Справа № 932/323/25
Суддя: Рибкін О. А.
Дата ухвалення: 2025-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 932/323/25
Провадження № 2-а/932/13/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2025 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Рибкіна О.А.,

за участю секретаря Іванової О.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Курячого А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Курячий Андрій Миколайович, до поліцейського 2 взводу Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Немченка Владіслава Юрійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Курячий Андрій Миколайович, звернувся з адміністративним позовом до поліцейського 2 взводу Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Немченка Владіслава Юрійовича, Департаменту патрульної поліції про визнання противною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, в обґрунтування якого вказав, що постановою серії ЕНА № 3728619 від 25.12.2024 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху поліцейським 2 взводу управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, капралом поліції Немченко Владіславом Юрійовичем за порушення п.19.1 Правил дорожнього руху було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. 25 грудня 2024 року позивач, керуючи автомобілем Toyota Sequoіa, номерний знак НОМЕР_1 , та здійснюючи маневр розвороту на пр. Героїв в районі 12 будинку у м.Дніпро, близько 18 години, був зупинений екіпажом патрульних Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області у складі двох працівників патрульної поліції. Спочатку зупинку автомобіля позивача поліцейські пояснювали різними надуманими причинами: 1) що автотранспортний засіб рухався по двох смугах руху; 2) що автотранспортний засіб рухався у темний час доби із вимкненими світловими приладами ближнього світла. Але усе це не відповідало дійсності. В ході заперечень позивача, поліцейський ОСОБА_2 все ж визначився і зупинився на версії, що автотранспортний засіб під керуванням позивача рухався у темний час доби з вимкненими світловими приладами ближнього світла, чим порушено п.19.1 ПДР. На прохання позивача надати докази заявленого йому правопорушення, поліцейський Немченко В.Ю. пред`явив нечіткий відеозапис, як він пояснив, на своєму особистому смартфоні, де було відео щодо схожого автомобіля. Проте, Інструкція із застосування органами поліції технічних приладів, що мають функції фото, кінозйомки, відеозапису, яка затверджена наказом МВС України від 18.12.2018 №1026, не надає право поліцейським здійснювати відеофіксацію порушень ПДР чи процедуру розгляду адміністративних справ власними засобами- мобільними телефонами. Також на пред`явленому поліцейським відео автомобіль було знято ззаду і не можна було однозначно пересвідчитись вимкнуте, чи увімкнуте світло передніх фар автомобіля. Тобто, воно не підтверджувало висунуте звинувачення. Позивач попросив поліцейських пред`явити доказ заявленого порушення- відео вимкнених передніх фар та заодно пред`явити сертифікат відповідності на прилад, яким велася зйомка його авто в темний час доби. На це позивачу ніяких зрозумілих пояснень надано не було. Натомість, поліцейський Немченко В.Ю. почав стверджувати, що поведінка позивача підозріла і що на його думку позивач перебуває у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Щоб спростувати чергові підозри поліцейських, позивач був вимушений пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога Дніпропетровського наркологічного диспансеру "Дніпропетровської обласної ради". За результатами проходження огляду, перебування позивача у стані сп`яніння не підтверджене. В ході розгляду справи поліцейським і притягненні позивача до адміністративної відповідальності, жодних доказів, які б беззаперечно свідчили про вчинення позивачем правопорушення останньому представлено не було. Заперечуючи факт правопорушення і свою вину при розгляді його справи поліцейськими, позивач мав намір зазначити це при підписанні постанови, так як будь-яких інших письмових документів (пояснень) з цього приводу поліцейськими не відбиралося. Проте поліцейський Немченко В.Ю не дозволив позивачу це зробити, вихопивши постанову з рук. В ході цього постанову серії ЕНА № 3728619 від 25.12.2024 у вигляді стрічки було розірвано. Після цього поліцейський роздрукував новий документ, проте його копії позивачу не надав. Тому у позивача наявний лише документ у порваному вигляді, копія якого долучена до позовної заяви. Частиною третьою статті 283 КУпАП прямо передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Проте, у графі 7 оскаржуваної постанови: «До постанови додаються» поліцейським таких даних не зазначено. Правила дорожнього руху позивач не порушував, доказів своєї вини від поліцейських він не отримав, тому категорично не згоден із тим, що за результатом розгляду його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. Просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3728619 від 25.12.2024 року винесену поліцейським 2 взводу управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, капралом поліції Немченко Владіславом Юрійовичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.; судові витрати покласти на відповідача 2 - Департамент патрульної поліції.

24.01.2025 представник позивача подав до суду заяву про зміну предмету позову, згідно якої виклав прохання адміністративного позову у новій редакції, а саме просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3728619 від 25.12.2024 року, винесену поліцейським 2 взводу управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Немченко Владіславом Юрійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн., а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позові обставинами.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду відзив, в якому просив розгляд справи провести без представника відповідача та зазначив, що вважають позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. 25.12.2024 поліцейським взводу 2 роти 3 батальйону 3 Управління Немченком Владіславом Юрійовичем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., в якій зазначено про те, що останній, керуючи транспортним засобом TOYOTA SEQUOIA, днз НОМЕР_1 , в м. Дніпро, на пр. Героїв, біля буд. № 12, рухався без ввімкненого ближнього світла фар в темну пору доби, чим порушив п.19.1 Правил дорожнього руху України. Згідно п.1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Згідно п.19.1«а» ПДР у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла. За результатами розгляду справи інспектором прийнято законне і правомірне рішення про накладення на позивача штрафу в розмірі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП, тобто в межах санкції, встановленої такою нормою закону. Поліцейський розглянув справу про адміністративне правопорушення, вчинене позивачем, з дотриманням всіх вимог чинного законодавства. Після виявлення факту порушення вимог Правил дорожнього руху України та зупинки транспортного засобу поліцейським було встановлено особу правопорушника, ступінь його вини; позивачу були роз`яснені його права, якими користується особа, що притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи. Жодних переконливих доводів своєї невинуватості позивачем на місці розгляду справи не надано. Тож, пояснення позивача, викладені ним в позовній заяві, щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення є лише спробою уникнути встановленої законом відповідальності, що є неприпустимим. Обставини вчинення Позивачем адміністративного правопорушення підтверджуються відеозаписом, зробленим портативним відеореєстратором інспектора згідно вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026. Даний відеозапис був покладений в основу прийнятого інспектором рішення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності та складення оскаржуваної постанови. На відеозапису з нагрудного відеореєстратора зафіксовано розгляд справи, який відбувався згідно чинного законодавства. Позивач з самого початку розмови почав усе заперечувати, потім завів авто щоб довести інспектору що в його автівці працює світло фар, але воно не працювало взагалі, в чому переконався навіть позивач коли вийшов подивитися на передні фари. Та навіть після цього беззаперечного факту своєї винуватості ОСОБА_1 продовжив сперечатися з поліцейськими та намагатися уникнути відповідальності шляхом підвищеного тону та безглуздих вимог, зосереджених на якихось процесуальних порушеннях з боку поліцейських (на думку позивача). Окрім цього, додають відео з автомобільного відеореєстратора в автомобілі поліцейських, яке зафільмувало як доказ порушення позивачем п. 19.1 ПДР України, а саме те, що автомобіль TOYOTA SEQUOIA, днз НОМЕР_1 , рухався без ввімкненого ближнього світла фар в темну пору доби. На відео добре видно, що на автомобілі під керуванням ОСОБА_1 взагалі не були увімкнені будь-які зовнішні світлові прилади. Також на відео вбачається, що даний транспортний засіб рухався по двох смугах руху одночасно. Звертають увагу суду на тому, що в позовній заяві позивач посилається лише на процесуальні недоліки зі сторони інспектора. Тобто, доводи позову мають виключно процесуальну природу і не можуть бути самостійною і достатньою підставою для скасування постанови, ухваленої поліцейським Управління Немченком В.Ю. за ч.2 ст.122 КУпАП. При цьому треба виходити з того, що не може бути скасовано рішення, яке є правильним по суті, лише з процедурних мотивів. Звертають увагу, що, зазначаючи про обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій або бездіяльності, позивач не врахував, що судова практика містить правову позицію про те, що Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст.77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1 ст.77 КАС України). КАС України встановлює, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази. Проте, позивач не надав жодних доказів, які б підтверджували обґрунтованість позовних вимог та спростовували б правомірність оскаржуваної постанови. Вважають, що немає жодних підстав для скасування оскаржуваної постанови та просять суд у задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі.

Представник позивача надав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що жодних належних і допустимих доказів того, що позивач порушив п.19.1 ПДР відповідачами не надано. Долучені відповідачем 2 фрагменти відеозаписів не містять даних, де візуально проглядається, що автомобіль позивача рухається без увімкнених фар ближнього (дальнього) світла. Автомобіль знято здалеку і лише задню частину кузова, в той час коли освітлювальні прилади - фари ближнього (дальнього) світла розміщені спереду. Як стверджує позивач, і як видно із представлених відповідачем 2 відеозаписів (відеозаписи: 17год 05хв - 17год 12хв та 17год 53хв - 18год 00хв), на наполегливі прохання та вимоги позивача представити йому документи щодо відповідності обладнання, яким проводилась відеозйомка, а також докази оголошеного і заявленого йому правопорушення: руху його транспортного засобу в темну пору доби без увімкнених фар ближнього (дальнього) світла, таких доказів порушення п.19.1 ПДР представлено не було. В результаті показали лише відео, яке не стосується передніх фар ближнього (дальнього) світла. При цьому, поліцейський заявив, що це його телефон. Більш того, не дивлячись на те, що позивач постійно звертав працівникам поліції увагу на те, що хоче переконатися щодо відповідності засобів зйомки та відео доказів заявленого йому правопорушення, у постанові серії ЕНА № 3728619 від 25.12.2024 року по справі про адміністративне правопорушення у графі 7 оскаржуваної постанови: «До постанови додаються» жодних даних про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, поліцейським не зазначено. Приписами ч.3 ст.283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис, у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено фотофіксацію чи відеозапис, така фотофіксація чи відеозапис, згідно з вимогами статті 74 КАС України, не можуть вважатися належними та допустимими доказами вчинення адміністративного правопорушення. Вищезазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у постанові від 13 лютого 2020 року у справі М 524/9716/16-а.

Також, звертає увагу, що всупереч вимог п.5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів | фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018р № 1026, щодо безперервності ведення відеозйомки, відповідачем 2 надано три окремих відеозаписи, які між собою мають перерви в різних часових проміжках, не обумовлених виникненням у поліцейського особистого приватного становища. Так, перший за хронологією відеозапис закінчується о 17 год 01 хв, а наступний розпочинається о 17 год 05хв (різниця 4 хвилини) та закінчується о 18год 05хв, а наступний (третій) запис розпочинається лише о 18 год 42 хв (різниця 37 хв). Тому представлені відеозаписи не охоплюють повністю усі події пов`язані із розглядом адміністративної справи.

Стосовно непрацюючих задніх вогнів- габаритів, автомобіля, що зокрема не відноситься до вимог п.19.1 ПДР, то вказані обставини, в тому числі можливість усунення несправності, що виникла під час руху транспортного засобу на місці зупинки, поліцейськими у позивача не з`ясовувалися, в постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності жодним чином не зазначені та не є предметом даної справи. Аналогічно порушуване відповідачами питання про рух транспортного засобу по двох смугах одночасно не є у даному випадку підставою, з приводу якої було винесено постанову про притягнення позивача до відповідальності, та відповідно не є предметом даного спору.

Щодо вірогідності припущень, які робилися працівниками поліції стосовно позивача і нібито вчинених ним правопорушень яскраво свідчить і той факт, що у відповідь на заперечення позивача, прохання надати належні докази заявлених йому порушень, працівники поліції заявили про виявлення у нього ознак наркотичного сп`яніння (що також видно із наданих відео). В результаті позивач вимушений був пройти відповідний медичний огляд у медичному закладі - КП «ДБКЛПД» ДОР, за результатами якого ознак сп`яніння не виявлено.

Акцентує також увагу на те, що наданий відповідачем 2 відеозапис, де відображено неувімкнені фари автомобіля ТОУОТА SЕQUOIA (відеозпис 17год 00хв - 17год 12хв), на їхню думку, також не повинен вважатися належним та допустимим доказом порушення п.19.1 ПДР, оскільки на момент відеозйомки непрацюючих фар ближнього (дальнього) світла, транспортний засіб знаходився не в русі, а у припаркованому стані, та до підходу до нього поліцейських взагалі із заглушеним двигуном. Цей запис жодним чином не підтверджує того, в якому стані були освітлювальні прилади під час руху транспортного засобу. А висновки, які наведені відповідачем 2 у відзиві з приводу неувімкнених фар під час руху автомобіля відповідача фактично ґрунтуються на припущеннях, так як на відео автомобіль проглядався лише ззаду і на ньому не видно стан передніх освітлювальних приладів автомобіля. Пояснення відповідача 2, викладені ним у відзиві щодо наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення у зв`язку із порушенням п.19.1 ПДР є лише спробою притягнути останнього до відповідальності за відсутності належних та допустимих доказів такого правопорушення та з порушенням вимог чинного законодавства України. Тож відео із зображенням непрацюючих фар ближнього (дальнього) світла автомобіля під час його руху (тобто порушення п.19.1 ПДР) відсутнє, а інших доказів цього правопорушення відповідачами не надано.

Відповідач поліцейський 2 взводу Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Немченко Владіслав Юрійович до судового засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши надані суду докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 3728619 від 25.12.2024 року поліцейським 2 взводу 3 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Немченком Владіславом Юрійовичем було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.2 КУпАП. Згідно цієї постанови 25.12.2024 о 17 год. 44 хвил. в м.Дніпрі на пр. Героїв, біля буд. № 12 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Toyota Sequoia, номерний знак НОМЕР_1 , рухався без ввімкненого ближнього світла фар в темну пору доби, чим порушив п.19.1 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 ч.2 КУпАП (а.с.8, 18-24).

В судовому засіданні було досліджено відеозаписи, надані позивачем та відповідачем - Департаментом патрульної поліції (а.с.6, 28).

На відеозаписах, наданих Департаментом патрульної поліції, зафіксовано, зокрема, на відеореєстратор автомобіля поліцейських як під час руху у темну пору доби автомобіль поліцейських наздоганяє автомобіль темного кольору, який рухався попереду, та на якому не були ввімкнуті задні ліхтарі. Після увімкнення на автомобілі поліцейських проблискового маячка синього і червоного кольору зазначений автомобіль темного кольору увімкнув покажчик повороту праворуч та зупинився на узбіччі.

На іншому відеозаписі, зробленому портативним відеореєстратором поліцейського, зафіксовано як поліцейський підходить до автомобіля, який стоїть на узбіччі та за кермом якого сидить позивач, поліцейський вказує позивачу про порушення ним Правил дорожнього руху України, а саме що водій рухався на автомобілі по двох смугах руху та що на його автомобілі не були ввімкнені фари ближнього (дальнього) світла. На це позивач почав вимагати від поліцейського пред`явити йому докази правопорушення, заперечуючи факт його скоєння. Потім учасники відеозапису тривалий час сперечаються щодо скоєння позивачем адміністративного правопорушення, згодом на відеозаписі поліцейським вручається позивачу складена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, позивач та поліцейський продовжують сперечатися.

Відповідно до п.19.1а Правил дорожнього руху України у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за порушення користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів.

Наданими відповідачем та дослідженими в судовому засіданні відеозаписами не зафіксовано, що під час руху автомобіля Toyota Sequoіa, номерний знак НОМЕР_1 , на ньому не були ввімкнені фари ближнього (дальнього) світла. Ці фари розташовані в передній частині автомобіля, яка не була зафіксована під час руху зазначеного автомобіля відеозаписом з відеореєстратора автомобіля поліцейських чи іншим відеозаписом.

Також відповідачем не надано суду будь-яких інших доказів здійснення руху автомобіля Toyota Sequoіa, номерний знак НОМЕР_1 , без ввімкнення фар ближнього (дальнього) світла.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Але відповідачами в судовому засіданні у встановленому законом порядку доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду не надано та не спростовано доводів позивача.

Таким чином, до матеріалів справи не долучено та в судовому засіданні не встановлено необхідних і достатніх доказів, які поза розумним сумнівом підтверджують вину позивача, а саме що він в порушення п.19.1а Правил дорожнього руху України рухався у темну пору доби на транспортному засобі, на якому не були ввімкнені світлові пристрої - фари ближнього (дальнього) світла.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити, зокрема, відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Оскільки відповідач посилається на підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності на докази відеозаписи з відеореєстратора автомобіля поліцейських та з портативного відеореєстратора поліцейського, відомості про зазначені технічні засоби відповідно до вимог ч.3 ст.283 КУпАП мали бути зазначені в постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Але постанова поліцейського Немченка В.Ю. серії ЕНА №3728619 від 25.12.2024 року про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, таких відомостей не містить.

Оскільки доказів, які б були допустимими та достатніми для підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суду не надано, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому судові витрати зі сплати судового збору в сумі 605,60 грн. підлягають стягненню з відповідача Департаменту патрульної поліції за рахунок його бюджетних асигнувань.

На підставі вищевикладеного, ст.19 Конституції України, ст.ст.122, 245, 251, 280, 283, 287-289, 293 КУпАП та керуючись ст.ст.2, 5, 72-77, 139, 242-244, 250, 268, 286, 293, 295 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , в інтересах якого діє Курячий Андрій Миколайович, адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , до поліцейського 2 взводу Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Немченка Владіслава Юрійовича, місцезнаходження: 49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, Троїцька площа, 2А, Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд.3, , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського 2 взводу Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Немченка Владіслава Юрійовича серії ЕНА №3728619 від 25.12.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, на ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП та застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати на відшкодування судового збору в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 03.02.2025.

Суддя О.А. Рибкін