Справа № 580/11948/24
Суддя: Петро ПАЛАМАР
Дата ухвалення: 2025-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року справа № 580/11948/24
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Паламаря П.Г., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Нахамко В.І. в інтересах ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235) в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 07.06.2024 № 0-2310-UА0024694, від 10.09.2024 №0-2310-UА0024694, від 29.02.2024 року №0-2310-UА0024694.

Ухвалою суду від 09.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що він та ОСОБА_2 є засновниками фермерського господарства «Добір», яке є сільськогосподарським виробником. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 придбали у виконавчого комітету Шрамківської сільської ради приміщення дитячого садка з овочесховищем та котельнею, яке використовується для господарських цілей фермерського господарства. Позивач отримав податкові повідомлення-рішення, якими визначено податок на нежитлові приміщення загальною площею 1158 кв.м., які використовуються для зберігання сільськогосподарської продукції ФГ «Добір» і у розумінні підпункту «ж» пункту 266.2.2 статті 266 Податкового кодексу України не підлягають оподаткуванню податком на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки. Вважаючи податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду.

Відповідач подав відзив, у якому проти задоволення позову заперечує. По суті спору відповідач вказав, що відповідно ІКС "Податковий блок" у приватній власності ОСОБА_1 перебуває об`єкт нежитлової нерухомості: Тип об`єкта: нежитлове приміщення, частини примішення дитячого садка з овочесховищем та котельнею, адреса об`єкта: АДРЕСА_2 , дата державної реєстрації права власності 14.03.2006, загальна площа 1158,4 м. кв., вид власності: право власності. Розрахунок податку на нерухоме майно проведено згідно рішення Шрамківської сільської ради №8-12/VIII від 22.06.2020 р. ставка податку на даний об`єкт нерухомого майна встановлена у розмірі 1 відсотка від мінімальної заробітної плати станом на 01.01. 2021 року, рішення Шрамківської територіальної громади 8-12/VIII від 18.06.2021 р. «Про встановлення місцевих податків і зборів на території Шрамківської територіальної громади на 2022 та 2023 роки», ставка податку на даний об`єкт нерухомого майна встановлена у розмірі 1.5 відсотка від мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2022 року та 01 січня 2023 року.

Представник позивача подав відповідь на відзив у якій спростовує доводи відповідача та наводить мотиви їх відхилення. Зокрема, звертає увагу, що відзив подано з порушенням встановленого терміну, та він не містить жодних доказів на спростування факту використання оподаткованого приміщення у сільськогосподарській діяльності.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно приміщення дитячого садка з овочесховищем та котельнею, адреса об`єкта: АДРЕСА_2 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 згідно договору купівлі продажу № 56 від17.01.2006, частки кожному. Площа нежитлової будівлі становить 1158,4 кв.м.

ГУ ДПС в Черкаській області проведено розрахунок податку на зазначений об`єкт нерухомого майна та прийняті податкові повідомлення рішення:

за 2021 рік від 07.06.2024 № 0-2310-UА0024694 на суму 34740,00грн.,

за 2022 рік від 10.09.2024 №0-2310-UА0024694 на суму 56452,50грн.,

за 2023 рік від 29.02.2024 року №0-2310-UА0024694 на суму 58189,50 грн.

Позивач не погоджується з прийнятими рішеннями з підстав того, що він з дружиною є власниками приміщення придбаного дитячого садка з овочесховищем та котельнею, які використовує при здійсненні сільськогосподарської діяльності фермерського господарства «Добір», засновником якого вони є, тому відповідно до п. п. "ж" п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України зазначені будівлі не підлягають оподаткуванню, а тому звернувся до суду про визнання податкових повідомлень рішень протиправними та скасувати їх.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Статтею 265 ПК України визначено, що податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.

Відповідно до пп. 266.1.1, 266.1.2 п. 266.1 ст. 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Підпунктами 266.3.1 та 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України передбачено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Отже, за загальним правилом, об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх частки, які перебувають у власності фізичних осіб, є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до ст. 10 ПК України податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є місцевим податком.

Підпунктом 266.4.2 п. 266.4 ст. 266 ПК України визначено, що органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості інформацію щодо ставок та наданих пільг юридичним та/або фізичним особам зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пп. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (пп. 266.6.1. п. 266.2 ст. 266 ПК України).

Відповідно до пп. «ж» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України не є об`єктом оподаткування: будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Нежитлові сільськогосподарські будівлі" (код 1271) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку;

За обставин справи, позивач вказує, що він є власником нежитлових приміщень, які використовуються ним у сільськогосподарській діяльності.

Проте, такі доводи спростовуються матеріалами справи. Зокрема, приміщення дитячого садка з овочесховищем та котельнею перебуває у сумісній власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14.03.2006.

Відповідно до Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023 клас "Нежитлові сільськогосподарські будівлі" (код 1271) відносяться будівлі, призначені для сільськогосподарської діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, конюшні, розплідники, промислові курники, зерносховища, ангари та фермерські господарські будівлі, погреби, виноробні заводи, винні чани, теплиці, сільськогосподарські силоси тощо.

У той же час, приміщення дитячого садка з овочесховищем та котельнею відповідно до Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023 відноситься до класу "Будівлі закладів освіти та дослідних закладів"(код 1263) зокрема будівлі, призначені для дошкільної, середньої, професійно-технічної та спеціалізованої освіти; будівлі закладів вищої освіти, науково-дослідних закладів, лабораторій. Цей клас включає також будівлі спеціальних шкіл для дітей з фізичними або розумовими вадами, будівлі закладів для фахової перепідготовки, будівлі метеорологічних станцій, обсерваторій.

Отже, приміщення дитячого садка з овочесховищем та котельнею не відноситься до класу "Нежитлові сільськогосподарські будівлі", а тому підлягають оподаткуванню за ст.266 ПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позову.

Розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України не здійснювався.

Керуючись ст. ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити сторонам.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя Петро ПАЛАМАР