Справа № 420/5464/24
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2025-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5464/24
УХВАЛА

27 січня 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Білостоцького О.В.

При секретарі: Дубінєвич М.Г.

За участю сторін:

Представника позивача: не з`явилась

Представника відповідача: Рубан В.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Херсонський слідчий ізолятор» про визнання противним та скасувати наказ, поновлення на роботі,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної установи «Херсонський слідчий ізолятор», в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ державної установи «Херсонський слідчий ізолятор» від 24.01.2023 року №4/ОС «Про особовий склад» в частині звільнення старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_1 , старшого інспектора (з озброєння) відділу охорони, 24.01.2023 року;

- поновити ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора (з озброєння) відділу охорони державної установи «Херсонський слідчий ізолятор» з 25.01.2023 року;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора відділу охорони державної установи «Херсонський слідчий ізолятор».

Ухвалою суду від 06.05.2024 року у справі №420/5464/24 було відкрито загальне позовне провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

У підготовчому судовому засіданні представниками Державної установи «Херсонський слідчий ізолятор» було заявлено клопотання (т. 1 а.с. 85-102) про залишення адміністративного позову ОСОБА_1 без розгляду через пропущення позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом у справі №420/5464/24.

В обґрунтування заявленого клопотання у підготовчих судових засіданнях представниками відповідача було зазначено, що позивач оскаржує наказ державної установи «Херсонський слідчий ізолятор» від 24.01.2023 року №4/ОС «Про особовий склад» в частині звільнення старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_1 , старшого інспектора (з озброєння) відділу охорони, з 24.01.2023 року зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України відповідно до пункту 4 статті 77 ЗУ «Про Національну поліцію» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів), але до суду із оскарженням цього наказу позивач звернувся лише 19.02.2024 року тобто з пропуском місячного строку звернення до суду.

Представниками відповідача також зазначено, що наказом державної установи «Херсонський слідчий ізолятор» від 11.07.2022 року №44/ОС-пр було оголошено простій персоналу установи з 11.07.2022 року до закінчення дії воєнного стану та дозволено працівникам установи до закінчення простою бути відсутніми на робочих місцях та не виконувати дистанційну роботу поза межами адміністративних будівель установи. Пізніше, 27.10.2022 року позивач отримав попередження про звільнення, а згодом наказом державної установи «Херсонський слідчий ізолятор» від 24.01.2023 року №4/ОС «Про особовий склад» позивача з 24.01.2023 року було звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України згідно із п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів). У якості підстави для видання зазначеного наказу вказано наказ Міністерства юстиції України від 06.10.2022 року №4298/5 «Про затвердження структури та штату державної установи «Херсонський слідчий ізолятор», попередження про подальше звільнення з займаної посади від 21.10.2022 року.

Разом з тим, представники відповідача посилались на те, що відповідно до наказу державної установи «Херсонський слідчий ізолятор» від 21.10.2022 року №1-ОД «Про попередження про наступне вивільнення персоналу ДУ «Херсонський слідчий ізолятор»» позивачу було спрямовано попередження про наступне вивільнення. Враховуючи, що на момент направлення попередження про звільнення позивач перебував у простої, а у керівництва установи була відсутня інформація щодо точної адреси його перебування, попередження про наступне вивільнення було спрямовано ОСОБА_1 через месенджер Вайбер на його мобільний телефон, яке він отримав, оскільки постійно знаходився на зв`язку з керівництвом. З попередженням про наступне вивільнення ОСОБА_1 ознайомився 27.10.2022 року під особистий підпис та направив до державної установи «Херсонській слідчий ізолятор». За змістом попередження про наступне вивільнення чітко вбачається строк запланованого скорочення, а саме - після закінчення двохмісячного строку після підписання попередження. Внаслідок чого, наказом державної установи «Херсонський слідчий ізолятор» від 24.01.2023 року №4/ОС позивача було звільнено. Витяг з даного наказу був направлений для ознайомлення позивачу у месенджер Вайбер на номер його телефону. Крім того представники відповідача зазначили, що ОСОБА_1 безпосередньо перебував на зв`язку, та згідно з телефонними розмовами з посадовими особами Державної установи «Херсонський слідчий ізолятор» Новицьким С.В. (голова комісії з ліквідації установи), Сердюк О.Р. (керівник кадрового підрозділу установи) позивач був обізнаний про факт свого звільнення. Також представники відповідача зазначили, що 01.02.2023 року сектором по роботі з персоналом державної установи «Херсонський слідчий ізолятор» було спрямовано позивачу на зазначену ним електронну адресу припис про необхідність його прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 та повідомлення про необхідність взяття на військовий облік військовозобов`язаних, де зазначено інформацію щодо звільнення ОСОБА_1 зі служби. Крім того, представники відповідача зазначили, що 27.02.2023 року ОСОБА_1 отримав одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 98 142,87 коп. 22.09.2023 року сектором по роботі з персоналом ОСОБА_1 через відділення «Укрпошта» було направлено витяг з наказу про його звільнення за місцем реєстрації, що було зазначено в особовій справі позивача. Пізніше, а саме 02.10.2023 року, витяг з вищевказаного наказу від 24.01.2023 року №4/ОС був повторно направлений для ознайомлення позивачу у месенджер Вайбер на номер його телефону, внаслідок чого позивач з наказом ознайомився, що підтверджується відповідною відміткою про прочитання смс-повідомлення у месенджері Вайбер.

Зазначені обставини, на думку представників відповідача, свідчать про обізнаність позивача ще з початку 2023 року про винесення Державною установою «Херсонський слідчий ізолятор» оскаржуваного наказу від 24.01.2023 року, а тому при зверненні до суду з позовом про його оскарження у лютому 2024 року позивач пропустив встановлений КАС України строк на його оскарження.

Представник позивача в підготовчих судових засіданнях заперечувала проти залишення адміністративного позову ОСОБА_1 без розгляду та заявляла про необхідність поновлення позивачу строку звернення до суду. Зазначала, що зі скрин-шоту месенджера «Вайбер», яким позивачу було направлено копію оскаржуваного наказу, неможливо встановити ні відправника, ні отримувача фотографічного зображення зазначеного документа.

У підготовчому судовому засіданні, призначеному на 09.12.2024 року, приймали участь представники відповідача Новицький С.В. (голова комісії з ліквідації установи), Сердюк О.Р., Псюк Л.О. (працівники кадрового підрозділу установи), Рубан В.О., які підтримали у повному обсязі вищевказане клопотання про залишення позовної заяви без розгляду та зазначили обставини, які, на їх думку, свідчать про пропуск позивачем строку звернення до суду.

Представник позивача проти задоволення вищевказаного клопотання заперечувала.

Статтею 123 КАС України визначені наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду, зокрема після відкриття провадження у справі.

Право суду залишити адміністративний без розгляду у разі відкриття провадження провадження в адміністративній справі за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом, визначено також п. 7 ч. 1 ст. 240 КАС України.

В контексті тлумачень процесуальних положень ст.ст. 123, 171 та 240 КАС України, суд дійшов висновку, що вирішенню питання про залишення адміністративного позову без розгляду повинна передувати стадія залишення його без руху. Враховуючи вищевказані обставини, ухвалою суду від 09.12.2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної установи «Херсонський слідчий ізолятор» про визнання противним та скасування наказу, поновлення на роботі було залишено без руху в порядку статті 171 КАС України, та встановлено позивачу для усунення недоліків позовної заяви 5-денний строк з дня отримання копії повного тексту ухвали. Судом було зазначено, що недоліки адміністративного позову мають бути усунені шляхом подання до суду заяви про поновлення позивачу строку звернення до суду у справі №420/5464/24 та доказів поважності пропуску ним такого строку з урахуванням тих обставин та фактів, на які посилались представники відповідача та позивача в підготовчому судовому засіданні, призначеному на 09.12.2024 року.

Повний текст вищевказаної ухвали суду було виготовлено 16.12.2024 року. Представник позивача Компанієць А.В. через електронний кабінет в системі «Електронний суд» 16.12.2024 року отримала копію повного тексту ухвали суду про залишення адміністративного позову без руху, що підтверджується матеріалами справи (т. 2 а.с. 108), та, відповідно до положень частини 12 ст. 171 КАС України та ухвали суду від 16.12.2024 року сторона позивача протягом п`яти днів повинна була надати до суду заяву про поновлення позивачу строку звернення до суду у справі №420/5464/24 та докази поважності пропуску ним такого строку.

Через перебування головуючого судді у справі у відпустці та на лікарняному у грудні 2024 року та січні 2025 року наступне підготовче судове засідання у справі було призначено судом на 27.01.2025 року.

У підготовче судове засідання, призначене судом на 27.01.2025 року, сторона позивача повторно не з`явилась, разом з тим від представника позивача надійшло клопотання про відкладення підготовчого судового засідання на іншу дату, в задоволенні якого судом було відмовлено згідно приписів п. 2 ч. 3 ст. 205 КАС України (якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки).

В судовому засіданні 27.01.2025 року приймала участь представник відповідача Рубан В.О., яка наполягала на залишенні адміністративного позову ОСОБА_1 без розгляду. Також зазначила, що протягом часу, який був наданий позивачу для подання заяви про поновлення позивачу строку звернення до суду у справі №420/5464/24 та доказів поважності пропуску ним такого строку, Державною установою «Херсонський слідчий ізолятор» було отримано відомості від Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про те, що ОСОБА_1 в період з травня 2023 року по вересень 2024 року іншим роботодавцем нараховувалась заробітна плата та сплачувався єдиний соціальний внесок, що (на думку відповідача) також свідчить про обізнаність позивача про його звільнення з Державної установи «Херсонський слідчий ізолятор» 24.01.2023 року.

Судом під час проведення судового засідання 27.01.2025 року було встановлено, що на виконання ухвали суду від 09.12.2024 року від сторони позивача заяви про поновлення позивачу строку звернення до суду у справі №420/5464/24 та доказів поважності пропуску ним такого строку з моменту отримання примірнику повного тексту ухвали суду від 09.12.2024 року надано не було.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд зазначає наступне.

Приписами частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Судом встановлено, що предметом спору є наказ державної установи «Херсонський слідчий ізолятор» від 24.01.2023 року №4/ОС «Про особовий склад» в частині звільнення з 24.01.2023 року старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_1 , старшого інспектора (з озброєння) відділу охорони, та відповідно поновлення його на вказаній посаді.

Разом з тим, з адміністративним позовом до суду щодо оскарження вищевказаного наказу про звільнення позивач звернувся лише 19.02.2024 року, тобто з пропуском місячного строку звернення до суду більш ніж на рік.

Сторона відповідача за час розгляду справи посилалась на обізнаність позивача про факт його звільнення зі служби у державній установі «Херсонський слідчий ізолятор», та зазначала, що з попередженням про наступне вивільнення позивач ознайомився 27.10.2022 року під особистий підпис та направив до державної установи «Херсонській слідчий ізолятор», а примірник оскаржуваного наказу державної установи «Херсонський слідчий ізолятор» від 24.01.2023 року №4/ОС «Про особовий склад» декілька разів направлявся позивачу протягом 2023 року у месенджер Вайбер на номер його телефону.

Частина перша статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (надалі - Конвенція) передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини звертав увагу, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права» (рішення від 4 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» (Bellet v. France), Series A № 333-B, crop.42, пункт 36).

ЄСПЛ висловив позицію стосовно того, що розглядаючи підстави для поновлення пропущеного строку, національні суди мають враховувати, що питання стосовно того, чи було дотримано справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (справи «Скордіно проти Італії», «Ятрідіс проти Греції»).

Рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Частиною 13 ст.171 КАС України встановлено, що суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

З цього приводу суд зауважує, що повний текст вищевказаної ухвали суду було виготовлено судом 16.12.2024 року, яка була отримана представником позивача в системі «Електронний суд» також 16.12.2024 року.

Разом з тим, на виконання ухвали суду від 09.12.2024 року протягом наступних 5 днів заяви про поновлення позивачу строку звернення до суду у справі №420/5464/24 та доказів поважності пропуску ним такого строку з моменту отримання примірнику повного тексту вищевказаної ухвали суду, від сторони позивача до суду не надано.

На момент проведення підготовчого судового засідання, призначеного судом на 27.01.2025 року, від сторони позивача також не надійшла заява про поновлення позивачу строку звернення до суду у справі №420/5464/24.

З цього приводу суд зазначає, що клопотання представника позивача від 27.01.2025 року про відкладення підготовчого судового засідання на іншу дату не свідчить про виконання нею вимог ухвали суду від 09.12.2024 року, враховуючи той факт, що 5-денний строк на усунення недоліків адміністративного суду припадав на 23.12.2024 року (з врахуванням виготовлення повного тексту ухвали суду 16.12.2024 року та того факту, що останній день строку був перший після нього робочий день).

Аналізуючи вищевикладені обставини суд дійшов висновку, що позивачем не було усунуто недоліків адміністративного позову, про які було зазначено в ухвалі суду від 09.12.2024 року.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ч. 15 ст. 171 КАС України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, позовна заява залишається без розгляду.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 183 КАС України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу, зокрема, про залишення позовної заяви без розгляду.

З огляду на вищевикладене та враховуючи те, що позивачем не було усунуто недоліків адміністративного позову, вказаних в ухвалі суду від 09.12.2024 року, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання відповідача та залишення позовної заяви ОСОБА_1 до Державної установи «Херсонський слідчий ізолятор» у справі №420/5464/24 без розгляду.

Керуючись ст.ст. 2, 5-11, 12, 44, 45, 47, 55, 122, 123, 171, 205, 240, 241, 243, 248, 256, 293-295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача задовольнити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Державної установи «Херсонський слідчий ізолятор» (73005, м. Херсон, вул. Перекопська, 10) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвалу суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп. 15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 256 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний суддею 03 лютого 2025 року.

Головуючий суддя Білостоцький О.В.