Справа № 420/24997/24
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2025-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/24997/24

Перша інстанція: суддя Радчук А.А.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Турецької І. О.,

суддів Градовського Ю. М., Семенюка Г. В.

розглянувши, у письмовому провадженні, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2024 року у справі за позовом адвоката Михальчука Миколи Івановича, в інтересах ОСОБА_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та про зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У серпні 2024 року адвокат Михальчук М.І., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність, що полягає у невчиненні дій стосовно виключення ОСОБА_1 з військового обліку на підставі підпункту 3 частини 6 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», згідно довідки Військово лікарської комісії (далі ВЛК) від 17.01.2023;

визнати протиправними дії, що полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про визнання ОСОБА_1 обмежено придатним відповідно до довідки ВЛК від 17.01.2023;

зобов`язати виключити ОСОБА_1 з військового обліку на підставі підпункту 3 частини 6 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» згідно довідки ВЛК від 17.01.2023 та внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів запис про визнання його непридатним до військової служби.

Також адвокат Михальчук М.І. просив стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_3 судові витрати, що складаються з судового збору та витрат на надання послуг з професійної правничої допомоги.

Обґрунтовуючи підстави звернення за судовим захистом, адвокат Михальчук М.І. указує, що 17.01.2023 його довіритель, на підставі довідки ВЛК, що створена при ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнаний непридатним до військової служби на підставі статей 62Б, 64Б графи II Розкладу хвороб та дані відомості було внесено до його військово-облікового документа.

Далі, адвокат пояснює, що ОСОБА_1 із мобільного застосунку Резерв + дізнався, що він досі перебуває на військовому обліку, оскільки там відображено відомості про те, що 17.01.2023 він був визнаний ВЛК непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час.

Адвокат наголошує, що ОСОБА_1 має бути виключений з військового обліку, а в мобільному додатку Резерв + повинні відображатися правильні дані, про те, що його довіритель визнаний непридатним до військової служби.

Також, в позові є покликання на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 на запит адвоката про внесення правильної інформації до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Реєстр) відповів відмовою, указуючи, що копія довідки ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 не затверджена штатною ВЛК, а запис, який стосується ступеня придатності/непридатності не відповідає вимогам Положення про військово лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.02.2008 №402 (далі Положення №402).

Не погоджуючись з доводами, що викладені у відповіді, адвокат Михальчук М.І. зазначає, що в період отримання ОСОБА_1 довідки ВЛК, діяв пункт 3.8. глави 3 розділу ІІ Положення №402, який не встановлював обов`язку щодо її затвердження штатною ВЛК.

Узагальнюючи викладене, адвокат указує на бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка полягає у невиключенні ОСОБА_1 з військового обліку.

Пояснюючи, в чому складаються протиправність дій ІНФОРМАЦІЯ_3 , адвокат зазначає про внесення посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 до Реєстру інформації, що ОСОБА_1 , відповідно до довідки ВЛК від 17.01.2023 визнаний обмежено придатним, а саме непридатний в мирний час та обмежено придатний у воєнний.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2024 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, у задоволенні позову адвоката Михальчука М.І., в інтересах ОСОБА_1 , відмовлено.

Підставою для відмови в задоволенні позову, став проведений судом першої інстанції, в контексті заявленого спору, правовий аналіз Законів України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII (далі - Закон №3543-ХІІ), «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ), Положення №402.

Так, суд відзначив, що з аналізу наведеного законодавства та довідки ВЛК №211 від 17.01.2023 вбачається, що ОСОБА_1 поставлено діагноз на підставі пунктів «Б» статей 62, 64 Розкладу хвороб, які включають хвороби/деформації з помірними порушеннями функцій, та за результатами встановлення яких, військовозобов`язаний визнається «непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатні у воєнний час».

Поряд з цим, суд першої інстанції звернув увагу, що у згаданій вище довідці ВЛК, на яку посилається позивач, як на підставу виключення його з військового обліку, його визнано непридатним до військової служби, без додавання «у мирний час» та обмежено придатний у воєнний час», також відсутнє словосполучення у випадку визнання непридатним до військової служби «з виключенням з військового обліку» (пункт 3.8. розділу ІІ Положення №402 в редакції чинній на момент проведення медичного огляду).

Також, суд звернув увагу, що згідно штампу ІНФОРМАЦІЯ_3 , що міститься у розділі VII Особливі позначки військового квитка ОСОБА_1 , останній не підлягає призову на військову службу під час мобілізації відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 23 Закону №3543-ХІІ України (а.с. 32).

Однак, як зауважив суд, дана норма не передбачає права на виключення з військового обліку, адже встановлює підстави для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Покликавшись на частину 6 статті 37 Закону №2232-ХІІ, суд відзначив, що виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають, зокрема, військовозобов`язані, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.

Підсумовуючи викладене, суд вважав, що доказів визнання позивача військово-лікарською комісією непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку матеріали справи не містять

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

Вважаючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права, що потягло за собою прийняття незаконного рішення, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Також, ОСОБА_1 заявив про стягнення на його користь, понесених судових витрат на оплату судового збору та професійної правничої допомоги.

Насамперед, в апеляції ОСОБА_1 зазначив, що суд першої інстанції помилково відніс його до категорії осіб, визначених Графою 1 «Розклади хвороб» Положення №402.

До Графи 1 відносяться громадяни, які проходять ВЛК під час приписки до призовних дільниць та призову на строкову військову службу, вступу до військових навчальних закладів (крім льотного складу), військовослужбовці строкової військової служби).

Однак, він як військовослужбовець у запасі (сержант запасу), відноситься до графи ІІ Рокладу хвороб, графи ТДВ «Б», а відтак, у випадку виявлення у нього за Графою ІІ діагнозу, передбаченого пунктами «Б» статей 62,64, ВЛК зобов`язано ухвалити висновок: «Непридатність до військової служби або обмежена придатність визначається індивідуально».

Скаржник наполягає, що, в його індивідуальному випадку, ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 , маючи дискреційні повноваження, визначила, що він є непридатним до військової служби.

Висновуючи з наведеного, ОСОБА_1 наголошував, що довідка ВЛК від 17.01.2023 прийнята відповідно до норм, чинної на той момент, редакції Положення №402, а відтак, є законною та зберігає чинність.

За його твердженням, Додаток №1 Положення №402 станом на 17.01.2023 передбачав такий вид рішення як «непридатність до військової служби або обмежена придатність визначається індивідуально».

Додаткового скаржник зазначає, що відповідно до відомостей сторінки 17 його військового квитка серії НОМЕР_1 , рішенням ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 , він не підлягаю повторному медичному огляду, а відтак жодний припис законодавства України не зобов`язує його повторно проходити медичний огляд.

Особливу увагу в апеляції ОСОБА_1 звертає на те, що в даній справі має місце порушення принципів належного врядування та правової визначеності, що у свою чергу негативно впливає на його правовий статус і цивільні права.

Пояснюючи вказане порушення скаржник звертає увагу, що зміст пункту 3.8 Положення №402 не враховує іншу частину цього Положення, а саме приписи Розкладу хвороб Додатку №1, тобто одна частина нормативно-правового акту суперечить іншій його частині.

Покликаючись на практику Європейського суду з прав людини, скаржник відзначає, що на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах («Лейас проти Хорватії» від 20.05. 2010, «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25.11.2008).

Потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки»)

Також, ОСОБА_1 звертає увагу суду апеляційної інстанції на постанову Великої Палати Верховного Суду, що викладена в постанові від 06.11.2018 у справі №812/292/18, де зазначається, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

Вимога щодо «якості закону» та обов`язок суду застосувати найбільш сприятливий для особи спосіб тлумачення закону, який не відповідає визначеним критеріям якості закону, ґрунтуються передусім на положеннях частини 1 статті 57 Конституції України, яка встановлює, що «кожному гарантується право знати свої права та обов`язки.

Із цієї конституційної норми відомо те, що у випадку встановлення судом того факту, що закон сформульований у спосіб, який не дозволяє особі знати свої права і обов`язки, застосування (тлумачення) такого закону повинно відбуватися судом на користь особи, яку позбавили (звузили) на підставі цього закону певного права або встановили (розширили) для неї нові обов`язки.

Окрім того, в апеляційній скарзі міститься довід, що пункт 3 частини 6 Закону №2232-ХІІ, який встановлює, що громадяни України, які визнані непридатними до військової служби підлягають виключенню з військового обліку, має вищу юридичну силу, ніж Положення №402.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , є військовозобов`язаним, який перебуває у запасі, має звання сержант.

19.08.2022 ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 провела медичний огляд ОСОБА_1 та встановила діагноз: «Остеохондроз грудного та поперекового відділів хребта І-ІІ ступеню, плоскостопість ІІ ступеню. Остеоартроз таранно- човноподібних відростків ІІ ступеню з помірним порушенням функцій хребта та ступенів.

ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби на підставі статті 62Б, 64Б Графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ «Б», що підтверджується копією довідки ВЛК №211 від 17.01.2023 року (а.с.35).

Відповідно до розділу V «Відомості про медичні огляди та щеплення» копії військового квитка військовозобов`язаного ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , останній 19.08.2022 визнаний непридатним до військової служби за Графою ІІ статті 62Б, 64Б Розкладу хвороб (а.с.29).

У розділі VII «Особливі позначки військового квитка» міститься штамп ІНФОРМАЦІЯ_3 не підлягає призову на військову службу під час мобілізації відповідно абзацу 3 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (а.с. 32).

Згідно електронного військово-облікового документу із мобільного застосунку Резерв +, ОСОБА_1 непридатний у мирний час, обмежено придатний у воєнний час. Постанова ВЛК від 17.01.2023. Дата уточнення даних 18.05.2024 року (а.с 34).

Адвокат Михальчук М.І., представлячи інтереси ОСОБА_1 ,21.06.2024 звернувся з адвокатським запитом до ІНФОРМАЦІЯ_3 , у якому просив:

підтвердити інформацію про виключення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі підпункту 3 частини 6 статті 37 Закону України Закону №2232-ХІІ;

повідомити причину відсутності відомостей про виключення ОСОБА_1 з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі підпункту частини 6 статті 37 Закону №2232-ХІІ у мобільному застосунку Резерв+ та відповідно відсутність таких відомостей в реєстрі «Оберіг»;

внести коректні (правильні) відомості до реєстру «Оберіг» стосовно виключення ОСОБА_1 з військового обліку на підставі підпункту 3 частини 6 статті 37 Закону №2232-ХІІ, згідно довідки ВЛК від 17.01.2023.

У відповідь на даний запит ІНФОРМАЦІЯ_2 направив на адресу адвоката листа від 01.07.2024 року №12431, в якому зазначив, що в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, стосовно стану здоров`я ОСОБА_1 наявна наступна інформація «не придатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час». Також вказано, шо надана копія довідки ВЛК не затверджена штатною ВЛК, а запис, який стосується ступеня придатності/непридатності не відповідає вимогам Положення №402.

Окрім того, ІНФОРМАЦІЯ_2 покликається, у вказаній відповіді, на пункт 3 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №559 (далі Порядок №559), де встановлено, що відомості, що зазначені у військово-обліковому документі громадянина України, який перебуває або був виключений з військового обліку Збройних Сил, повинні відповідати відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Зважаючи на викладене, у листі зазначено, що ОСОБА_1 слід прибути в ТЦК та СП за місцем перебування на військовому обліку для приведення військово-облікового документа у відповідність з даними Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

30.07.2024 року позивач особисто звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою з таких же питань, що й в містились в адвокатському запиті.

Відповіді відповідача на вказану заяву матеріали адміністративної справи не містять.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для її задоволення, з огляду на таке.

Указом Президента України від 24.02. 2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02. 2022 строком на 30 діб.

Пунктом 2 Указу Президента України від 24.02. 2022 № 64/2022 військовому командуванню разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування доручено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указом Президента України «Про Загальну мобілізацію» №69/2022 від 24.02.2022 р. оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон №3543-ХІІ.

У статті 1 Закону №3543-ХІІ визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначається Законом №2232-ХІІ.

Відповідно частини 1 статті 14 Закону №2232-ХІІ приписка громадян України чоловічої статі до призовних дільниць проводиться з метою взяття їх на військовий облік, визначення наявних призовних ресурсів, ступеня придатності до військової служби, встановлення освітнього рівня, здобутої спеціальності або професії, рівня фізичної підготовки, вивчення особистих якостей.

Згідно частини 9 цієї статті на районні (міські) комісії з питань приписки покладаються, зокрема: організація і проведення медичного огляду допризовників, які викликаються на комісію, визначення їх придатності для військової служби; направлення для медичного огляду до призовної комісії Автономної Республіки Крим, обласних або Київської міської призовних комісій призовників, яких визнано непридатними до військової служби за станом здоров`я, та таких, що виявили незгоду з результатами медичного огляду; зняття з військового обліку призовників та взяття на військовий облік військовозобов`язаних громадян, яких:

- за станом здоров`я визнано непридатними до військової служби в мирний час, обмежено придатними у воєнний час;

- раніше було засуджено до позбавлення волі, обмеження волі, арешту чи виправних робіт за вчинення кримінального проступку, нетяжкого злочину, у тому числі із звільненням від відбування покарання; виключення з військового обліку громадян, яких:

- за станом здоров`я визнано непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку;

- раніше було засуджено до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Частиною 10 статті 14 Закону №2232-ХІІ визначено, що за результатами медичного огляду громадянина України і з урахуванням рівня його освітньої підготовки, особистих якостей, роду діяльності та спеціальності комісія з питань приписки може прийняти одне з таких рішень:

придатний для військової служби та попередньо призначений до служби у Збройних Силах України чи іншому військовому формуванні;

тимчасово непридатний до військової служби, потребує лікування;

підлягає направленню на додаткове медичне обстеження та проведення повторного медичного огляду (із зазначенням дати проведення);

непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час, підлягає взяттю на облік військовозобов`язаних;

непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку, підлягає виключенню з військового обліку;

підлягає взяттю на військовий облік військовозобов`язаних як такий, що був раніше засуджений до позбавлення волі, обмеження волі, арешту, виправних робіт за вчинення кримінального проступку, нетяжкого злочину, у тому числі із звільненням від відбування покарання;

підлягає виключенню з військового обліку як такий, що був раніше засуджений до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.

З метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи затверджено Положення №402.

Це Положення поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, членів їх сімей, призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з пунктом 1.1 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Пунктом 1.2 глави 1 розділу І Положення №402 встановлено, що військово-лікарська експертиза це, зокрема: медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом;

визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом;

установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.

Згідно з пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії.

Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Пунктом 2.2 глави 2 розділу І Положення № 402 визначено, що штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону.

Штатні ВЛК комплектуються лікарями із клінічною підготовкою за однією з лікарських спеціальностей (терапія, хірургія, неврологія, психіатрія, оториноларингологія, офтальмологія, організація охорони здоров`я тощо), з досвідом роботи у військових частинах та закладах охорони здоров`я (установах).

До позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать, зокрема, ВЛК ТЦК та СП. (підпункт 2.5.1 пункту 2.5. глави 2 розділу І Положення №402).

Згідно з пунктами 1.1, 1.2 глави 1 розділу ІІ Положення № 402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови).

Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).

Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).

Як мовилося вище ОСОБА_1 має статус військовозобов`язаного (сержант запасу).

Питання медичного огляду військовозобов`язаних у мирний час та під час мобілізації, на особливий період регламентує глава 3 розділу II Положення №402.

Згідно із пункту 3.8 глави 3 розділу ІІ Положення №402 (в редакції чинній на момент проведення медичного огляду, складання постанови ВЛК) за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, які передбачають індивідуальне визначення придатності до військової служби і військової спеціальності, ВЛК щодо військовозобов`язаних, яких призивають на військову службу або приймають на військову службу у добровільному порядку за контрактом, виносить одну із таких постанов:

«Непридатний до військової служби у мирний час, обмежено придатний у воєнний час»;

«Обмежено придатний до військової служби»;

«Придатний (або непридатний) до військової служби за контрактом, за спеціальністю _____________ (вказати спеціальність)»;

«Придатний (або непридатний) до військової служби в миротворчій місії за спеціальністю _____________ (вказати спеціальність)»;

«Придатний до військової служби».

Постанови ВЛК військових комісаріатів оформлюються довідкою ВЛК (додаток 4 до Положення) у двох примірниках, яка не підлягає затвердженню штатною ВЛК і дійсна протягом шести місяців з дня медичного огляду. Копія довідки видається на руки особі, яка пройшла медичний огляд.

Після закінчення медичного обстеження під час мобілізації ВЛК виносить щодо військовозобов`язаного одну із таких постанов:

«Придатний до військової служби»;

«Тимчасово непридатний до військової служби (вказати дату повторного огляду)»;

«Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку».

За приписами пункту 20.3 глави 20 розділу ІІ Положення №402 при медичному огляді військовослужбовців та інших контингентів ВЛК приймаються, у тому числі постанови такого змісту:

а) «Придатний: до військової служби;

б) «Непридатний:

до військової служби з виключенням з військового обліку;

до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час (на воєнний час приймається постанова: «Обмежено придатний до військової служби).

Відповідаючи на довід ОСОБА_1 про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що виразилося у помилковому застосуванню до спірних правовідносин Графи 1 Розкладу хвороб, що викладений в Додатку №1, замість Графи №2, що призвело до неправильного висновку, що спірна довідка ВЛК не відповідає пункту 3.8. розділу ІІ Положення №402, колегія суддів встановила таке.

Додаток №1 Розклад хвороб, станів та фізичних вад, що визначає ступінь придатності до військової служби містить ІІІ графи.

Позивач, перебуваючи у статусі військовослужбовця сержантського складу в запасі, відноситься до ІІ Графи, а саме до громадян, військовослужбовців, які приймаються, призиваються та проходять військову службу осіб рядового, сержантського та старшинського складу, прапорщики (мічмани).

Є правильним зауваження позивача, що у випадку виявлення у військовозобов`язаного за Графою ІІ діагнозу, передбаченого пунктами «Б» статей 62,64, ВЛК ухвалює висновок «непридатність до військової служби або обмежена придатність визначається індивідуально», а відтак ВЛК діяла на підставі законодавства та в межах повноважень.

Колегія суддів з цим погоджується, але вважає, що таке помилкове застосування судом першої інстанції Графи І замість Графи ІІ Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, не вплинуло на правильність рішення суду першої інстанції.

Проаналізувавши Розклад хвороб, колегія суддів установила, що в ньому містяться різні варіації прийняття рішень, а саме: придатні, непридатні до військової служби з виключенням з військового обліку, непридатні до військової служби в мирний час, обмежено придатні у воєнний час, а також непридатність до військової служби або обмежена придатність визначається індивідуально.

Як вважає суд апеляційної інстанції, ВЛК, установивши, що військовослужбовець непридатний до військової служби, при прийнятті рішення та оформлення довідки, повинна була керуватися пунктом 3.8 глави 3 розділу ІІ та пунктом 20.3 глави 20 розділу ІІ Положення №402, які чітко встановлюють, якщо особа визнана непридатною до військової служби, то в постанові обов`язково повинно бути зазначено про виключення військовослужбовця з військового обліку.

Колегія суддів не вбачає суперечностей між пунктом 3.8 глави 3 розділу ІІ та пунктом 20.3 глави 20 розділу ІІ Положення №402 та Розкладом хвороб, адже наведені пункти Положення висувають вимоги щодо змісту постанови, яка приймається ВЛК, а Додаток №1, де міститься Розклад хвороб перелічує хвороби, стани та фізичні вади, що визначають ступінь придатності до військової служби.

За таких умов, суд апеляційної інстанції вважає недоречними доводи скаржника про порушення принципу належного урядування, а довідку ВЛК від 17.01.2023 про визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби такою, що не відповідає приписам Положення №402.

Окрім того, колегія суддів відзначає, що для виключення з військового обліку не відбувається автоматично і позивач мав звернутися до районного ТЦК та СП, в якому перебуває на військовому обліку із заявою про виключення з військового обліку та надати документи, які підтверджують право на таке виключення.

Проте, починаючи з січня 2023 року, ОСОБА_1 цим не скористався.

Є доречним, покликання суду першої інстанції на розділ VII «Особливі позначки військового квитка» ОСОБА_1 , де міститься штамп ІНФОРМАЦІЯ_3 , що військовослужбовець не підлягає призову на військову службу під час мобілізації відповідно абзацу 3 частини 1 статті 23 Закону №2232-ХІІ (а.с. 32).

Дана норма визначає підстави відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Так, відповідно абзацу 3 частини 1 статті 23 Закону №3543-ХІІ не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії).

Поряд з цим, за приписами частини 6 статті 37 Закону №2232-ХІІ виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які, зокрема визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку;

Указана редакція частини 6 статті 37 Закону №2232-ХІІ, діяла як станом на момент оформлення довідки ВЛК від 17.01.2023, так і станом на момент звернення представника позивача до відповідача з адвокатським запитом та надання відповіді на нього.

Отож, є правильним висновок суду першої інстанції, що відсутність в довідці ВЛК висновку, що військовослужбовець ОСОБА_1 повинен бути виключений з військового обліку, свідчить про необґрунтованість, заявлених позовних вимог.

Відповідно до пунктів 3 та 4 Порядку №559 відомості, що зазначені у військово-обліковому документі громадянина України, який перебуває або був виключений з військового обліку Збройних Сил, СБУ, розвідувального органу, повинні відповідати відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

У разі коли відомості, зазначені у графах 1-5, 13 та 14 військово-облікового документа на бланку, не відповідають відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, він вважається недійсним (крім військово-облікових документів військовозобов`язаних та резервістів СБУ, розвідувальних органів).

Відповідність відомостей, зазначених у військово-обліковому документі на бланку, відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, перевіряється через:

електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста;

районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки або його відділ (орган СБУ, розвідувальний орган).

У разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України для внесення відповідних змін:

у паперовій формі - повинен звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку;

в електронній формі - повинен скористатися засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста для звернення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку.

За такого правового регулювання, ОСОБА_1 повинен прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 для приведення військово облікового документа у відповідність з даними Реєстру.

Стаття 316 КАС України унормовує, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вимоги даної статті колегія судді дійшла висновку, що відсутні підстави для задоволення апеляції ОСОБА_1 та для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки воно законним та обґрунтованим.

За результатами апеляційного перегляду, розподіл судових витрат, відповідно до вимог статті 139 КАС України, не здійснюється.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для його оскарження в касаційному порядку.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2024 року у справі за позовом адвоката Михальчука Миколи Івановича, в інтересах ОСОБА_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_5 про визнання бездіяльності протиправною та про зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Ю. М. Градовський

суддя Г. В. Семенюк

Повне судове рішення складено 04.02.2025.