Справа № 320/56272/24
Суддя: Жукова Є.О.
Дата ухвалення: 2025-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2025 року м. Київ справа №320/56272/24

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Жукової Є.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу

за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

про визнання протиправною та скасування постанови,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

07 листопад 2024 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови від 04.12.2023 №73487303.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач повідомив, що 04.12.2023 державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №73487303 на підставі виконавчого документа - постанови №63125528, виданої 20.11.2020 Шевченківським ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ), про стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) штрафу в розмірі - 5 100,00 грн. Вважає вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на пропуску строку пред`явлення до виконання.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Від представника позивача надійшла заява на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2024 року відкрито провадження у справі №320/56272/24, суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов та витребуваних документів. Витребувано від Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) завірені належним чином копії матеріалів виконавчого провадження ВП №73487303.

26 грудня 2024 року до відділу документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярію) Київського окружного адміністративного суду від Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла копія виконавчого провадження.

Відповідач правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався, хоча про відкриття провадження у справі був повідомлений у відповідності до положень КАС України. У зв`язку із зазначеним, суд, керуючись положеннями частини шостої статті 162 КАС України, вирішує справу за наявними матеріалами.

З метою додержання розумного строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд визнав за можливе розгляд справи здійснювати за наявними матеріалами.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 11.04.2016 у справі №815/480/16 адміністративний позов ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання неправомірної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не затвердження реєстру вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», які мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду, до якого включено ОСОБА_1 на підставі договору №30023579 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року вклад «ПКлієнт3м6%», укладеного 16.01.2015 року між ОСОБА_1 та АТ «ІМЕКСБАНК». Зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб затвердити зміни до реєстру вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», які мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду, до якого включено ОСОБА_1 на підставі договору №30023579 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року вклад «ПКлієнт3м6%» від 16.01.2015 року.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2017 у справі №815/480/16 апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задоволено, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 11.04.2016 року скасовано, прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не затвердження змін до реєстру вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», які мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та зобов`язання відповідача затвердити зміни до реєстру вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», які мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом, відмовлено в повному обсязі.

Постановою Верховного суду від 31.10.2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2017 року скасовано, а постанову Одеського адміністративного суду від 11.04.2016 року залишено в силі.

28 вересня 2020 року державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваленко Є.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №63125528 з примусового виконання виконавчого листа по справі №815/480/16, виданого 19.08.2020 року Одеським окружним адміністративним судом, відповідно до якого зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб затвердити зміни до реєстру вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», які мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду, до якого включено ОСОБА_1 на підставі договору №30023579 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року вклад «ПКлієнт3м6%» від 16.01.2015 року.

20 листопада 2020 року державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваленко Є.І. винесено постанову про накладення штрафу ВП №63125528, відповідно до якої: «за невиконання рішення суду» накласти на боржника Фонд гарантування вкладів фізичних осіб штраф на користь держави у розмірі - 5 100,00 грн, з посиланням на статті 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження».

У постанові державного виконавця ВП №63125528 від 20.11.2020 року про накладення на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб штрафу у розмірі 5 100,00 грн зазначено, що постанова про накладення штрафу є виконавчим документом та набирає чинності з моменту її винесення. Строк пред`явлення до виконання три місяці.

19 квітня 2021 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб на адресу Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) направлено заяву за вих. №60-5521/21 «Про фактичне виконання рішення суду» (яка була отримана відділом ДВС 21.04.2021 року вх. №22193), в якій Фонд гарантування повідомив державного виконавця про фактичне виконання у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, шляхом включення стягувача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки відповідно до Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №3395 від 22.12.2018 року затверджено зміни та доповнення до загального Реєстру вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду, до якого включено вкладника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) із гарантованою сумою - 158 100,05 грн, та просив державного виконавця винести на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» постанову про закінчення виконавчого провадження.

Проте, державним виконавцем даний лист не було взято до уваги та не винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

13 липня 2021 року повторно Фондом гарантування вкладів фізичних осіб на адресу Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) направлена заява «Про фактичне виконання рішення суду» за вих. №60-9536/21 (отримана відділом ДВС 28.07.2021 року вх. N242007), а також 06.01.2022 року втретє на адресу відділу ДВС була направлена заява щодо закінчення виконавчого провадження за вих. №60-211/22 (отримана відділом ДВС 17.01.2022 року вх. №2251), проте державним виконавцем ці заяви також були проігноровані.

Як зазначає позивач, а відповідач не заперечує, постанова Одеського окружного адміністративного суду від 11.04.2016 року по справі №815/480/16 Фондом гарантування вкладів фізичних осіб була виконана 22.12.2018 року, тобто ще до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 63125528 від 28.09.2020 року, а тому державним виконавцем безпідставно та незаконно було винесено Постанову про накладення штрафу ВП №63125528 від 20,11.2020 року, якою накладено на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб штраф у розмірі - 5 100,00 грн.

В подальшому, в рамках виконавчого провадження ВП №63125528 державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №63125528 від 21.11.2023, на підставі пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження»: фактичне повне виконання рішення суду. Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО від 22.12.2018 № 3395 затверджено зміни та доповнення до загального Реєстру вкладників ПАТ «ІМЕКСБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ФГВФО, до якого включено стягувача.

04 грудня 2023 року державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №73487303 на підставі виконавчого документа - постанови №63125528, виданої 20.11.2020 Шевченківським ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ), про стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) штрафу в розмірі 5 100,00 грн.

Не погоджуючись із постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №73487303 на підставі виконавчого документа - постанови №63125528, виданої 20.11.2020, позивач звернувся до суду із цим позовом, з приводу чого суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі по тексту - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Таким чином, відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний: використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб; вживати передбачених законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно частини першої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Пунктом 2 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувану органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

З аналізу положень Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України за №512/5 від 02.04.2012 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2832/5), державний виконавець зобов`язаний перевірити наявність обставин, які перешкоджають відкриттю виконавчого провадження, та є підставою для повернення стягувану виконавчого документу без прийняття до виконання, а саме - пункт

2 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої виконавчий документ повертається органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Так, постанова про стягнення штрафу ВП №63125528 від 20.11.2020 року у розмірі - 5100,00 грн, яка видана державним органом - Шевченківським відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), є виконавчим документом та набирає чинності з моменту їх винесення, а тому вона має бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з 20.11.2020, тобто до - 20.02.2021 року.

Проте, постанову про відкриття виконавчого провадження №73487303 щодо примусового виконання постанови Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) про стягнення штрафу прийнято 04.12.2023, тобто поза межами, строку пред`явлення до виконання вказаної постанови.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Суд, у цій справі, також враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (п.32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За подання даного адміністративного позову до суду позивачем було сплачено за реквізитами Київського окружного адміністративного суду судовий збір в розмірі 3 028 грн згідно платіжної інструкції від 06.12.2024 №3158, згідно з інформацією, наявною в комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду» зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджено.

Отже, в силу приписів статті 139 КАС України сплачений судовий збір в розмірі 3 028 грн підлягає відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1.Адміністративний позов Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 04.12.2023 ВП №73487303 про накладення на Фонд гарантування вкладів фізичних штраф на користь держави у розмірі 5 100 гривень.

3. Стягнути на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Жукова Є.О.