Справа № 420/17389/24
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2025-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , треті особи - Військова частина НОМЕР_1 та Військова частина НОМЕР_2 , про визнання протиправним направлення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа - Військова частина НОМЕР_1 , про визнання протиправним направлення позивача 14.05.2024 року на військову службу по мобілізації до ВЧ НОМЕР_1 з урахуванням довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 за №1255/1990 від 14.05.2024 року і без спростування наявних встановлених діагнозів та його скарг на здоров`я, зобов`язання повторно вирішити питання направлення позивача на військову службу по мобілізації після проведення медичного догляду з урахуванням наявних у нього медичних документів і врахування його скарг на здоров`я.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив, третій особі - пояснень щодо суті спору.

Ухвалою від 17.06.2024 року судом залучено Військову частину НОМЕР_2 до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, та встановлено їй п`ятнадцятиденний строк для подання пояснень.

Позов обґрунтований позивачем тим, що 13.05.2024 року його затримано працівниками ТЦК та доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 та мобілізовано з порушенням порядку видачі довідки ВЛК. Всі зауваження позивача, прохання направлення на додаткове обстеження ігнорувались відповідачем, оскільки до складу комісії фактично входив лише 1 лікар, все проходило під примусом, з примусовим вилученням телефону та не надання можливості написання будь-яких заяв. Позивач повідомляв що має хворобу ГЕРХ з езофагітом, але його заяви ігнорувались та не надавалось можливості написання заяв про проведення додаткового дослідження. Додатковими доказами обмеження позивача у правах на подання додаткових документів та перешкоджання подання заяв щодо стану свого здоров`я є ігнорування отриманої заяви з консультаційним висновком від 19.04.2024 року про те, що позивач має змішаний тривожний та депресивний розлад та відповідно до висновків від вересня 2022 року має хворобу К21.0, однак ця інформація була проігнорована відповідачем. Позивач вважає, що протиправне та свідоме ігнорування зауважень, наявних діагнозів, проблем, не направлення на додаткове обстеження призвело до порушення відповідачем порядку та процедури проведення військово-лікарської експертизи, винесення протиправного рішення.

З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач позов не визнає та вказує, що в порушення вимог ч. 3, 10, ст. 1, ч. 11, ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абзацу 1-3 ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», пп. 4, 8, 10 п. 1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затверджених постановою КМУ №1487 від 30 грудня 2022 р., позивач з 11.09.2010 року по сьогоднішній день не проходив медичний огляд та не встановив ступень придатності до військової служби за місцем реєстрації, не прибував до ТЦК та СП для оформлення військово-облікових документів, в семиденний строк не повідомив про зміни стану здоров`я, у зв`язку з чим не визначено ступеня придатності до військової служби, не оформлений військово-обліковий документ військовозобов`язаного, що перешкоджало введення військового обліку. Таким чином, направлення позивача на проходження військово-лікарської комісії для визначення ступеню придатності до військової служби в умовах воєнного стану є правомірними діями відповідача. Відповідач наполягає, що фактів стосовно затримання позивача, застосування фізичної сили, утримування проти його волі, насильницькій тиск або інших противоправних дій взагалі не було. В травні 2024 року військовослужбовцями ДПСУ був затриманий ОСОБА_1 при спробі незаконно перетнути Державний кордон України в напрямку Республіки Молдова під час дії військового стану без відповідних документів. При перевірці його наявних документів з`ясувалось, що ОСОБА_1 не має при собі військово-облікового документу та інших документів, які б підтверджували його право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. З метою перевірки військово-облікових даних ОСОБА_1 було запропоновано проїхати до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Без жодних заперечень і в добровільному порядку ОСОБА_1 проїхав до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після встановлення його військово-облікових даних з`ясовано, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 та підлягає призову на військову службу за мобілізацією. ОСОБА_1 за його згодою без фізичного та психологічного тиску пройшов військово-лікарську комісію. При проходженні ВЛК скарг на стан здоров`я з боку ОСОБА_1 не надходило. За результатами ВЛК визнаний придатним до військової служби. В той же день він був направлений до ІНФОРМАЦІЯ_5 для подальшої відправки до в/ч НОМЕР_2 для проходження військової служби за мобілізацією. Відповідач вказує, що жодних насильницьких дій та погроз з боку військовослужбовців відносно позивача здійснено не було.

Пояснень щодо суті спору треті особи до суду не надавали.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до рапорту старшого офіцера відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 від 27.06.2024 року ОСОБА_1 в травні 2024 року був затриманий військовослужбовцями ДПСУ при спробі незаконного перетину державного кордону України в напрямку Республіки Молдова під час дії військового стану без відповідних документів. При перевірці документів з`ясувалось, що ОСОБА_1 не має при собі військово-облікового документу та інших документів, які б підтверджували його право на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією. Після встановлення його військово-облікових даних з`ясовано, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 та підлягає призову на військову службу по мобілізації. ОСОБА_1 пройшов військово-лікарську комісію, за результатами якої визнаний придатним до військової служби. При проходженні ВЛК скарг на стан здоров`я не надходило, заяв та скарг на рішення ВЛК він не подавав. В той же день він був направлений до ІНФОРМАЦІЯ_5 для подальшої відправки до в/ч НОМЕР_2 для проходження військової служби за мобілізацією. Жодних насильницьких дій, погроз застосування зброї з боку військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо ОСОБА_1 здійснено не було.

Згідно рапорту ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 від 27.06.2024 року ОСОБА_1 після проходження військово-лікарської комісії визнаний придатним до військової служби, відмовився від підпису в картці обстеження та медичного огляду, контрольному талоні мобілізаційного розпорядження, зміст яких йому оголошено вголос, заяв та скарг на рішення військово-лікарської комісії ОСОБА_1 не подавав.

Так, 14.05.2024 року ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 та був направлений на проходження військово-лікарської комісії для встановлення ступеня придатності до проходження військової служби за станом здоров`я.

Позивач 14.05.2024 року пройшов військово-лікарську комісію у складі наступних лікарів: терапевта, хірурга, невропатолога, офтальмолога, Лора, дерматовенеролога, психіатра, стоматолога, нарколога, за результатами якої постановою Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 визнаний придатним до військової служби, що підтверджується карткою обстеження та медичного огляду від 14.05.2024 року та довідкою ВЛК від 14.05.2024 року №1255/1990.

Згідно Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року №69/2022 та на підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 «Про призов на військову службу по мобілізації» від 14.05.2024 року №143 ОСОБА_1 призваний на військову службу по мобілізації до військової частини НОМЕР_1 .

Позивач, вважаючи протиправним його направлення 14.05.2024 року на військову службу по мобілізації, звернувся до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який на підставі Указів Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжувався та станом на час розгляду справи триває.

Згідно з ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації.

Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації здійснюється для доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших військових формувань.

Громадяни України, призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, які раніше не проходили військову службу в Збройних Силах України, інших військових формуваннях, проходять курс базової загальновійськової підготовки тривалістю не менше ніж один місяць.

На військову службу під час мобілізації можуть бути призвані особи, звільнені з військової служби у зв`язку із застосуванням заборони, передбаченої частинами третьою або четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади». Такі особи, призвані на військову службу під час мобілізації, призначаються на військові посади, крім посад, щодо яких здійснюються заходи з очищення влади.

Під час дії особливого періоду військова служба (дія контрактів) для військовослужбовців продовжується у порядку, визначеному частиною дев`ятою статті 23 цього Закону.

У разі оголошення демобілізації звільнення з військової служби військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, здійснюється відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, Оперативно-рятувальній службі цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом.

«Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. №1487, визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності.

Відповідно до п. 2 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з пп. 2, 4, 8 п. 1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (додаток 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів») призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань приписки, призовних комісій або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я СБУ, а у Службі зовнішньої розвідки - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки; особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

З урахуванням зазначеного, надання облікових даних, проходження медичного огляду для визначення ступеня придатності до військової служби та призов громадян на військову службу під час мобілізації, згода військовозобов`язаного не передбачена, оскільки це є їх обов`язком, що визначено наведеним законодавством України.

Відповідно до п. 19 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» призовники, військовозобов`язані та резервісти, винні в порушенні вимог правил військового обліку, несуть відповідальність згідно із законом.

Згідно з п. 4 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» громадяни, які ухиляються від військового обліку, навчальних (перевірочних) або спеціальних зборів, від призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, несуть кримінальну відповідальність.

Таким чином, порушення військовозобов`язаними вимог правил військового обліку має наслідком настання відповідальності згідно із законом.

Як вже зазначалося, ОСОБА_1 проходив медичний огляд лікарями-спеціалістами Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з винесенням відповідного висновку.

Зі змісту довідки військово-лікарської комісії від 14.05.2024 року №1255/1990 вбачається, що на підставі графи ІІ розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, його визнано придатним до військової служби.

Згідно з п. 1.2 розділу І «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року №402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти, ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв; осіб, звільнених з військової служби; визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ; встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.

Відповідно до п. 3.1, 3.8 розділу ІІ «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП ВЛК ТЦК та СП на збірних пунктах районних (міських) ТЦК та СП або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності лікарями, які включаються до складу ВЛК ТЦК та СП.

Постанова ВЛК районних, міських ТЦК та СП про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період дійсна протягом одного року з дня закінчення медичного огляду.

Під час дії особливого періоду постанови ВЛК районних, міських ТЦК та СП про непридатність до військової служби військовозобов`язаних оформлюються свідоцтвами про хворобу (додаток 11 до цього Положення) у трьох примірниках, які не пізніше десятиденного строку з дня закінчення медичного огляду та перевірки ВЛК обласних (Київського та Севастопольського міських) ТЦК та СП, направляються на затвердження до штатних ВЛК згідно адміністративно-територіальної зони відповідальності за проведення військово-лікарської експертизи.

Інші постанови ВЛК районних, міських ТЦК та СП, на особливий період оформлюються довідкою військово-лікарської комісії (додаток 4 до цього Положення) у трьох примірниках.

Постанови ВЛК ТЦК та СП у формулюванні «Тимчасово непридатний до військової служби (вказати дату повторного огляду)» не пізніше п`ятиденного строку з дня закінчення медичного огляду, направляються з метою контролю до ВЛК обласних (Київського та Севастопольського міських) ТЦК та СП.

Копія довідки ВЛК з підписом про ознайомлення та датою видається особі, яка пройшла медичний огляд.

Суд встановив, що ОСОБА_1 14.05.2024 року з метою визначення ступеня придатності до військової служби пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: терапевт, хірург, невропатолог, офтальмолог, ЛОР, дерматовенеролог, психіатр, стоматолог, нарколог, в ході якого будь-яких скарг на свій стан здоров`я не заявляв та відповідних підтверджуючих документів медичного характеру, які б могли містити будь-яку інформацію щодо змін стану його здоров`я, не надав, що підтверджується карткою обстеження та медичного огляду.

Протилежного під час розгляду справи не доведено.

Результат медичного огляду оформлено Довідкою ВЛК від 14.05.2024 року №1255/1990, згідно із якою на підставі Графи ІІ Розкладу хвороб визнаний придатним до військової служби, у порядку та на умовах, які визначені Положенням №402.

Згідно з положеннями п. 2.1, 2.5, 2.8 розділу І «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії, штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії. ВЛК приймають постанови у тому числі на виїзних засіданнях та, в окремих випадках (лікування за кордоном) - дистанційно. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

До позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать, зокрема, ВЛК ТЦК та СП. Позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК призначаються у складі голови, заступника голови (може призначатись один з членів комісії), членів комісії (не менше ніж три лікарі) і секретаря з числа фахівців з медичною освітою. До складу ВЛК можуть призначатися лікарі інших спеціальностей. До складу ВЛК (ЛЛК) ТЦК та СП входять медичні працівники закладу охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, визначеного рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради (голови обласної, Київської міської військових адміністрацій, а також районних військових адміністрацій та військових адміністрацій населених пунктів), за погодженням з головою відповідної штатної ВЛК регіону.

ВЛК ТЦК та СП створюється при районному (міському) ТЦК та СП. Персональний склад ВЛК при районному (міському), обласному ТЦК та СП визначається наказами відповідних керівників ТЦК та СП на підставі наданої начальником (керівником) закладу охорони здоров`я (установи) інформації про перелік медичних працівників, які залучаються до роботи ВЛК при районному (міському), обласному ТЦК та СП, із зазначенням їх спеціальностей.

Посилання представника позивача, що ОСОБА_1 має підтверджені діагнози та проблеми зі здоров`ям, що підтверджується консультаційним висновком від 19.04.2024 року та заключеннями лікаря від вересня 2022 року, в даному випадку не спростовує висновку Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14.05.2024 року про визнання його здоровим та придатним до військової служби.

Верховний Суд у постанові від 12.06.2020 у справі №810/5009/18 зазначив, що надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.

Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями військово-лікарських комісій, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.

Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суд в межах розгляду справи не вправі надавати власну оцінку на предмет наявності підстав для визнання позивача таким, що не придатний до військової служби.

Отже, у разі наявності сумніву щодо правильності висновку військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач мав право звернутись до регіональної або центральної ВЛК для перегляду відповідного висновку відповідно до Положення №402.

Відповідно до положень п. 22.1, 22.7 глави 22 розділу II «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» дані про тих, хто пройшов медичний огляд (прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, військове звання, військова частина, місяць та рік призову на військову службу тощо), діагноз та постанова ВЛК про ступінь придатності до військової служби та про причинний зв`язок записуються в Книгу протоколів засідань ВЛК (ЛЛК).

Крім того, діагноз та постанови ВЛК записуються: а) на військовослужбовців - у медичну книжку, у довідку ВЛК (свідоцтво про хворобу); б) на кандидатів на навчання у ВВНЗ, з числа осіб: цивільної молоді - у Картку медичного огляду кандидата на навчання у ВВНЗ, Картку медичного огляду того, хто вступає до ВВНЗ, який здійснює підготовку льотного складу (додаток 20); військовослужбовців - у Картку медичного огляду кандидата на навчання у ВВНЗ та в медичну книжку; в) на військовозобов`язаних, резервістів - у Картку обстеження та медичного огляду, а зміст постанови комісії, крім того, - у військовий квиток та облікову картку. У випадку діагностування у військовозобов`язаного, резервіста хвороби, зумовленої ВІЛ, діагноз та стаття Розкладу хвороб до військового квитка та облікової картки не записуються. На офіцерів запасу, визнаних ВЛК непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку, а також на військовозобов`язаних, резервістів, які знаходяться на зборах та визнані непридатними до подальшого проходження зборів, складається Свідоцтво про хворобу; г) на кандидатів на військову службу за контрактом, військовослужбовців, які залучаються до участі у МО, - у Картку амбулаторного обстеження та медичного огляду, у довідку ВЛК та в медичну книжку; ґ) на членів сімей військовослужбовців - у довідку ВЛК або Свідоцтво про хворобу.

Постанова ВЛК про придатність військовослужбовця (військовозобов`язаного, резервіста) до військової служби оформлюється довідкою ВЛК, затвердженню штатною ВЛК не підлягає.

З урахуванням зазначеного, відсутність підпису позивача на будь-якому документі, у тому числі в картці обстеження та медичного огляду, не свідчить про порушення відповідачем процедури прийняття висновку про визнання його здоровим та придатним до військової служби.

Посилання позивача, що його прохання направлення на додаткове обстеження ігнорувались, все проходило під примусом, з примусовим вилученням телефону та не надання можливості написання будь-яких заяв, суд оцінює критично, оскільки такі доводі ніяким чином не обґрунтовані та не підтверджені.

Протилежного під час розгляду справи не доведено.

Отже, у суду відсутні підстави вважати, що Військово-лікарська комісія ІНФОРМАЦІЯ_1 не виконала обов`язку щодо здійснення відповідних досліджень, перелік яких зазначено Порядком №402, а також не внесла всіх даних до картки медичного огляду військовозобов`язаного та не відобразила всю інформацію, яка передбачена Порядком №402.

Протилежного під час розгляду справи не доведено.

Таким чином, у суду відсутні підстави вважати, що стан здоров`я позивача на момент огляду 14.05.2024 року визначено лікарями-спеціалістами Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 не об`єктивно, а докази порушення проведення процедури огляду в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до положень ст. 20, 22 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на військову службу за призовом під час мобілізації приймаються громадяни віком від 18 років та громадяни, які не досягли граничного віку перебування на військовій службі, тобто до 60 років.

Оскільки на той час позивачу виповнилося повних 35 років та він перебував в статусі військовозобов`язаного, тому на підставі вказаних норм він міг бути прийнятий на військову службу під час мобілізації.

При цьому, посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_1 у своїй діяльності керувалися постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 «Про затвердження Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», протилежного під час розгляду справи не встановлено та доведено.

Згідно з п. 1, 8, 9 «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. №154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.

Завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил, ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, крім іншого: ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.

Під час розгляду справи суд не встановив порушень відповідачем порядку визначення ступеня придатності позивача до проходження військової служби та подальше його направлення 14.05.2024 року на військову службу по мобілізації.

З урахуванням зазначеного, у суду відсутні підстави визнавати протиправним направлення позивача 14.05.2024 року на військову службу по мобілізації до ВЧ НОМЕР_1 з урахуванням довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 за №1255/1990 від 14.05.2024 року.

Під час розгляду справи суд встановив, що позивач 14.05.2024 року призваний на військову службу за мобілізацією та направлений в розпорядження до військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується наданою копією витягу з наказу від 14.05.2024 року №143 та поіменного списку військовозобов`язаних, а на даний час він перебуває у Військовій частині НОМЕР_2 .

Відповідно до п. 4 ч. 1, абз. 1 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби вважається, зокрема, день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Суд зазначає, що з дня відправлення до військової частини позивач проходить військову службу та набув правового статусу «військовослужбовець».

Тобто, якщо позивач на теперішній час є військовослужбовцем, тому він не може бути повторно направлений на військову службу по мобілізації.

З урахуванням зазначеного, у суду відсутні підстави для зобов`язання відповідача повторно вирішити питання направлення позивача на військову службу по мобілізації після проведення медичного догляду з урахуванням наявних у нього медичних документів і врахування його скарг на здоров`я.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У розвиток цієї конституційної норми частиною 1 та 3 статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. До суду можуть звертатися в інтересах інших осіб органи та особи, яким законом надано таке право.

При цьому, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав, свобод чи інтересів особи, що звернулася до суду з позовом, у публічно-правових відносинах (стаття 2 КАС України).

Конституційний Суд України, надаючи тлумачення частини другої статті 55 Конституції України в своєму Рішенні від 14.12.2011 року №19-рп/2011 зазначив, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Це означає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Суд зазначає, що таке порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи - позивача з боку відповідача, який стверджує про їх порушення.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.06.2018 року у справі №826/4406/16 та від 29.06.2021 року у справі №1/380/2019/000578.

З урахуванням зазначеного, якщо право позивача порушеним не є, то, відповідно, воно не може бути захищеним (поновленим) судом, а тому відсутність порушеного права є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову.

Таким чином, рішення суб`єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи в тому разі, якщо такі рішення прийняті суб`єктом владних повноважень поза межами визначеної законом компетенції, або ж оспорюванні рішення є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов`язку.

В даному ж випадку під час розгляду справи суд не встановив порушення прав та законних інтересів позивача з боку відповідача, що є самостійною та достатньою підставою для відмови в задоволенні позову.

Доводи позивача, якими він обґрунтовував свої позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження впродовж розгляду справи та спростовуються наведеними в рішенні суду обставинами, адже згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не обґрунтовані, не відповідають вимогам законодавства та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 6, 14, 90, 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), треті особи - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) та Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ), про визнання протиправним направлення позивача 14.05.2024 року на військову службу по мобілізації до ВЧ НОМЕР_1 з урахуванням довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 за №1255/1990 від 14.05.2024 року і без спростування наявних встановлених діагнозів та його скарг на здоров`я, зобов`язання повторно вирішити питання направлення позивача на військову службу по мобілізації після проведення медичного догляду з урахуванням наявних у нього медичних документів і врахування його скарг на здоров`я - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Леонід СВИДА

.