Справа № 440/86/25
Суддя: В.І. Бевза
Дата ухвалення: 2025-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

05 лютого 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/86/25

Полтавський окружного адміністративний суд у складі судді Бевзи В.І. розглянувши в письмовому провадженні заяву представника позивача про зміну предмета позову у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- визнати протиправною та скасувати відмову військової частини НОМЕР_1 від 20.12.2024 №19468 у задоволенні рапорта ОСОБА_1 від 29.06.2024, зареєстрованого у військовій частині НОМЕР_1 30.06.2024 за №35335,

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 з військової служби за призовом під час мобілізації на підставі пп. г п.2 ч.4 статті 26 та п.3 ч.12 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13.01.2025 позовну заяву залишено без руху відповідно до пунктів 4 та 5, 9 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, із необхідність оформлення позову в частині уточнення обставин та підстав про наявність нового публічно-правового спору між сторонами щодо предмету позову (із зазначенням доказів, що їх підтверджують), не пов`язаних із стадією виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/9408/24 від 14.10.2024.

20.01.2025 до суду надійшла через підсистему «Електронний суд» (Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) заява представника позивача про усунення недоліків позову від 18.01.2025 із додатками, в якій зазначені нові обставини та підстави на вимоги суду: що військова частина НОМЕР_1 , відмовивши позивачу у задоволенні його рапорту від 30.06.2024 №35335 з інших підстав листом від 20.12.2024 №19468 ніж ті, що зазначені у листі відповідача від 20.07.2024 №8439, допустила порушення чинного законодавства, чим порушила права і законні інтереси позивача, породила новий публічно-правовий спір між сторонами; обставини та підстави позову у справі 440/86/25, відрізняються від спірних правовідносини вирішених рішенням Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/9408/24 від 14.10.2024.

Судом враховані дані обставини заяви представника позивача про усунення недоліків позову від 18.01.2025 та ухвалою від 27.01.2025 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У той же час, до відкриття провадження у справі, представником позивача через підсистему «Електронний суд» (Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) подана заява про зміну предмета позову від 23.01.2025 (назва електронного файлу заяви «Заява про зміну предмета та підстав позову») із додатками, в якій позивач заявив нові змінені позовні вимоги:

- визнати протиправною та скасувати відмову військової частини НОМЕР_1 від 17.01.2025 №2009 у задоволенні рапорта ОСОБА_1 від 29.06.2024, зареєстрованого у військовій частині НОМЕР_1 30.06.2024 за №35335.

У заяві представник позивача посилається на те, що відповідачем листом від 17.01.2025 №2009 повторно розглянуто рапорт позивача від 30.06.2024 та відмовлено у його задоволенні з нових підстав, які відрізняються в підставах від попередніх відмов, зокрема, яка є предметом оскарження у даній справі, що оформлена листом від 20.12.2024 №19468.

Судом досліджений зміст листа від 17.01.2025 №2009 військової частини НОМЕР_1 , яким повторно відмовлено позивачу у задоволені його рапорту від 30.06.2024 №35335.

Із даної відмови відповідача, судом встановлена наявність нового публічно-правового спору між сторонами у даній справі, оскільки підстави відмови у задоволені рапорту позивача від 30.06.2024 №35335, що зазначені у листах військової частини від 20.12.2024 №19468 та від 17.01.2025 №2009 є різними.

У свою чергу, заява представника позивача містить не тільки вимоги про зміну предмета позову, але має у своєму змісті виклад та обґрунтування нових підстав та обставин позову, оскільки відмова відповідача, оформлена листом від 17.01.2025 №2009 з інших підстав ніж відмова військової частини НОМЕР_1 від 20.12.2024.

04.02.2025 до суду від відповідача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи в якій відповідач зазначив, що на момент постановлення ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 27.01.2025 у справі №440/86/25 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в адміністративній справі чинною є одна відмова у задоволенні рапорту позивача про звільнення з військової служби викладена у листі військової частини НОМЕР_1 від 17.01.2025 №2009.

З урахуванням викладеного, суд висновує, що чинною є лише одна відмова відповідача, яка викладена у листі військової частини від 17.01.2025 №2009.

Як вбачається із матеріалів справи, предметом первинних позовних вимог є відмова відповідача про звільнення з військової служби за призовом під час мобілізації на підставі пп. г п. 2 ч. 4 статті 26 та п.3 ч.12 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» оскільки до рапорту не додано достатніх доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували, що у матері позивача відсутні члени сім`ї першого та другого ступенів споріднення або інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду.

У свою чергу, обґрунтовуючи заяву про зміну предмету позову, представник позивача зазначає, що отримана нова відмова військової частини у листі від 17.01.2025 №2009 з новими підставами для відмови у задоволенні рапорту: не додано документів, які підтверджують, що батько позивача та син позивача потребують постійного догляду, що відсутні інші члени сім`ї першого та другого ступеня споріднення, які можуть здійснювати догляд за матір`ю позивача.

Суд зауважує, що заявляючи у заяві про зміну предмету позову вимоги щодо визнання протиправним та скасування нової відмови в листі від 17.01.2025 №2009 про задоволення рапорту щодо звільнення з військової служби позивача за призовом під час мобілізації, представник позивача фактично змінює не лише предмет позову, але одночасно - і підстави.

Вирішуючи вказану заяву позивача, суд виходить з того, що відповідно до частини 1 статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Аналізуючи частину 1 статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку, що законодавець у зазначеній нормі чітко визначив, що зміна може стосуватися лише предмета або підстави позову. При цьому, зміна позивачем одночасно як предмета так і підстави позову є недопустимою з огляду на те, що така зміна фактично свідчить про появу нового позову, а не про зміну того, що перебуває на розгляді у суді.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово зазначав, що позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Під підставами позову слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Обставинами можуть бути лише юридичні факти матеріально-правового характеру, тобто такі факти, які тягнуть певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин. Юридичні факти матеріально-правового характеру, які визначені як підстави позову, свідчать про те, що існують правовідносини і що внаслідок певних дій ці відносини стали спірними.

Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Одночасна зміна предмета і підстав позову не допускається.

Разом з тим, не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами (фактами) при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права або наведення іншого праворозуміння таких норм.

Підставою для звернення до суду позивач зазначає порушення своїх прав у сфері публічно-правових відносин оскаржуваною відмовою відповідача про звільнення з військової служби за призовом під час мобілізації на підставі пп. г п. 2 ч. 4 статті 26 та п.3 ч.12 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.03.2018 р. у справі №916/1764/17, від 22.01.2020 р. у справі №210/2289/17, від 30.01.2020 р. у справі №817/831/18 та постановах Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 р. у справі №924/1473/15, від 01.02.2021 р. у справі №2а-3025/11/0970.

Суд приходить до висновку, що в даному випадку, виник новий публічно-правовий спір між тими самими сторонами, але з іншим предметом і з інших підстав.

Такий висновок суду ґрунтується на тому, що новий предмет позову обумовлений новими фактами, обставинами та підставами, які виникли після подачі первинної позовної заяви до суду, та не могли слугувати підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Представник позивача, яка є адвокатом, не використовує своє диспозитивне процесуальне право до відкриття провадження у справі змінити первісні підстави позову, а заявляє одночасно нові додаткові підставі позову і змінює предмет позову, який не буде пов`язаний із первісними підставами позову.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подана представником позивача заява фактично є заявою про одночасну зміну підстав та предмету позову у справі, що згідно з частиною 1 статті 47 КАС України не допускається, оскільки свідчить про виникнення нового адміністративного позову, який має свій індивідуальний предмет та підстави, що є відмінними від предмету та підстав, визначених стороною позивача при зверненні до суду з первинним адміністративним позовом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про неможливість прийняття заяви представника позивача про зміну предмета позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 44, 47, 49, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Відмовити в прийнятті до розгляду заяви про зміну предмета позову.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя В.І. Бевза