Справа № 320/13243/23
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2025-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2025 року справа №320/13243/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити певні дії,

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації у наданні позивачу допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації здійснити призначення, нарахування та виплату позивачу допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, починаючи з березня 2022 року на підставі заяви позивача від 08.04.2022.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що в 2014 році перемістилась з м. Алчевськ Луганської області, яке з 2014 року розташовано в районі проведення воєнних (бойових) дій та перебуває в тимчасовій окупації. Відповідно до довідки Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 16.07.2018 № має статус внутрішньо переміщеної особи, із фактичним місцем проживання/перебування АДРЕСА_1 . Позивач вказує, що 08.04.2022 вона звернулась до відповідача із заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №332 (далі - Порядок №332), проте у листі від 10.11.2022 №37/10-15291 відповідач відмовив у призначенні такої допомоги з тих підстав, що якщо внутрішньо переміщена особа не отримувала щомісячну адресну допомогу та не була повторно переміщена після 24.02.2022, вона не має права на отримання допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505 "Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг" (далі - Порядок №505). На думку позивача, рішення відповідача, викладене у листі від 10.11.2022 №37/10-15291, яким відмовлено позивачу в призначенні адресної допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, є протиправним та таким, що порушує її право на соціальний захист, що стало підставою для звернення до суду з позовом у цій справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.05.2023 у задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення суду відмовлено. Позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу 10-денний строк з дня отримання копії ухвали суду, протягом якого позивачу необхідно було усунути недоліки позовної заяви, а саме надати докази сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн за подання даного адміністративного позову (оригінал платіжного документу), або надати суду докази незадовільного майнового стану для вирішення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

20.11.2023 на адресу суду від позивача засобами поштового зв`язку надійшли документи по справі, а саме докази сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн, дослідивши які суд дійшов висновку про виконання позивачем вимог ухвали суду від 12.05.2023 та усунення недоліків позовної заяви у повному обсязі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.12.2023 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач своїм правом про надання письмового відзиву не скористався, одночасно надав до суду додаткові пояснення, згідно із якими позов не визнано.

У додаткових поясненнях відповідач зазначив, що позивачу та її дочці було призначено допомогу, відповідно до Порядку № 505, що підтверджується рішенням від 12.08.2016. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 29.07.2016, який підписано Позивачем, Позивач не працювала, на обліку в центрі зайнятості не перебувала. З часом, Позивач переїхала в м. Камянське та 04.10.2016 звернулась до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Заводського району із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, де зазначила власноручно, що не працює. Рішенням від 25.10.2016 Позивачу призначено щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 05.11.2016 по 04.11.2017 на Позивача та неповнолітню дочку. З часом, Позивач переїхала в м. Київ, задекларувала місце проживання по АДРЕСА_1 та 28.09.2021 звернулась до Управління із заявою про призначення їй та дочці щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Рішенням Управління від 30.10.2021 призначено щомісячну адресну допомогу виключно на дитину. Позивач втратила право та не отримувала з 05.11.2016 щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до Порядку №505. Позивач звернулася до Управління із заявою від 08.04.2022 про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. Так як Позивач мав статус внутрішньо переміщеної особи до 24.02.2022, не отримувала щомісячну адресну допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до Порядку № 505 на момент звернення 08.04.2022, в Управління були відсутні законні підстави для призначення Позивачу допомоги, відповідно до заяви від 08.04.2022. Враховуючи викладене, Управління відмовило Позивачу у призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за заявою від 08.04.2022, про що повідомило Позивача листом від 09.06.2022 № 37/10-4177. На думку відповідача, Управління діяло в межах повноважень та відповідно до Порядку № 332.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , виданий Перевальським РВ УМВС України в Луганській області 26.05.2004. Зареєстрованим місцем проживання позивача з 27.07.2006 є: АДРЕСА_2 .

Довідкою від 13.01.2015 № 2804 підтверджено взяття ОСОБА_1 та її неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на облік як внутрішньо переміщених осіб із зареєстрованим місцем проживання: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_3 ( АДРЕСА_4 .

Відповідно до рішення відповідного органу Управління соціального захисту населення від 12.08.2016 позивачу та її донці призначено допомогу переміщеним особам на проживання відповідно до Порядку №505 (справа №995/8).

У подальшому, позивач переїхала в м. Камянське Дніпропетровської області та 04.10.2016 звернулась до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Заводського району із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Рішенням від 25.10.2016 позивачу та її донці призначено щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Вказану допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг позивач отримувала у період з 05.11.2016 по 04.11.2017, що підтверджується матеріалами особової справи позивача за №63742.

У подальшому, позивач перемістились до іншого фактичного місця проживання за адресою: АДРЕСА_5 , що підтверджується відповідною довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 16.07.2018 № .

28.09.2021 позивач звернулась до Управління із заявою про призначення їй та дочці щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Рішенням Управління від 30.10.2021 призначено щомісячну адресну допомогу виключно на дитину позивача. Допомога ОСОБА_1 на дитину ОСОБА_2 була подовжена автоматично по 30.09.2022. У зв`язку з тим, що дитині ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 виповнилось 18 років та термін дії паспорта закінчився, виплата допомоги ОСОБА_1 на дитину була припинена "до з`ясування", що не заперечується сторонами.

08.04.2022 позивач через свого представника звернулась до Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації із заявою про призначення їй щомісячної адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі.

Листом Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 10.11.2022 № 37/10-15291 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні щомісячної адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі у зв`язку із відсутністю правових підстав, оскільки позивач як внутрішньо переміщена особа не отримувала щомісячну адресну допомогу та не була повторно переміщена після 24.02.2022, тому не має права на отримання допомоги відповідно до Порядку №332.

Не погоджуючись з правомірністю відмови відповідачем у призначенні грошової допомоги, позивач звернулася з даним позовом до суду, з приводу чого суд зазначає таке.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Конституції Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою, в якій людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (стаття 3 Конституції України).

У свою чергу, Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) (надалі - Закон №1706-VII) відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

У силу вимог положень статті 1 Закону №1706-VII, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення (частина перша та друга статті 4 Закону №1706-VII).

Частиною першою статті 5 Закону №1706-VII визначено, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

За змістом статті 2 Закону №1706-VII Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

При цьому, згідно із частинами другою та третьою статті 7 Закону №1706-VII Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

За приписами частини першої статті 9 Закону №1706-VII внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на створення належних умов для її постійного чи тимчасового проживання.

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що внутрішньо-переміщені особи мають право на відновлення своїх соціальних виплат.

Відповідно, до 20.03.2022 механізм надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначався Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» (далі також - Постанова № 505).

У подальшому, 20.03.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», якою затверджено Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (надалі - Порядок №332).

Згідно з пунктом 1 Порядку № 332, цей Порядок визначає механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Пунктом 2 Порядку № 332 передбачено, що допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя, а також території адміністративно-територіальної одиниці, де проводяться бойові дії та що визначена в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка», затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 № 204.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 332 допомога на проживання призначається автоматично без подання додаткового звернення внутрішньо переміщеним особам, які станом на 01.03.2022 отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг». Виплата допомоги внутрішньо переміщеним особам за місяці, у яких вони отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, не здійснюється.

Допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24.02.2022 у регіонах, що не включені до переліку, зазначеному в абзаці першому пункту 2 цього Порядку, за винятком осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Наведені положення свідчить про те, що для отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам у відповідності до Порядку № 332 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, позивач мав відповідати одній із двох умов:

- отримувати щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг станом на 24.02.2022;

- або бути облікованим як ВПО на території, включеній у Розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 № 204-р «Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми «єПідтримка», на яке міститься посилання в п. 2 Порядку № 332 або переміщеним з такої території.

З матеріалів справи вбачається, що м. Алчевськ Луганської області, з якого у 2015 році (довідка ВПО від 13.01.2015 №2804), потім у 2018 році (довідка від 16.07.2018 №/22405), перемістилась позивачка, є територією, що належить до переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 28.04.2022 №80.

У подальшому, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 №204 Луганська область, з якої перемістилась ОСОБА_1 , визначена в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка».

Таким чином, станом на 24.02.2022 позивачка перемістилась з території, яка відповідає двом умовам, визначеним пунктом 2 Порядку №332: на цій території проводяться бойові дії та ця територія визначена в переліку, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 №204, а тому позивачка належить до кола осіб, що мають право на допомогу відповідно до Порядку №332.

08.04.2022 ОСОБА_1 подала заяву до Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам на себе та неповнолітню дитину (станом на день подання заяви) доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, за змістом абзацу 7 пункту 3 Порядку №332 (у редакції станом на 08.04.2022), допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24 лютого 2022 року у регіонах, що не включені до переліку, зазначеному в абзаці першому пункту 2 цього Порядку, за винятком осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

У подальшому, до пункту 3 Порядку №332 було внесено зміни згідно із Постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 16.04.2022 із змінами, внесеними згідно з Постановами Кабінету Міністрів України № 507 від 29.04.2022, яка застосовується з 01.05.2022, № 602 від 17.05.2022 згідно з якими: «Починаючи з травня 2022 року допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя, території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), а також внутрішньо переміщеним особам, у яких житло зруйноване або непридатне для проживання внаслідок пошкодження і які подали до 20.05.2022 заявку на відшкодування відповідних втрат, зокрема через Єдиний державний вебпортал електронних послуг, або за умови подання документального підтвердження від органів місцевого самоврядування факту пошкодження/знищення нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації».

Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), формується в електронній формі відповідно до Положення про інформаційну систему формування переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 № 562, а у разі відсутності технічної можливості формування такого переліку в електронній формі - затверджується Мінреінтеграції за погодженням з Міноборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.

Таким чином, внутрішньо переміщена особа має право на допомогу на проживання, визначену Порядком №332 незалежно від дати взяття її на облік як внутрішньо переміщеної особи, якщо вона перемістилась з території, яка відповідає двом умовам: на цій території проводяться бойові дії та ця територія міститься в переліку, затвердженому розпорядженням № 204-р.

При цьому, у разі якщо внутрішньо переміщена особа станом на 01.03.2022 отримувала щомісячну адресну допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до Постанови № 505, допомога на проживання, яка передбачена Порядком № 332 призначається автоматично без подання додаткового звернення.

У свою чергу, суд наголошує на тому, що випадок, за якого допомога на проживання, визначена Порядком № 332, не надається, законодавець пов`язав з умовою невключення регіону до переліку, затвердженого розпорядженням № 204-р, до якого внутрішньо переміщена особа перемістилась до 24.02.2022, за винятком осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до постанови № 505, а не з датою включення певного регіону до переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка».

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14 червня 2023 року №160/12308/22.

У той же час, починаючи з травня 2022 року така допомога надається тільки внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), а також внутрішньо переміщеним особам, у яких житло зруйноване або непридатне для проживання внаслідок пошкодження і які подали заявку на відшкодування відповідних втрат, зокрема через Єдиний державний веб-портал електронних послуг.

Враховуючи, що м. Київ, у якому з 16.07.2018 ОСОБА_1 стала на облік як внутрішньо переміщена особа, визначена в переліку адміністративно-територіальних одиниць відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 №204 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), тому позивач має право на призначення та нарахування допомоги за березень та квітень 2022 року на проживання внутрішньо переміщеній особі у Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року №332.

При цьому, як свідчать матеріали справи, 08.04.2022 позивач подала заяву до Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам на себе та неповнолітню (станом на день подання такої заяви) дитину ОСОБА_2 .

Відповідно до абзацу 7 пункту 3 Порядку №332 зі змінами внесеними відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 923 від 19.08.2022 (у редакції станом на час подання заяви 08.04.2022) допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24.02.2022 у регіонах, що не включені до переліку, зазначеному в абзаці першому пункту 2 цього Порядку, за винятком осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Відтак, Порядок № 332 до внесення змін згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 923 від 19.08.2022 не містив положень щодо часу, коли особа має внутрішньо переміститись для того, щоб вона мала право на допомогу та не містив положень щодо факту повторності такого переміщення, для того, щоб вона мала право на допомогу.

При цьому, перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 25.04.2022 №75 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 26 вересня 2022 року №217), та постійно змінюється.

Дійсно, місто Алчевськ Луганської області, з якого перемістилася позивач, є територією, що належить до переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на серпень 2022 року, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 25.04.2022 №75.

При цьому, на час виникнення спірних правовідносин (станом на 08.04.2022) м. Київ, входив до переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), що дає підстави прийти до висновку, що мешканцям міста Києва виплата допомоги як внутрішньо переміщеним особам здійснюється до травня 2022 року.

Таким чином, 08.04.2022 звернувшись за призначенням допомоги згідно Порядку №332, позивач підпадала під попереднє правове регулювання, яке за змістом передбачало для категорії громадян, до якої належить позивач, право на отримання допомоги згідно Порядку №332.

Проте, як слушно зауважив відповідач, станом на сьогодні м. Київ не входить до переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), що дає підстави прийти до висновку, що мешканцям м. Києва виплата допомоги як внутрішньо переміщеним особам з травня 2022 року взагалі не здійснюється.

Оскільки ОСОБА_1 до 24.02.2022 була облікована як внутрішньо переміщена особа у м. Києві, регіоні, який станом на дату звернення (08.04.2022) був включений до переліку, зазначеному в абзаці першому пункту 2 цього Порядку, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 № 204-р «Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми «єПідтримка», то позивач має право отримання допомоги згідно Порядку №332, до травня 2022 року.

Відтак відмова відповідача у призначенні позивачу допомоги на проживання як внутрішньо переміщеній особі відповідно до заяви останньої від 08.04.2022 є протиправною.

При цьому, у позовній заяві позивач просить суд зобов`язати Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації здійснити призначення, нарахування та виплату позивачу допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, починаючи з березня 2022 року на підставі заяви позивача від 08.04.2022.

Так, відповідно до абзацу 5 пункту 3 Порядку №332 (у редакції станом на час подання заяви 08.04.2022) допомога внутрішньо переміщеним особам, які звернулися за її наданням до 14.04.2022, надається починаючи з березня 2022 року.

Отже, враховуючи, що із відповідною заявою щодо призначення допомоги на проживання як внутрішньо переміщеній особі позивач звернулася 08.04.2022, тобто до 14.04.2022, захист порушених прав позивача також потребує зобов`язання відповідача здійснити призначення, нарахування та виплату позивачу допомоги на проживання як внутрішньо переміщеній особі за березень та квітень 2022 року, відповідно до заяви останньої від 08.04.2022.

Таким чином, позов підлягає задоволенню частково, а саме шляхом зобов`язання відповідача здійснити призначення, нарахування та виплату позивачу допомоги на проживання як внутрішньо переміщеній особі за березень та квітень 2022 року, оскільки з травня 2022 року позивачка не має права на отримання даної допомоги.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Разом з тим суд звертає увагу на те, що принцип пропорційності при стягненні судового збору у разі часткового задоволення позову щодо позовної вимоги немайнового характеру не застосовується.

Як встановлено судом, позивачем за подання даного адміністративного позову сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн згідно із квитанцією від 11.06.2023 №.

Враховуючи висновок суду про часткове задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку, що сплачений позивачем за звернення з позовною заявою судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації у повному розмірі 1073,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною відмову Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації у призначенні ОСОБА_1 допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам».

3. Зобов`язати Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 допомогу на проживання внутрішньо переміщеній особі за березень та квітень 2022 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» на підставі заяви від 08.04.2022.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податку: НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_5 ) судовий збір у розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три грн 60 коп) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (ідентифікаційний код 37397200, місцезнаходження: 02125, м. Київ, вул. Остафія Дашкевича, буд. 7-А).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кушнова А.О.