Справа № 420/19404/24
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2025-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просить:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення відділу перерахунків пенсій №3 Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 02.05.2024 р. №1500-0602-8/40930 щодо перерахунку пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України від 10.12.2015 р. №889-VIII "Про державну службу" у мінімальному розмірі на рівні прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області обчислити пенсію за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 р. №889-VIII "Про державну службу" в розмірі 60% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, згідно довідок від 06.04.2023 р. №1500-0602- 8/40930, з 11.04.2023 р.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплатити належні суми пенсії з урахуванням уже виплачених сум, починаючи з 11.04.2023р.

4. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області сплачену суму судового збору 1211,20 грн. на користь позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області з січня 2008 року та отримувала пенсію відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». З 2010 року по 2016 рік працювала на різних посадах в управлінні Пенсійного фонду України у Тарутинському районі Одеської області. Після досягнення пенсійного віку (60 років) в 2023 році позивач вирішила скористатися правом переходу на інший вид пенсії. Так як за останнім місцем роботи перед звільненням у 2016 році вона обіймала посаду завідувача сектору управління ПФУ у Тарутинському районі Одеської області, яка є посадою державного службовця, в квітні 2023 року вона звернулась до Головного управління ПФУ в Одеській області із заявою про надання довідки про складові заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу. 11.04.2023 р. позивач подала до ГУ ПФУ в Одеській області письмову заяву про переведення її з пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", на пенсію за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 р. № 889-VIII "Про державну службу". У переведенні на інший вид пенсії позивачу було відмовлено з причини недостатності стажу державної служби.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.10.2023 р. у справі 420/18668/23, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2023 року, зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області зарахувати до стажу державної служби періоди роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та повторно розглянути заяву від 11.04.2023 року щодо переведення з пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

ГУ ПФУ в Одеській області, виконуючи рішення суду, зарахувало до стажу державної служби періоди роботи на посадах, прирівняних до посад державних службовців, при цьому стаж державної служби склав 25 років 10 місяців 3 дні.

Листом від 26.04.2024 р. за №1500-0307-8/63680 Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг ГУ ПФУ в Одеській області повідомило позивача про зменшення пенсійних виплат, обрахованих без урахування довідок про складові заробітної плати, у разі виконання рішення суду. Не погоджуючись із таким трактуванням рішення суду, 29.04.2024 р. позивач звернулася зі скаргою, яку розмістила на Порталі Електронних Послуг Пенсійного фонду України. На її скаргу надійшла відповідь від 14.05.24 р. № 15185-13677/ К-02/8-1500/24, що оскільки в рішенні суду відсутні зобов`язання щодо врахування будь-яких довідок про заробітну плату, розмір пенсії встановлено у мінімальному розмірі у межах прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб: з 11.04.2023 р. - 2093 грн., з 01.03.2024 р. - 2361 грн.

Згідно даних Порталу Електронних Послуг ПФУ Рішенням 59 від 02.05.2024 р. призначено пенсію у розмірі 2361 грн. Враховуючи, що весь той час, коли справа розглядалась у судах, позивач отримувала пенсію відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка з урахуванням індексації складала з 01.03.2023 року - 5854 грн., з 01.03.2024 р. - 6161 грн., після призначення позивачу пенсії з 11.04.2023 р. у мінімальному розмірі у неї фактично виник чималий борг перед Пенсійним фондом.

Позивач вважає дії органу ГУ ПФУ в Одеській області, який приймав рішення щодо призначення їй пенсії без урахування довідок про заробітну плату, незаконними, такими, що порушили її право на отримання пенсії відповідно до стажу та сплачених страхових внесків та призвели до значного погіршення її матеріального становища.

Ухвалою судді від 25.06.2024 року відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами. Також, судом ухвалено про витребування від відповідача належним чином засвідчених копій матеріалів пенсійної справи позивача.

Відзив на позовну заяву та витребувані докази відповідач суду не надав.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 (а.с. 8-10).

З січня 2008 року позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області, отримувала пенсію відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З 2010 року по 2016 рік позивач працювала на різних посадах в управлінні Пенсійного фонду України у Тарутинському районі Одеської області, що підтверджує трудова книжка НОМЕР_2 (а.с. 13-15).

Тому 11.04.2023 р. позивач подала до ГУ ПФУ в Одеській області письмову заяву про переведення її з пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", на пенсію за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 р. № 889-VIII "Про державну службу". Однак, у переведенні на інший вид пенсії позивачу було відмовлено з причини недостатності стажу державної служби.

Вказану відмову позивач оскаржила до суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.10.2023 р. у справі №420/18668/23, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2023 року, зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області зарахувати позивачу до стажу державної служби періоди роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та повторно розглянути заяву від 11.04.2023 року щодо переведення з пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» (а.с. 22-23, 27-29).

Листом від 26.04.2024 р. за №1500-0307-8/63680 Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг ГУ ПФУ в Одеській області повідомило позивача про зменшення пенсійних виплат, обрахованих без урахування довідок про складові заробітної плати, у разі виконання рішення суду (а.с.30-31).

29.04.2024 р. позивач звернулася зі скаргою, яку розмістила на Порталі Електронних Послуг Пенсійного фонду України (а.с. 16).

На її скаргу надійшла відповідь від 14.05.24 р. № 15185-13677/ К-02/8-1500/24, що оскільки в рішенні суду відсутні зобов`язання щодо врахування будь-яких довідок про заробітну плату, розмір пенсії встановлено у мінімальному розмірі у межах прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб: з 11.04.2023 р. - 2093 грн., з 01.03.2024 р. - 2361 грн. (а.с.35).

Згідно даних Порталу Електронних Послуг ПФУ рішенням № 59 від 02.05.2024 р. позивачу призначено пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 2361 грн (а.с. 36).

Не погоджуючись з таким розміром пенсії, обчисленим у мінімальному розмірі на рівні прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб та без урахування довідки про заробітну плату від 06.04.2023 р. №1500-0602- 8/40930, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Згідно приписів статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Закон України від 09.07.2003 року №1058-IV?«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України «Про державну службу» (далі Закон №889-VIII), який набрав чинності 01.05.2016 року.

Статтею 90 Закону №889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до п. 2 розд. ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» №889 з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон України «Про державну службу» № 3723-XII, крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.

Зокрема, п. 10, 12 розд. ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» №889 передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною 1 ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Позивач на час звернення за призначенням пенсії не займала посаду державної служби, тому з урахуванням положень ст. 37 Закону № 3723-ХІІ розмір пенсії позивача підлягає обчисленню із заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналогічні висновки щодо застосування вказаних норм права викладені у постанові Верховного Суду від 27.01.2023 року у справі №340/4184/21 та узгоджуються з висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постанові від 13.02.2019 року у справі №822/524/18.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які б свідчили, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 02.05.2024 р. №1500-0602-8/40930 щодо перерахунку пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України від 10.12.2015 р. №889-VIII "Про державну службу" у мінімальному розмірі на рівні прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, прийняте відповідно до норм законодавства, з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення для його прийняття.

Отже, вказане рішення слід визнати протиправним та скасувати.

Скасовуючи вказане рішення, суд також вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області обчислити позивачу пенсію за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 р. №889-VIII "Про державну службу" в розмірі 60% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, згідно довідок від 06.04.2023 р. №1500-0602- 8/40930, з 11.04.2023 р., а також зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплатити позивачу належні суми пенсії з урахуванням уже виплачених сум, починаючи з 11.04.2023р.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають повному задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Тому стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає сума сплаченого позивачем судового збору 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 139, 241-246, 262, 293 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (адреса: вул.Канатна, буд.83, м.Одеса, 65012, ) - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення відділу перерахунків пенсій №3 Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 02.05.2024 р. №1500-0602-8/40930 щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 за віком, призначеної відповідно до Закону України від 10.12.2015 р. №889-VIII "Про державну службу" у мінімальному розмірі на рівні прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області обчислити пенсію за віком ОСОБА_1 відповідно до Закону України від 10.12.2015 р. №889-VIII "Про державну службу" в розмірі 60% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, згідно довідки від 06.04.2023 р. №1500-0602- 8/40930, з 11.04.2023 р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплатити ОСОБА_1 належні суми пенсії з урахуванням уже виплачених сум, починаючи з 11.04.2023р.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Андрухів