

адміністративний позов ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у включені до складу пенсійного забезпечення ОСОБА_1 надбавки непрацюючим пенсіонерам, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї, що належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника, передбаченої пунктом а частини 1 статті 16 Закону №2262-ХІІ.

Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 надбавку до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які мають на своєму утриманні дітей до 18 років, відповідно до пункту «а» частини 1 статті 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, місцезнаходження місто Харків, майдан Свободи, 5, .

Повне судове рішення складено суддею 04.02.2025.

Суддя М. І. Садова