Справа № 420/23535/24
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2025-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

Розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

26 липня 2024 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (сформована в системі «Електронний суд» 25.07.2024 року) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у якій представник позивача просить суд:

розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження;

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 89 від 26.01.2024 р. про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.01.2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням правової оцінки, наданої судом у мотивувальній частині рішення;

стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУПФ України в Донецькій області судові витрати у розмірі 968,96грн.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями адміністративна справа розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою суду від 31.07.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін згідно ст.262 КАС України.

В обґрунтування вимог позову зазначено, що 19 січня 2024 року позивач звернувся до ГУПФ України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV. За результатами заяви ГУПФ України в Донецькій області прийняло рішення № 89 від 26.01.2024 р. про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Підставою для такого рішення визначено: «До пільгового стажу не зараховано період з 20.12.2005 року-12.02.2021, оскільки актом перевірки № 1500-1004-1/35 від 04.01.2024 встановлено, що пільговий стаж ОСОБА_1 не відповідає первинним документам, не збереглись облікові листи тракториста-машиніста». Пенсійним органом протиправно не взято до уваги всі відомості (записи) у трудовій книжці колгоспника серії НОМЕР_1 від 21.10.1983р. для підтвердження наявного пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах та, як наслідок, не надано їм належної оцінки. Той факт, що позивач в період з 20.12.2005 року по 12.02.2021 року виконував роботу слюсаря тракториста та тракториста механізатора безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції, підтверджується довідкою про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній вих.№ 03/01 від 04.01.2024 року, що надана ПП «Агрофірма Будаки», згідно якої вбачається, що ОСОБА_1 1968 р.н. працював повний робочий день в ПП «Агрофірма Будаки» Білгород-Дністровського району Одеської області з 20.12.2005 року по 12.02.2021 року за посадою тракториста і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції протягом календарного року у рослинництві Відтак, оскаржуване рішення є передчасним, тому таке необхідно визнати протиправним та скасувати, при цьому зобов`язати ГУПФ України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача від 19.01.2024 р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням правової оцінки наданої судом у рішенні.

14.08.2024 року ГУПФ України в Одеській області подало відзив на позов, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, та, зокрема, зазначає, що страховий стаж позивача складає 36 років 4 місяці 12 днів, стаж роботи тракториста-машиніста 16 років 9 місяців 3 дні. До пільгового стажу зараховано період з 01.02.1989 по 01.12.2005. Не зараховано період з 20.12.2005 по 12.02.2021, оскільки актом перевірки № 1500-1004-1/35 від 04.01.2024 встановлено, що пільговий стаж роботи не підтверджений первинними документами. Головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста-машиніста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність кількості відповідного стажу. В трудовій книжці позивача відсутні відомості про безпосередню зайнятість, а в посвідченні тракториста-машиніста лише зазначені категорії тракторів і самохідних машин, на керування якими видано посвідчення. Підприємством 18.03.2022 №7 видано довідку про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. За результатом перевірки підприємством видано нову довідку №03/1 від 04.01.2024. Оскільки довідка про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній не підтверджується первинними документами, стаж позивача з 20.12.2005 по 12.02.2021 не зараховано до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах.

21.08.2024 року ГУПФ України в Донецькій області подало суду відзив на позовну заяву, у якому просило відмовити у задоволенні позову та зазначило, що період, який підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи визначає підприємство шляхом надання оформленої належним чином уточнюючої довідки у відповідності зі Списками, затверджуваними Кабінетом Міністрів України на підставі первинних документів за час роботи особи на відповідному підприємстві. Відсутність підтвердження цих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу та призначення пенсії на пільгових умовах. До стажу роботи трактористами-машиністами не було зараховано періоди роботи з 20.12.2005 по 12.02.2021, оскільки актом перевірки №1500-1004-1/35 від 04.01.2024 було встановлено, що пільговий стаж позивача не відповідає первинним документам, а облікові листи тракториста-машиніста не збереглись. За таких обставин, оскільки в трудовій книжці позивача були відсутні відомості про безпосередню зайнятість, а в посвідченні тракториста-машиніста лише зазначені категорії тракторів і самохідних машин, на керування якими видано посвідчення, Управління не мало правових підстав для врахування вказаного періоду до пільгового стажу Позивача. Позивача було повідомлено про можливість підтвердження спірних періодів роботи шляхом надання додаткових відомостей або уточнюючих довідок, а також у порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до страхового стажу для призначення пенсії, затвердженого постановою ПФУ від 10.11.2006 № 18-1, однак, жодних додаткових відомостей на підтвердження наявності пільгового стажу позивача до Управління не надходило. Враховуючи вищенаведене, було прийнято рішення відмовити в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 3 частини 2 статті 114 Закону України, так як на момент звернення Позивач не мав 20 років стажу на зазначених роботах.

Розглянувши наявні матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.25-27) та на дату звернення за призначенням пенсії йому виповнилося 55 років, до цієї дати він отримував пенсію по інвалідності з 07.07.2015 року.

Відповідно до посвідчення НОМЕР_2 від 03.06.20201 року позивач є трактористом-машиністом (а.с.15).

Згідно записів трудової книжки колгоспника ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 12.04.1968 року, позивач:

з 10.04.1985 року прийнятий в члени колгоспу ім. Дзержинського і направлений на навчання в Старокозацьке СПТУ № 57 (Наказ № 7 від 10.04.1985 року);

з 01.02.1989 року позивач призначений трактористом в 3-ю тракторну бригаду (Наказ №4 від 01.02.1989 року);

з 12.12.1991 року Колгосп ім. Дзержинського перейменований в агрофірму ім.Дзержинського (Наказ № 5 від 12.12.1991 року);

з 28.01.2000 року агрофірма ім. Дзержинського реорганізована в СПК «Чорноморський»;

з 01.12.2005 року позивач звільнений за угодою сторін ст. 36 п. 1 КЗпП України Наказ №209 від 09.12.2005 року);

з 20.12.2005 року позивач прийнятий на посаду слюсарем трактористом ПП «Агрофірма «Будаки» (Наказ № 3 від 20.12.2005 року);

з 01.07.2005 року позивач переведений трактористом механізатором ПП «Агрофірма «Будаки» (Наказ № 14 від 01.07.2006 року);

з 12.02.2021 року позивач звільнений згідно ст. 38 КУпП України за власним бажанням (Наказ № 1/02 від 12.02.2021 року);

з 15.02.2021 року позивач прийнятий на посаду тракториста автотранспортної дільниці КП «ЖКГ смт Сергіївка» (Наказ № 62-к від 15.02.2021 року);

з 29.05.2022 року позивач звільнений із займаної посади за угодою сторін п. 1 ст. 36 КЗпП України (Наказ № 109/2-к);

з 20.06.2022 року позивач прийнятий на посаду тракториста автотранспортної дільниці КП «Курорт Сервіс» (Наказ № 13-к від 17.06.2022 року).

Згідно Акту №1500-1004-1/135 від 04.01.2024 року, складеного працівниками ГУПФ України в Одеській області про результати перевірки достовірності та обґрунтованості відомостей, зазначених у довідці «Про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (предметом перевірки була довідка №7 від 18.03.2022 року відносно ОСОБА_1 ) - дані довідки №7 від 18.03.2022 року про пільговий стаж не відповідають первинним документам, а саме: згідно даних наказів, картки ф.П-2, ОСОБА_1 був прийнятий на роботу на посаду тракториста (в довідці зазначено, що працював на посаді тракториста-машиніста); невірно зазначена підстава для видачі довідки (особові рахунки). В даних для перевірки особових рахунках посада взагалі не зазначена. У зв`язку з ненаданням для перевірки облікових листів тракториста-машиніста по причині їх відсутності на підприємстві, з`ясувати види робіт, які виконував ОСОБА_1 не уявляється можливим (а.с.17-18).

У Акті також зазначено, що довідка для призначення (перерахунку) пенсії від 18.03.2022 року №7 про пільговий стаж ОСОБА_1 підлягає заміні у 10-денний термін.

Згідно довідки ПП «Агрофірма Будаки» про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №03/01 від 04.01.2024 року, ОСОБА_1 працював повний робочий день в ПП «Агрофірма Будаки» з 20.12.2005 року по 12.02.2021 року за посадою тракториста і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції протягом календарного року у рослинництві. Зазначені періоди зараховуються до стажу роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, відповідно до п.3 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» 16 років 1 місяць 24 дні. Підстава для видачі: накази, картка П-2 (а.с.16).

19.01.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Білгород-Дністровського об`єднаного управління ПФУ Головного управління ПФУ в Одеській області із заявою про перехід на пенсію за віком на пільгових умовах (а.с.21- 22); до заяви були надані: копія паспорту серії НОМЕР_3 ; опію довідки про присвоєння ідентифікаційного номер, копія Акт № 1500-1004-1/135 від 04.01.2024 року; довідку № 03/01 від 04.01.2024 року; пам`ятку пенсіонера; трудова книжка НОМЕР_1 .

Заява була розглянута ГУПФ України в Донецькій області за принципом екстериторіальності та рішенням №89 від 26.01.2024 року відмовлено позивачу у переведенні на пенсію за віком на пільгових умовах.

У рішенні №89 від 26.01.2024 року зазначено (а.с.19):

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся із заявою №289 від 19.01.2024р., про перехід з пенсії по інвалідності, на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до п.3 частини 2 статті 114 Закону №1058- IV пенсія за віком на пільгових мовах призначається чоловікам, які працюють трактористами - машинистами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного стаж роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, у тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислуг років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих)та /або інформаційно - комуніційних системах підприємств, установ, організацій.

Додатково в довідці наводяться такі відомості стосовно трактористів -машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) про безпосередню зайнятість у виробництві.

Згідно наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж становить 36 років 4 місяці 12 днів.

Стаж роботи у якості тракториста -машиніста становить 16 років 9 місяців З дні. До пільгового стажу роботи у якості тракториста- машиніста зараховано період з 01.02.41989- 01.12.2005 рр. До пільгового стажу не зараховано період з 20.12,2005-12.02.2021, оскільки актом перевірки №1.500-1004-1/35 від 04.01.2024 встановлено, що пільговий стаж ОСОБА_1 не відповідає первинним документам, не збереглись облікові листи тракториста- машиніста.

Виходячи з вищевикладеного вирішено відмовити гр. ОСОБА_1 в переведенні на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку з відсутністю 20 років стажу роботи у якості тракториста-машиніста, з чим позивач не погодився та звернувся до суду з позовом.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно ст.22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Відповідно до п. 3 ч.2 ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботіЗаконом України від 02.03.2015 №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» збільшено загальний стаж роботи необхідний для призначення пенсії за віком на пільгових умовах з 25 років до 30 років.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992р. №7 «Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам-машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства».

Так, до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Трактористи-машиністи допоміжних сільських господарств, які не мають самостійного балансу і знаходяться в складі промислових, будівельних та інших підприємств і організацій, мають право на пільгову пенсію при виконанні умов, передбачених наведених вище умов. Трактористам-машиністам, постійно зайнятим на причіпних і стаціонарних установках і агрегатах, пенсії призначаються на загальних підставах. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства.

Єдина назва професії "тракторист-машиніст", запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення.

Отже, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста-машиніста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність кількості відповідного стажу.

Такий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 22 жовтня 2018 року у справі № 513/1261/16-а, від 25 квітня 2019 року у справі №497/472/17, від 20 лютого 2020 року у справі № 607/14316/16-а, від 19 березня 2021 року у справі № 497/183/17, від 03 червня 2021 року в справі № 382/1686/16-а.

Відповідно до ст.62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993р. затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі Порядок №637).

В п.п. 1, 2 Порядку №637 підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (надалі також - Порядок № 637) видно, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків (п.3 Порядку №637).

Пунктом 20 Порядку №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості, зокрема, стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Також якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку №637: довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи, а за відсутності документів про наявний стаж або відсутності архівних даних, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, пов`язаних з заявником спільною роботою.

Із записів трудової книжки позивача, зокрема, вбачається, що:

з 20.12.2005 року позивач прийнятий на посаду слюсарем трактористом ПП «Агрофірма «Будаки» (Наказ № 3 від 20.12.2005 року);

з 01.07.2005 року позивач переведений трактористом механізатором ПП «Агрофірма «Будаки» (Наказ № 14 від 01.07.2006 року);

з 12.02.2021 року позивач звільнений згідно ст. 38 КУпП України за власним бажанням (Наказ № 1/02 від 12.02.2021 року).

Саме ці періоди не зараховані відповідачем до пільгового стажу позивача, що і зумовило прийняття оскаржуваного рішення.

Суд зазначає, що в додатки до заяви ОСОБА_1 , зокрема, надав довідку ПП «Агрофірма Будаки» про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №03/01 від 04.01.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 працював повний робочий день в ПП «Агрофірма Будаки» з 20.12.2005 року по 12.02.2021 року за посадою тракториста і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції протягом календарного року у рослинництві. Зазначені періоди зараховуються до стажу роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, відповідно до п.3 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» 16 років 1 місяць 24 дні. Підстава для видачі: накази, картка П-2.

Оскаржуване рішення не містить даних та підстав, за яких дані цієї довідки не були прийняті до уваги пенсійним органом, взято до уваги лише Акт перевірки від 04.01.2024 року стосовно достовірності даних попередньої довідки №7 від 18.03.2022 року.

Формальні неточності в документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21 лютого 2018 року в справі №687/975/17, від 30 вересня 2019 року в справі № 638/18467/15-а.

У п.24 Порядку №637 зазначено, що в уточнюючих довідках підприємств, установ, організацій або їх правонаступників додатково наводяться такі відомості, зокрема, стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

У довідці №03/01 від 04.01.2024 року такі відомості зазначено.

Крім того, пільговий стаж роботи позивача також підтверджується посвідченням тракториста-машиніста від 06.09.2021 року.

Відповідно до ч.3 ст.44 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідач не позбавлений права у разі наявності сумнівів звертатись із відповідними листами, запитами до підприємств, установ, організацій, з метою отримання інформації, в тому числі, документів, які містять відомості про періоди роботи, характер праці, провести відповідні зустрічні звірки тощо.

В цьому випадку пенсійний орган не надав суду доказів вчинення таких дій, Акт №1500-1004-1/135 від 04.01.2024 року про результати перевірки достовірності та обґрунтованості відомостей, зазначених у довідці «Про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» стосуєтьсядовідки №7 від 18.03.2022 року, а не довідки №03/01 від 04.01.2024 року.

Враховуючи вищевикладене, оскаржуване рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню як необґрунтоване та прийняте без урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст. 17, ч.5 ст.19 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Європейський Суд підкреслює особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах Беєлер проти Італії [ВП] (Веуеіег v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000, Онер`їлдіз проти Туреччини [ВП] (ОпегуэЫэг v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, Megadat.com S.r.l. проти Молдови (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, и. 72, від 8 квітня 2008 року, і Москаль проти Польщі (Moskal V. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20.05.2010 року, і Тошкуце та інші проти Румуни (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Згідно правової позиції Верховного Суду України (постанова від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15) суд при прийнятті рішення повинен визначити такий спосіб відновлення порушеного права, який є ефективним та який виключив би подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відповідно до вимог абзацу 2 частини 4 статті 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.

Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі.

Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 23 травня 2018 року у справі №825/602/17, яка в силу ч. 5 ст. 242 КАС України підлягає врахуванню при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Суд враховує, що наразі позивач проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а заява про призначення пенсії була подана ОСОБА_1 до ГУПФ України в Одеській області (його структурного підрозділу).

Тому суд вважає, що належним способом захисту порушених прав є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.01.2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та прийняти рішення відповідно до законодавства з урахуванням висновків суду у рішенні.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачами законність рішення від 26.01.2024 року не доведена, а їх доводи суд відхиляє з вищенаведених мотивів.

Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню частково, із відмовою у зобов`язанні саме ГУПФ України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача.

Позивачем сплачено судовий збір за подання даного позову у сумі 968,96грн., ці витрати суд покладає на ГУПФ України в Донецькій області згідно ч.1 ст.139 КАС України, оскільки спір в суді виник внаслідок неправильних дій саме цього відповідача.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 260-262, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №89 від 26.01.2024 року «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 ».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 19.01.2024 року про перехід на пенсію за віком на пільгових умовах та прийняти рішення відповідно до законодавства з урахуванням висновків суду та правової позиції, викладеної у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у сумі 968(дев`ятсот шістдесят вісім)грн. 96коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст.293,295 КАС України, до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ; адреса: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (; вул. Канатна, буд.83, м. Одеса, 65012).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (; адреса: вул. Надії Алексєєнко, буд.106, м. Дніпро, 49008).

Суддя М.М. Аракелян