Справа № 347/2949/24
Суддя: Микитин Н.М.
Дата ухвалення: 2025-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
"05" лютого 2025 р. Справа № 347/2949/24
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Микитин Н.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до виконавчого комітету Косівської міської ради про скасування рішення виконавчого комітету Косівської міської ради №66-1 від 22.12.2020, -
В С Т А Н О В И В:
27.12.2024 ОСОБА_1 звернувся до Косівського районного суду Івано-Франківської області із позовною заявою до виконавчого комітету Косівської міської ради, заінтересована особа: ОСОБА_2 про скасування рішення виконавчого комітету Косівської міської ради №66-1 від 22.12.2020.
Ухвалою Косівського районного суду від 28.12.2024, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Косівської міської ради, заінтересована особа: ОСОБА_2 про скасування рішення виконавчого комітету Косівської міської ради №66-1 від 22.12.2020 - передано за підсудністю до Івано-Франківського окружного адміністративного суду.
31.01.2025 справа 347/2949/24 супровідним листом від 29.01.2025 надійшла до Івано-Франківського окружного адміністративного суду.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.01.2025, справу 347/2949/24 розподілено для розгляду судді Микитин Н.М.
Суд зазначає, що приписами пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Приписами пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 2 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві вказується повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.
Додатково суд зазначає, що за змістом частини 1 статті 42 КАС України учасниками справи, серед інших, є треті особи.
Частинами 1 і 2 статті 49 КАС України в залежності від фактичних обставин спірних правовідносин процесуальний закон розрізняє третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, та окремо третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.
Крім того, вказані положення КАС України ідентифікують третіх особі на стороні позивача чи відповідача.
У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі (частина 4 статті 49 КАС України).
Відтак, відповідно до змісту позовної заяви позивач процесуальних обов`язків, передбачених пункту 2 частини 5 статті 160 КАС України, не виконав, так як не вказав власний реєстраційний номер облікової картки платника податків, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідача, офіційну електронну адресу відповідача (якщо такі відомі позивачу).
Крім того, позивач помилково визначив в позовній заяві ОСОБА_2 як заінтересована особа, оскільки таке не передбачено КАС України та підлягає усуненню.
Таким чином, суд звертає увагу позивача на необхідність приведення суб`єктного складу учасників у відповідність до вимог статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України, що серед іншого зобов`язує позивача зазначити повне найменування та/або ім`я, реєстраційний номер облікової картки платника податків, третьої особи із зазначенням в якості кого слід залучити третю особу (третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги чи не заявляє такі вимоги щодо предмета спору; на стороні позивача чи відповідача).
Частиною 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Згідно із частинами 1, 2, 4, 5 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Проте, як вбачається з позовної заяви та доданих до неї копій документів, позивач не зазначив у кого знаходяться оригінали доказів, копії яких додано до позовної заяви та обґрунтовує позовні вимоги письмовими доказами не засвідченими належним чином, зокрема без підтвердження відповідності копії письмових доказів оригіналу, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Пунктом 5 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви, серед іншого, з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).
Суд звертає увагу, що згідно статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України, процесуальні строки це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.
Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно із частиною 2 статті 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Таким чином, встановленим строком для звернення до адміністративного суду із зазначеними вище позовними вимогами є шестимісячний строк.
При цьому, суд наголошує, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій.
Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Згідно зі змістом позову, позивач просить суд скасувати рішення виконавчого комітету Косівської міської ради №66-1 від 22.12.2020.

В той же час, даний адміністративний позов подано до суду лише 27.12.2024, відтак позивачем пропущено строк звернення до суду, встановлений статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

В позовній заяві позивач, зазначає, що про існування оскаржуваного рішення дізнався випадково.

Однак, суд звертає увагу, що ОСОБА_1 не наведено доводів та доказів на підтвердження вищенаведених тверджень, як і не зазначено дати та за яких умов позивач дізнався про оскаржуване рішення.

Таким чином, наведені позивачем в позовній заяві обставини не можуть бути визнані судом як поважні причини пропуску строку звернення до суду.

В зв`язку вищенаведеним, суд вважає, що позивач звернувся до адміністративного суду із пропущенням шестимісячного строку звернення та не додав до позову заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до приписів частини 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Враховуючи наведене, позивачу необхідно надати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з посиланням на обставини, які перешкоджали звернутись до суду із відповідним позовом з дотриманням строку, встановленого частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України та навести доводи на обґрунтування поважності причин пропуску строку, надати докази на підтвердження даних доводів.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам, визначеним статтями 49, 123, 160, 161, Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У зв`язку з наведеним вище, згідно з вимогами статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків.

На підставі наведеного, керуючись статтями 5, 160, 161, 169, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду із позовом до виконавчого комітету Косівської міської ради про скасування рішення виконавчого комітету Косівської міської ради №66-1 від 22.12.2020, з підстав, зазначених у позовній заяві.

Позовну заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету Косівської міської ради про скасування рішення виконавчого комітету Косівської міської ради №66-1 від 22.12.2020 - залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення вказаних недоліків шляхом:

- вказання в позовній заяві реєстраційного номера облікової картки платника податків позивача, а також ідентифікаційного коду відповідача, зареєстрованого в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, офіційну електронну адресу відповідача (якщо такі відомі позивачу);

- приведення суб`єктного складу учасників у відповідність до вимог статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України, що серед іншого зобов`язує позивача зазначити повне найменування та/або ім`я, реєстраційний номер облікової картки платника податків, третьої особи із зазначенням в якості кого слід залучити третю особу (третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги чи не заявляє такі вимоги щодо предмета спору; на стороні позивача чи відповідача);

- долучення належним чином засвідчених письмових доказів на яких ґрунтуються позовні вимоги, копії яких додано до заяви;

- зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви;

- подання обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даним адміністративним позовом та доказів поважності причин його пропуску.

Роз`яснити, що в разі неусунення недоліків у визначений строк позовна заява буде повернена.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Микитин Н.М.