Справа № 240/20698/24
Суддя: Леміщак Дмитро Михайлович
Дата ухвалення: 2025-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року м. Житомир справа № 240/20698/24

категорія 102020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Леміщака Д.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - громадська організація "Проти придурків та ідіотів" про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, в якому просить суд:

- визнати протиправною відповідь Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України на запит ОСОБА_1 від 29.09.2024 « 29.09.24 МЗД запит проект закону оприлюдн» яка викладена в листі від 03.10.2024 № 22/22-04/1474-24;

- зобов`язати Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України розглянути запит на інформацію ОСОБА_1 від 29.09.2024 «29.09.24 МЗД запит проект закону оприлюдн» згідно з нормами Закону України "Про доступ до публічної інформації".

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 29.09.2024 звернувся до відповідача із запитом на інформацію, в якому просив надати інформацію про те, чи приймав, та хто (посада, ім`я та прізвище) з посадових осіб Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України рішення про доручення Держлісагентству на оприлюднення проекту Закону України «Про особливості управління об`єктами державної власності в лісовій галузі та порядок утворення та діяльності спеціалізованого державного лісогосподарського акціонерного товариства «Ліси України». Листом від 03.10.2024 № 22/22-04/1474-24 відповідач повідомив, що законопроект «Про особливості утворення та діяльності спеціалізованого державного лісогосподарського акціонерного товариства «Ліси України» було оприлюднено на офіційній Інтернет сторінці Держлісагентства відповідно до вимог законодавства.

Вважаючи таку відповідь протиправною, позивач звернувся до суду.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у судове засідання (у письмовому провадженні). Залучено громадську організацію "Проти придурків та ідіотів" до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 27.11.2024, відповідач проти задоволення позову заперечив. Вказав, що згідно з частиною другою статті 13 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій, проект регуляторного акта та відповідний аналіз регуляторного впливу оприлюднюються шляхом опублікування в друкованих медіа розробника цього проекту, а у разі їх відсутності - у друкованих медіа, визначених розробником цього проекту, та/або шляхом розміщення на офіційній сторінці розробника проекту регуляторного акта в мережі Інтернет. Держлісагентство листом від 13.06.2024 № 12-11/3197-24 надіслало до Міндовкілля для внесення на розгляд Кабінету Міністрів України проект Закону України «Про особливості утворення та діяльності спеціалізованого державного лісогосподарського акціонерного товариства «Ліси України». У додатках до вказаного листа міститься Висновок Міністерства юстиції України за результатами правової експертизи проекту Закону України «Про особливості управління об`єктами державної власності в лісовій галузі та порядок утворення та діяльності спеціалізованого державного лісогосподарського акціонерного товариства «Ліси України» від 15.03.2024 № 41168/36880-11-24/8.2.2, в якому зазначено, що розробником є Державне агентство лісових ресурсів України. Зміна назви проекту Закону України відбулась внаслідок зауважень Міністерства юстиції України, викладених у вказаному Висновку. Це спростовує твердження Позивача, що Держлісагентство не могло оприлюднювати проект Закону України «Про особливості управління об`єктами державної власності в лісовій галузі та порядок утворення та діяльності спеціалізованого державного лісогосподарського акціонерного товариства «Ліси України» на власному вебсайті, оскільки таке оприлюднення здійснюється не регуляторним органом, а розробником акта. Міндовкіллям у відповіді на запит ОСОБА_1 надано наявну в Міндовкілля інформацію по суті запиту.

Ухвалою від 03.12.2024 відмовлено в задоволенні клопотання Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України про розгляд справи в порядку загального провадження.

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні) з особливостями, визначеними статтями 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив таке.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся спільно з громадською організацією "Проти придурків та ідіотів" відповідно до статті 34 Конституції України, частини 1 статті 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України у наданні інформації на запит ОСОБА_1 від 29.09.2024 « 29.09.24 МЗД запит проект закону оприлюдн».

У цьому запиті позивач просив надати відомості про те, чи приймав, та хто (посада, ім`я та прізвище) з посадових осіб Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, рішення про доручення Держлісагентству на оприлюднення проекту Закону України «Про особливості управління об`єктами державної власності в лісовій галузі та порядок утворення та діяльності спеціалізованого державного лісогосподарського акціонерного товариства «Ліси України».

Також просив запитувану інформацію надати на електронну адресу.

У відповідь на запит листом від 03.10.2024 № 22/22-04/1474-24 відповідач повідомив, що відповідно до пункту 1 Положення про Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.06.2020 № 614, Міндовкілля є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, екологічної та в межах повноважень, передбачених законом, біологічної і генетичної безпеки.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державне агентство лісових ресурсів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2014 № 521, Державне агентство лісових ресурсів України (Держлісагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства.

Пунктами 1, 2 § 42 Регламенту Кабінету Міністрів України визначено, що розробник забезпечує проведення публічних консультацій з представниками заінтересованих сторін щодо проектів актів Кабінету Міністрів відповідно до Порядку проведення консультацій з громадськістю з питань формування та реалізації державної політики, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.2010 № 996 «Про забезпечення участі громадськості у формуванні та реалізації державної політики». Пунктом 5 цього Порядку визначено, що консультації з громадськістю організовує і проводить орган виконавчої влади, який є головним розробником проекту нормативно-правового акта або готує пропозиції щодо реалізації державної політики у відповідній сфері державного і суспільного життя. Інформація, пов`язана з організацією та проведенням консультацій з громадськістю, оприлюднюється у спеціально створеній рубриці "Консультації з громадськістю" офіційного веб-сайту органу виконавчої влади.

Також, оскільки законопроект «Про особливості утворення та діяльності спеціалізованого державного лісогосподарського акціонерного товариства «Ліси України» є регуляторним актом, то, відповідно до вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» кожен проект регуляторного акта оприлюднюється з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань (стаття 9). Статтею 13 цього ж Закону визначено, що повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій, проект регуляторного акта та відповідний аналіз регуляторного впливу оприлюднюються шляхом опублікування в друкованих медіа розробника цього проекту, а у разі їх відсутності - у друкованих медіа, визначених розробником цього проекту, та/або шляхом розміщення на офіційній сторінці розробника проекту регуляторного акта в мережі Інтернет.

Враховуючи вищезазначене, законопроект «Про особливості утворення та діяльності спеціалізованого державного лісогосподарського акціонерного товариства «Ліси України» було оприлюднено на офіційній Інтернет сторінці Держлісагентства відповідно до вимог законодавства.

Позивач, вважаючи таку відповідь протиправною, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Приписами статті 40 Конституції України визначено, що держава гарантує, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Закон України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 № 2939-VI (далі- Закон України № 2939-VI) визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Частиною 1 статті 1 Закону України № 2939-VI встановлено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Відповідно до ст. 3 Закону України № 2939-VI право на доступ до публічної інформації гарантується: обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України № 2939-VI доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до ст. 12 Закону України № 2939-VI суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у ст. 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Частиною 1 статті 13 Закону України № 2939-VI встановлено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;

4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Пунктом 6 частини 1 статті 14 Закону України № 2939-VI визначено, що розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України № 2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Відповідно до частини п`ятої статті 19 Закону № 2939-VI запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 20 Закону України № 2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Як встановлено у частинах першій, третій статті 22 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено: 1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації; 2) дату відмови; 3) мотивовану підставу відмови; 4) порядок оскарження відмови; 5) підпис.

Відмова в задоволенні запиту на інформацію надається в письмовий формі.

Відстрочка в задоволенні запиту на інформацію допускається в разі, якщо запитувана інформація не може бути надана для ознайомлення в передбачені цим Законом строки у разі настання обставин непереборної сили. Рішення про відстрочку доводиться до відома запитувача у письмовій формі з роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

У рішенні про відстрочку в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено: 1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації; 2) дату надсилання або вручення повідомлення про відстрочку; 3) причини, у зв`язку з якими запит на інформацію не може бути задоволений у встановлений цим Законом строк; 4) строк, у який буде задоволено запит; 5) підпис.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави дійти висновку, що забезпечення доступу до публічної інформації залежить, у тому числі, від виду (характеру, суті) такої інформації, а кожна особа має право скористатися своїм правом на подання інформаційного запиту, якому кореспондує обов`язок розпорядника інформації надати на нього відповідь у визначений законодавством строк.

Велика Палата Верховного Суду вже неодноразово в своїх постановах, застосовуючи частину першу статті 1 Закону № 2939-VI, зазначала про такі обов`язкові ознаки публічної інформації, як документованість, створення (отримання) інформації суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх повноважень або знаходження у володінні цього суб`єкта з інших підстав. Розпорядник публічної інформації зобов`язаний надати ту публічну інформацію, якою він володіє і яка певним чином задокументована (відображена на матеріальних носіях). Зокема, близькі за змістом висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.02.2021 у справі № 9901/22/20 (пункт 53), від 19.10.2023 № 9901/337/21 (пункт 23), від 15.02.2024 у справі № 990/222/23 (пункт 6.23).

Тобто розпорядник може і повинен надати ту інформацію, яка вже існує і заздалегідь зафіксована на будь-яких носіях. Вжиття заходів для того, щоб створити інформацію, якої у володінні розпорядника немає, але щодо якої подано інформаційний запит, знаходиться поза площиною правового регулювання доступу до публічної інформації, а тому не покладає на розпорядника (додаткових) зобов`язань та/або відповідальності за надання / ненадання запитувачу такої інформації.

Як установив суд, ОСОБА_1 29.09.2024 звернувся до відповідача із запитом на інформацію, в якому просив надати інформацію про те, чи приймав, та хто (посада, ім`я та прізвище) з посадових осіб Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України рішення про доручення Держлісагентству на оприлюднення проекту Закону України «Про особливості управління об`єктами державної власності в лісовій галузі та порядок утворення та діяльності спеціалізованого державного лісогосподарського акціонерного товариства «Ліси України».

Аналіз листа Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 03.10.2024 № 22/22-04/1474-24 дозволяє дійти висновку, що відповідачем у порушення Закону № 2939-VI не надано позивачу відповіді на запитання, оскільки в листі містяться посилання на загальні норми законодавства та положення, які регулюють діяльність Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України та Державного агентство лісових ресурсів України.

Оскільки відповідач не надав повну інформацію на запити позивача, то фактично визнав себе розпорядником цієї інформації. У протилежному випадку відповідач повинен був здійснити перенаправлення цього запиту в частині інформації, якою не володіє, іншому розпоряднику.

Доказів щодо направлення запиту належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача, як це передбачено приписами статті 22 Закону № 2939-VI, суду надано не було.

Загальні посилання відповідача у відзиві на відсутність у нього запитуваної інформації суд відхиляє, оскільки таких мотивів у відповіді на запит не наведено. Більше того, на думку суду, це свідчить про формалістичний підхід до розгляду запиту позивача.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про допущення відповідачем бездіяльності в частині нездійснення належного розгляду запиту на отримання інформації ОСОБА_1 від 29.09.2024 « 29.09.24 МЗД запит проект закону оприлюдн».

Вирішуючи питання про ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд враховує, що за нормами Конституції України, як нормами прямої дії, якими визначено зміст прав та свобод, особа має можливість вимагати від держави в особі органів публічної адміністрації належної організації та безпосереднього виконання кореспондуючих обов`язків.

Тому належним способом захисту Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України щодо нездійснення належного розгляду запиту на отримання інформації ОСОБА_1 від 29.09.2024 « 29.09.24 МЗД запит проект закону оприлюдн» та зобов`язання Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України розглянути запит на отримання публічної інформації від 29.09.2024 « 29.09.24 МЗД запит проект закону оприлюдн» згідно з нормами Закону України "Про доступ до публічної інформації" та з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно зі статтею 90 цього Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи відсутність судових витрат у даній адміністративній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись положеннями статей 2, 9, 72-77, 139, 242-246, 251, 262, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України (вул. Митрополита Василя Липківського, 35, м. Київ, 03035, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - громадська організація "Проти придурків та ідіотів" (вул. Святкова, 48, м. Коростишів, Житомирська обл., Житомирський р-н, 12504, ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України щодо нездійснення належного розгляду запиту на отримання інформації ОСОБА_1 від 29.09.2024 «29.09.24 МЗД запит проект закону оприлюдн».

Зобов`язати Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України розглянути запит на отримання публічної інформації ОСОБА_1 від 29.09.2024 «29.09.24 МЗД запит проект закону оприлюдн» згідно з нормами Закону України "Про доступ до публічної інформації" та з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.М. Леміщак

Повний текст складено: 03 лютого 2025 р.

03.02.25