Справа № 545/5304/24
Суддя: Потетій А. Г.
Дата ухвалення: 2025-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 545/5304/24
Провадження № 2-а/545/11/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.02.2025 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Потетій А.Г., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ошека Олександр Анатолійович до ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 , про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

Адвокат Ошека Олександр Анатолійович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою та прохав визнати протиправною і скасованою з дня постановлення 18 листопада 2024 року постанову про адміністративне правопорушення №1180, винесену від 18 листопада 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП, про накладення на позивача штрафу у сумі 17000 грн. 00 коп., а справу закрити.

В обґрунтування позову зазначив, що 25.11.2024 року позивачу у ІНФОРМАЦІЯ_2 вручили копію оскаржуваної постанови. У ній зазначено, що 18.11.2024 року Начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник ОСОБА_3 розглянув якісь матеріали якоїсь справи про якесь адміністративне правопорушення відносно позивача і встановив: що позивач є військовозобов`язаним; що позивач, як військовозобов`язаний, до жовтня 2024 року не перебував на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3 ; що позивач, як військовозобов`язаний, якимось своїм діянням порушив підпункт 1 пункту 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, що є Додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, затвердженого Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 року. Також у оскаржуваній постанові зазначено, що за зазначене діяння позивача, як військовозобов`язаного, передбачена адміністративна відповідальність, визначена ч.3 ст.210 КУпАП. А обставиною, яка пом`якшує якусь відповідальність позивача, як військовозобов`язаного, є визнання кимось провини у скоєному. Крім того, у оскаржуваній постанові зазначено, що обставин, які обтяжують чиюсь якусь відповідальність, відсутні. Начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник ОСОБА_3 постановив: «Враховуючи, що гр. ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210 КУпАП, - накласти гр. ОСОБА_1 штраф у сумі 17000 грн.»

Зазначену постанову вважає незаконною, протиправною та такою, що підлягає скасуванню. Позивача не було ознайомлено з зазначеними матеріалами. У зазначеній оскаржуваній постанові невірно зазначено назву вулиці, на якій проживає позивач « ОСОБА_4 ». Позивач проживає на « ОСОБА_5 ». Зазначена у оскаржуваній постанові справа про адміністративне правопорушення не була розглянута в присутності позивача, як особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності.

Відповідачі позбавили позивача, як особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, скористатися такими своїми правами: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача.

Відповідачі не повідомили позивача ні про дату, ні про час, ні про місце розгляду зазначеної справи. Відповідачі не здійснили підготовки до розгляду 18.11.2024 року зазначеної справи про адміністративне правопорушення, оскільки не вирішили такі питання: 1) чи правильно складено матеріали справи про адміністративне правопорушення; 2) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 3) чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 при розгляді зазначеної справи не було заслухано позивача, як особи, яка бере участь у розгляді справи, не було досліджено ніяких доказів.

Станом на 18.11.2024 року позивач не був військовозобов`язаним. Начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 не було встановлено і у оскаржуваній постанові не зазначено ні про день виявлення, ні про день вчинення зазначеного у оскаржуваній постанові правопорушення.

Ще 12.07.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 було від позивача стало відомо, що він не перебуває на військовому обліку. Отже, зазначена дата є днем виявлення зазначеного у оскаржуваній постанові правопорушення. Щороку протягом січня - березня беруться на облік громадяни України чоловічої статі, яким у рік взяття на військовий облік виповнюється 17 років. Тобто, позивач, якому 17 років виповнилося 14.11.2023 року повинен був перебувати на військовому обліку не пізніше, ніж з 01.04.2023 року. Отже, 01.04.2023 року є першим днем вчинення зазначеного у оскаржуваній постанові правопорушення. За таких обставин 18.11.2024 року Начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник ОСОБА_3 вже не мав законних підстав для накладення на позивача зазначеного у оскаржуваній постанові адміністративного стягнення.

Начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 не було враховано того, для того, щоб перебувати на військовому обліку, позивач має бути взятий на військовий облік. Призовникам, військовозобов`язаним, резервістам та військовослужбовцям оформлюється та видається військово-обліковий документ, який є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку. Станом на 18.11.2024 року позивачу такого документу не було видано.

Позивач не отримував зазначених документів (мобілізаційних розпоряджень повісток, розпоряджень) про прибуття за викликом районних (міських територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки на призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, у строки, зазначені в зазначених документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік.

Начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 не було встановлено і у оскаржуваній постанові не зазначено: про доведення до позивача у встановленому порядку правил військового обліку під особистий підпис під час прийняття на навчання, проведення відповідної роз`яснювальної роботи з позивачем щодо виконання ним правил військового обліку, а також приймання від позивача під розписку у бланках розписок його військово- облікових документів для подання таких документів до відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з метою їх звіряння з обліковими даними; про те, чи було органами місцевого самоврядування і закладом освіти (в якому позивач навчається з 01.09.2022 року) подано до відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у списках громадян України, які підлягають взяттю на військовий облік призовників, відомості про позивача; про те, чи було вручено позивачу повістку, за якою він повинен був особисто прибути до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік призовників у строк, визначений у повістці, та подати необхідні документи, перелік яких установлюється Міністерством оборони України.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з рядом порушень вимог КУпАП, а розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення проведено з рядом порушень процедури розгляду адміністративної справи.

Позивач та його представник вважає постанову за ч.3 ст.210 КУпАП незаконною, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. При винесенні постанови не встановлено обставини, які підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у постанові відсутні та не зазначені жодні допустимі докази правопорушення.

Просить суд його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, скасувати постанову, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Позивач у судове засідання не з`явився.

Представник позивача надав заяву про те, що поданий позов підтримує, просить розглянути справу у його відсутності. Та вказав, що докази витрат на правову допомогу будуть надані протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення.

Представник відповідача подала відзив на позовну заяву у якому зазначила, що позивача правомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 2103 КУпАП зважаючи на наступне.

10 жовтня 2024 року позивач з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 та заявив, що з 11.01.2007 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . А також зазначив, що він з 2022 року навчається в Київському професійному коледжі цивільного будівництва (довідка додається) та не був взятий в ІНФОРМАЦІЯ_3 на військовий облік призовників протягом січня - березня 2023 року і не перебуває на ньому до цього часу. Пояснив це тривалим діагностуванням, лікуванням та відновленням здоров`я, неотриманням повістки від ІНФОРМАЦІЯ_4 , скасуванням призову на строкову військову службу та великою кількістю пропущених занять в коледжі, погашення академічної заборгованості та проходженням виробничої практики.

У зв`язку з тим, що до ІНФОРМАЦІЯ_4 від виконавчого комітету Полтавської міської ради та Київського професійного коледжу цивільного будівництва не надходили відомості стосовно позивача, як особи що підлягає приписці до призовної дільниці, ІНФОРМАЦІЯ_5 не було оповіщено позивача про прибуття для взяття на військовий облік, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду. Фактично у ІНФОРМАЦІЯ_4 були відсутні відомості стосовно позивача.

В свою чергу позивач продовжував порушувати правила військового обліку не перебуваючи до моменту звернення до ІНФОРМАЦІЯ_4 на військовому обліку призовників. Саме призовників, оскільки в постанові начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 за справою про адміністративне правопорушення від 18.11.2024 № 1180 допущена орфографічна помилка щодо статусу позивача, яка не впливає на суть скоєного ним адміністративного правопорушення.

Не перебування позивача на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у ІНФОРМАЦІЯ_3 було виявлене саме під час звернення позивача до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В задоволенні позову позивача просить відмовити з підстав, викладених у відзиві на позов.

Зважаючи на те, що сторони висловили свою позицію, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.

На підставі викладеного суд вирішив провести розгляд справи у письмовому провадженні відповідно до вимог ст. 205 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Судом встановлено, що 18.11.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковником ОСОБА_6 було винесено постанову №1180, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000, 00 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Відповідно до вказаної постанови військовозобов`язаний ОСОБА_1 , до жовтня 2024 року не перебував на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3 . Своїм діянням ОСОБА_1 порушив підпункт 1 пункту 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, що є Додатком 2 до Порядку організації та ведення ділового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 року, за що передбачена адміністративна відповідальність визначена ч. 3 ст. 210 КУпАП. Обставиною, що пом`якшує відповідальність гр. ОСОБА_1 є визнання провини у скоєному. Обставини, що обтяжують відповідальність відсутні. Враховуючи, що в Україні діє особливий період (воєнний стан), діяння гр. ОСОБА_1 підпадають під дію ч.3 ст. 210 КУпАП.

Так, ч. 3 ст. 210 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно із абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на час ухвалення рішення судом.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Частиною 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

- уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;

- прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

- проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

- проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

- виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

У відповідності до абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Згідно із абз. 8 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

З аналізу викладених норм убачається, що обов`язок прибути до територіального центру комплектування та соціальної підтримки мав виконуватися виключно на підставі виклику, попередньо доведеного до відома військовозобов`язаного.

Однак стороною відповідача не надано суду жодних доказів вручення позивачу виклику (або викликів) до районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 1 Вказаного Закону виконання військового обов`язку, який включає також і дотримання правил військового обліку, громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи і організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (об`єднані міські) військові комісаріати (далі - районні (міські) військові комісаріати), військові комісаріати Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, а також територіальні центри (в Автономній Республіці Крим, областях, місті Києві) та філіали (в районах та містах) комплектування військовослужбовцями за контрактом.

Аналогічні положення закріплені і в ч. 7 ст. 1 діючої редакції статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», де зазначено, що виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, центри надання адміністративних послуг, центри рекрутингу та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Докази, що свідчать про ігнорування ОСОБА_1 викликів до ІНФОРМАЦІЯ_6 у матеріалах справи відсутні, та будь-яких посилань на них при винесенні оскаржуваної постанови не має, що виключає вказівку відповідача на триваюче правопорушення.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Приписи п.п. 2 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, додатку № 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 р. № 1487 передбачають обов`язок призовників, військовозобов`язаних та резервістів, після отримання ними відповідних документів (мобілізаційних розпоряджень, повісток, тощо) з`явитися до відповідного органу в строк зазначений у цих документах, зокрема, для взяття на військовий облік.

Відповідно до статті 14 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» взяття громадян України на військовий облік стосується лише призовників.

Відтак, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення вказаних положень підзаконного нормативного акту, особа уповноважена на складення постанови про адміністративне правопорушення, повинна довести, що позивач, ще будучи призовником, отримав відповідне розпорядження чи повістку для взяття на військовий облік, але не з`явилась до компетентного органу у встановлений строк, для взяття його на військовий облік. У оскаржуваній постанові про встановлення зазначених фактів не зазначено, а доказів цього позивачу не було пред`явлено.

При винесенні оскаржуваної постанови Начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 не було враховано приписи статті 14 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу.

Згідно ч. 1 ст. 14 Закону взяття громадян України на військовий облік призовників проводиться з метою визначення наявних людських ресурсів, ступеня їх придатності до військової служби, встановлення освітнього рівня, здобутої спеціальності або професії, рівня фізичної підготовки, вивчення особистих якостей.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 14 Закону взяття громадян України на військовий облік призовників здійснюється у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання, щороку протягом січня - березня беруться на облік громадяни України чоловічої статі, яким у рік взяття на військовий облік виповнюється 17 років.

Позивачу 17 років виповнилося 14.11.2023 року.

Крім того, Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" до 19.05.2024 не визначав строку виконання громадянами України військового обов`язку, зокрема і щодо виконання правил військового обліку. Проте з 19.05.2024 в Законі №2232-ХІІ частина 10 статті 1 викладена в новій редакції та визначає, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Також, 19.05.2024 року з набранням чинності Закону №3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», статтю 210 КУпАП було доповнено частиною 3, а сааме встановлено відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період, тобто було посилено відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Отже, до 19.05.2024 року норми ч.3 ст. 210 КУпАП не існувало, а з 19.05.2024 року встановлено 60-денний строк уточнити громадянам України свої дані щодо виконання військового обов`язку, що включає виконання правил військового обліку, і одночасно введено норму, яка передбачає сувору адміністративну відповідальність за невиконання цих правил в умовах особливого періоду.

Згідно зі ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно ч.1 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині сьомій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). За ч.7 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

При цьому, особливий період діє в Україні з 17 березня 2014 року, коли була оголошена перша хвиля часткової мобілізації у зв`язку з російською агресією, та діє і зараз, про що також зазначив Верховний Суд у листі від 13.07.2018 р. № 60-1543/0/2-18.

Стаття 58 Конституції України закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

Частиною 2 статті 58 Конституції України передбачено, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Суд зазначає, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а також відповідати принципу законності. Чинним законодавством заборонено притягнення особи до адміністративної відповідальності, якщо на момент подій адміністративна відповідальність не була передбачена певною нормою КУпАП, адже закони, що встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Позивач мав перебувати на військовому обліку призовників не пізніше, ніж 01.04.2023 року. Отже, це і є датою його вчинення. А до притягнення 18.11.2024 року пройшло більше одного року.

Отже, ОСОБА_1 не міг вчинити адміністративне правопорушення, яке передбачене за ч.3 ст. 210 КУпАП 18.11.2024 року, бо норма ч.3 ст.210 КУпАП введена в дію лише 19.05.2024 року, одночасно із вказівкою на 60-денний строк для уточнення своїх даних щодо військового обліку. Тому суд приходить до висновку, про відсутність події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП, за яке ОСОБА_1 піддано стягненню у виді штрафу в розмірі 17000,00 гривень. Притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП неможливе, бо закон, який погіршує становище, не має зворотної дії у часі. Крім того, згідно ст. 62 Конституції України всі сумніви тлумачаться на користь особи, яка притягається до відповідальності. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 не могло бути розпочато, а розпочате підлягало закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Тобто, дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Дослідивши подані позивачем докази в сукупності, оцінивши їх за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3ст.210 КУпАП не була доведена «поза розумним сумнівом».

Таким чином, зважаючи на вищевикладене та те, що на виконання вимог законодавства відповідачем не було вжито заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для вирішення справи належним чином, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, суд вважає, що заявлений адміністративний позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню, оскільки оскаржувана постанова №1180 про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 18 листопада 2024 року, якою на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП накладено штраф в розмірі 17000,00 гривень, прийнята не у способи, що передбачені Конституцією та законами України, тому є протиправною і підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 8, 9, 10, 71-79, 194, 229, 268, 241-246, 270-272, 286 КАС України, ст.ст. 7, 9, 247, 251, 268, 283, 286, 294, 317, 317-1 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 1180 від 18 листопада 2024 року складену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_6 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП ОСОБА_1 та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. 00коп.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. ч. 3 ст. 210 КУпАП ОСОБА_1 закрити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при проголошенні у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А. Г. Потетій