Справа № 280/230/25
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2025-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року Справа № 280/230/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Кисіля Р.В. розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Лівобережного відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (пр. Металургів, буд. 6, м. Запоріжжя, 69006). третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Управління патрульної поліції в Запорізькій області (вул. Перемоги, 96, м. Запоріжжя, 69005), про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

13.01.2025 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Лівобережного відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

скасувати постанову від 16.12.2024 про відкриття виконавчого провадження ВП №76774887.

Крім того просить поновити строк звернення до суду з цим позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 10.10.2022 він з дружиною виїхав до міста Києва, де отримали статус внутрішньо переміщених осіб, проживають у доньки. Позивач 1-2 рази на місяць приїжджає в м. Запоріжжя по особистих справах. Наприкінці грудня 2024 року позивачу на телефон надійшло повідомлення про накладення арешту на його пенсійний рахунок в АТ «Ощадбанк». Від співробітників відділення «Ощадбанк» позивачу 27.12.2024 стало відомо про наявність оскаржуваної постанови. на заяву позивача, подану відповідачу, щодо ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження позивачу було надано копії оскаржуваної постанови, постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності (виконавчого документа) та заяви Управління патрульної поліції в Запорізькій області щодо примусового виконання цієї постанови. позивач неодноразово звертався до Управління патрульної поліції в Запорізькій області щодо ознайомлення з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, проте 06.01.2025 отримав відповідь про передачу постанови про накладення на позивача штрафу на примусове виконання, відсутність через сплив терміну фото та відеоматеріалів щодо такого правопорушення. Позивач вважає оскаржувану постанову прийнятою без додержання вимог чинного законодавства.

Ухвалою від 17.01.2025 у справі відкрите спрощене позовне провадження з викликом (повідомленням) учасників справи, залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Управління патрульної поліції в Запорізькій області, судове засідання призначене на 30.01.2025, витребувано від відповідача матеріали виконавчого провадження.

29.01.2025 від позивача до суду надійшла заява про зміну позовних вимог, в якій позивач просить скасувати постанову про арешт та примусове стягнення коштів з пенсійного рахунку позивача в АТ «Ощадбанк», як незаконну, необґрунтовану та винесену передчасно. Крім того, просить витребувати у відповідача постанову (постанови) державного виконавця цього відділу по виконавчому провадженню ВП №76774887 від 16.12.2024.

30.01.2025 засобами системи «Електронний суд» від відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач зазначив про обов`язок державного виконавця відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення. Зазначає про положення абз. 4 ч. п. 10-2 розділу ХІІІ Закону України «Про виконавче провадження». Постанова про відкриття виконавчого провадження від 16.12.2024, за позицією відповідача, була винесена відповідно до норм ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а постанова серії ЕАР № 6054714 від 21.10.2022 відповідає формальним вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» та подана до виконавчої служби вчасно. Наголошую на тому, що строк пред`явлення виконавчого документу з боку стягувача не пропущено. Виконавчий документ був належним чином поданий до виконавчої служби, тому жодних порушень щодо його реєстрації чи виконання не виявлено. При цьому зазначає, що інформації та доказів про дату отримання Лівобережним ВДВС заяви Управління патрульної поліції в Запорізькій області щодо примусового виконання постанови ЕАР № 6054714 від 21.10.2022 на даний момент немає. Вважає, що державний виконавець не мав правових підстав для повернення без прийняття до виконання виконавчого документа та відповідно до вимог закону був зобов`язаний винести постанову про відкриття виконавчого провадження. Просить відмовити у задоволенні позову.

Крім того, до відзиву були додані матеріали виконавчого провадження.

У судове засідання 30.01.2025 представники відповідача та третьої особи належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання, не прибули, про причини неприбуття суд не повідомили.

За клопотанням позивача судове засідання було відкладене на 05.02.2025.

31.01.2025 від третьої особи до суду надійшли письмові пояснення, в яких третя особа зазначає, що ні норми КУпАП, на наказ МВС України від 07.11.2015 №1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» не передбачено іншого порядку дій, ніж як направлення постанови на виконання до державного виконавця, у зв`язку з несплатою її у встановлений строк. З моменту надіслання постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності 21.10.2022 до сплати ним суми штрафу 18.11.2022 пройшло 29 днів, тому вважає, що позивачем було прострочено сплату штрафу на 14 днів. наголошує, що до позовної заяви не буди додані докази отримання копії постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та копію квитанції від 18.11.2022 про сплату штрафу за цією постановою. Просить відмовити у задоволенні позову.

04.02.2025 від позивача до суду надійшли письмові пояснення, в яких позивач виклав обставини даної справи та навів свої заперечення проти відзиву відповідача та письмових пояснень третьої особи. Наполягає на задоволенні позову.

05.02.2025 від позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні своїх вимог наполягає.

У судове засідання 05.02.2025 представники відповідача та третьої особи, належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання, не прибули, про причини неприбуття суд не повідомили.

Враховуючи зазначене, суд розглянув справу в порядку письмового провадження.

Ухвалою від 05.02.2025 було повернено позивачу без розгляду заява про зміну позовних вимог.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

21.10.2022 о 10:01:32 співробітником Управління патрульної поліції в Запорізькій області була складена відносно позивача постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАР №6054714 (далі Постанова ЕАР №6054714). Згідно Постанови ЕАР №6054714 до позивача застосоване адміністративне стягнення штраф у сумі 510,00 грн, при цьому зі змісту постанови вбачається, що від її підписання та отримання особа, щодо якої її прийнято, відмовилась, через що 22.10.2022 рекомендованим листом вих. №2366 було надіслано її копію.

Суд зазначає, що долучені учасниками справи до матеріалів справи, а так саме наявна в Автоматизованій системі виконавчого провадження копії Постанови ЕАР №6054714 не містять інформацію про дату набрання нею законної сили та про строк пред`явлення її до примусового виконання.

Матеріали справи не містять інформацію про отримання позивачем в 2022 році від Управління патрульної поліції в Запорізькій області листа з Постановою ЕАР №6054714, а також квитанцію про сплату позивачем визначеного цією постановою штрафу. Разом з тим, з пояснень третьої особи та доданої до них довідки 6) вбачається, що 18.11.2022 позивачем такий штраф був сплачений (проти чого позивач заперечує).

23.11.2022 за вихідним №12623/41/32/2022 Управлінням патрульної поліції в Запорізькій області в адресу Вознесенівського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було надіслано заяву про відкриття виконавчого провадження за Постановою ЕАР №6054714 щодо стягнення з позивача штрафу в подвійному розмірі (1020 грн).

Заява УПП в Запорізькій області від 23.11.2022 зареєстрована відповідачем 12.12.2024 за вхідним №19851/29.24-36.

Постановою старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Поляка Б.В. (далі державний виконавець) від 16.12.2024 було відкрите виконавче провадження №76774887 щодо примусового виконання Постанови ЕАР №6054714, при цьому ця постанова державного виконавця містить інформацію про набрання Постановою ЕАР №6054714 законної сили - 21.10.2022. Також цією постановою з боржника стягнуто 102 грн виконавчого збору.

Постановою державного виконавця від 16.12.2024, прийнятою у межах виконавчого провадження №76774887, боржнику визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження: плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження 69 грн, винесення постанови про закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу) 164.99 грн, винесення постанови про стягнення виконавчого збору 49.68 грн, винесення постанови про стягнення витрат виконавчого провадження 58.68 грн, винесення постанови про відкриття виконавчого провадження 91.68 грн, загальна сума мінімальних витрат: 434,00 грн.

Постановою державного виконавця від 16.12.2024, прийнятою у межах виконавчого провадження №76774887, з боржника стягнуто виконавчий збір 102,00 грн.

Постановою державного виконавця від 17.12.2024, прийнятою у межах виконавчого провадження №76774887, було накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику, в межах суми стягнення 1556 грн.

В межах виконавчого провадження державним виконавцем вчинялись дії щодо примусового виконання, зокрема, подавались запити до Пенсійного фонду України та Державної податкової служби України, запити щодо отримання інформації, що становить банківську таємницю, платіжні інструкції.

За наслідком вчинення державним виконавцем виконавчих дій в межах виконавчого провадження №76774887, платіжною інструкцією від 24.01.2025 було списано кошти у сумі 1 556,00 грн з рахунку позивача в АТ «Ощадбанк».

Постановами державного виконавця від 31.01.2025, у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі зобов`язання за виконавчим документом, було знято арешт з усіх рахунків позивача, а також закінчене виконавче провадження з примусового виконання Постанови ЕАР №6054714.

Вважаючи оскаржувану постанову протиправною позивач звернувся до суду з цим позовом.

Перевіряючи правомірність оскаржуваної постанови, суд зазначає наступне.

Статтею 1 Закону України Про виконавче провадження (в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваної постанови) встановлено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України Про виконавче провадження).

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. При цьому п. 1 ч. 2 ст. 18 цього Закону визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені вимоги до виконавчого документа, зокрема, виконавчий документ має містити, крім іншого, інформацію про: дату набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню) (п. 6); строк пред`явлення рішення до виконання (п. 7).

Подана до примусового виконання Постанова ЕАР №6054714 очевидно не відповідає вимогам пунктів 6, 7 частини 1 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому суд зазначає, що за приписами ст. 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису), а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанова ЕАР №6054714 стосується накладення стягнення на позивача за ч. 2 ст. 122 КУпАП, отже стосується правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому до цієї постанови має застосовуватися строк набрання нею законної сили, визначений ч. 2 ст. 291 КУпАП, тобто після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Отже, Постанова ЕАР №6054714, в силу приписів ст.ст. 291, 307, 308 КУпАП та враховуючи наявну в ній інформацію про її невручення позивачу, а надіслання 22.10.2022 її копії в адресу позивача, мала набрати законну силу не раніше дати її вручення позивачу або отримання поштового повідомлення про її вручення, або про відмову в отриманні поштового відправлення, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Суд зазначає, що Постанова ЕАР №6054714 не містить інформацію про дату її вручення позивачу або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в отриманні поштового відправлення, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Відповідно, Постанова ЕАР №6054714 не містить інформацію про дату набрання нею законної сили. Так само Постанова ЕАР №6054714 не містить інформацію про строк її пред`явлення до виконання.

За приписами ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

…

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону …

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

З врахуванням встановлених фактів, суд висновує, що приймаючи оскаржувану постанову щодо виконання Постанови ЕАР №6054714 державний виконавець діяв не у відповідності до приписів ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до яких державний виконавець повинен був протягом повернути без прийняття до виконання Постанову ЕАР №6054714 протягом трьох робочих днів з дня її пред`явлення.

Крім того, суд зазначає, що за правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 16.11.2023 по справі №290/606/23, строк оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, обраховується з дати отримання такої постанови, а не з дати її оголошення.

Щодо твердження позивача про відсутність події адміністративного правопорушення з приводу якого складена Постанови ЕАР №6054714, а так само неправомірності цієї Постанови, суд зазначає, що такі доводи мають розглядатися під час вирішення справи №335/395/25 за позовом позивача до третьої особи про скасування Постанови ЕАР №6054714, яка перебуває на розгляді в Орджонікідзевському районному суді м. Запоріжжя.

Разом з тим, суд наголошує на відсутності будь-якого обґрунтування відповідачем не реєстрації у нього заяви третьої особи від 23.11.2022 №12623/41/32/2022 до 12.12.2024 (тобто, більше ніж два роки).

Твердження позивача про сплив строків накладення адміністративних стягнень суд відхиляє, оскільки до позивача застосоване (накладене) адміністративне стягнення Постановою ЕАР №6054714, а примусове виконання цієї постанови (стягнення штрафу) не охоплюється строком, визначеним ст. 38 КУпАП. Ототожнення позивачем строків накладення стягнення зі строками виконання такого стягнення (строком пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання) є безпідставним.

Твердження позивача про наявність у державного виконавця права чи обов`язку витребувати від третьої особи додаткових даних перед прийняттям постанови про відкриття виконавчого провадження, суд відхиляє, оскільки Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено такого права чи обов`язку у державного виконавця.

З урахуванням встановлених судом обставин даної справ, суд висновує про очевидну протиправність оскаржуваної постанови.

Разом з тим, суд враховує, що станом на дату вирішення даної справи виконавче провадження №76774887, відкрите без достатніх на те правових підстав, завершене, при цьому, з врахуванням попереднього висновку суду про протиправність постанови про відкриття цього виконавчого провадження, всі прийняті державним виконавцем постанови та всі вчинені ним дії в межах цього виконавчого провадження так само є протиправними, оскільки у випадку виконання державним виконавцем вимог ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» ним би не були прийняті такі постанови, вчинені такі дії.

За приписами ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З врахуванням обставин даної справи суд висновує, що саме лише визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження не буде для позивача справедливою сатисфакцією порушеного права, а для його відновлення та ефективного захисту від порушень з боку відповідача є необхідність вийти за межі заявлених позивачем вимог - визнати протиправними та скасувати всі постанови державного виконавця, прийняті у виконавчому провадженні №76774887, та визнати протиправними всі вчинені державним виконавцем в даному виконавчому провадженні дії.

При цьому суд зазначає, що для повернення позивачу стягнутої з нього відповідачем суми штрафу, у випадку скасування судом Постанови ЕАР №6054714, позивач має право звернутися до відповідача зі заявою, передбаченою п. 5 Порядку перерахування (повернення) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787.

Інші доводи сторін висновків суду не спростовують, при цьому суд звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 «Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього кодексу.

Враховуючи встановлені обставини справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності та норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1211,20 грн, якій належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 77, 139, 241-245 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Лівобережного відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (пр. Металургів, буд. 6, м. Запоріжжя, 69006). третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Управління патрульної поліції в Запорізькій області (вул. Перемоги, 96, м. Запоріжжя, 69005), про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати постанови Старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Одеса) Поляка Богдана Валентиновича про відкриття виконавчого провадження від 16.12.2024, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 16.12.2024, про стягнення виконавчого збору від 16.12.2024, про арешт коштів боржника від 17.12.2024, про зняття арешту з коштів від 31.01.2025, про закінчення виконавчого провадження від 31.01.2025, в межах виконавчого провадження №76774887, а також визнати протиправними всі дії вчинені зазначеним виконавчим виконавцем в межах виконавчого провадження №76774887.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Одеса) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням вимог ст. ст. 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 05.02.2025.

Суддя Р.В. Кисіль