Справа № 703/3894/24
Суддя: Крива Ю. В.
Дата ухвалення: 2025-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 703/3894/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2025 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі судді Криви Ю.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, згідно якої 9 липня 2024 року об 11 год. 00 хв. у ІНФОРМАЦІЯ_3 , що станом на 09.07.2024 з власного бажання позивач до ІНФОРМАЦІЯ_2 не прибув, про зміни свого сімейного стану, стану здоров`я, освіти, місця роботи не повідомляв, адреси місця проживання (перебування) не повідомляв, чим своїми діями порушив вимоги ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме абз.5 ч.10 ст.1 та ч. 3 ст. 37, що суперечить самому змісту постанови, в якій зазначено як місце проживання позивача так і місце його роботи. Позивач звертає увагу, що жодних конкретних даних про те, що він змінив сімейний стан, стан здоров`я та освіту оскаржувана постанова не містить. Так, згідно довідки ліцею № 37 від 05.05.2024 він працює там з 25.01.2024 на посаді вчителя математики та інформатики відповідно до розкладу з понеділка по суботу з навантаженням у 23 години, тобто менше ніж 4 години на добу. Для проведення начальних занять з дітьми за його місцем роботи, прибував з місця проживання за місцем реєстрації (м. Сміла) на роботу (м. Київ) на автомобільному транспорті. Також позивач звертає увагу, що у літній період, тобто під час складення постанови, усі вчителі знаходяться у відпустці, а навчальні заняття не проводяться. Отже, позивач стверджує, що місце проживання він не змінював.

Щодо місця роботи позивач вказує, що він надав посвідчення про приписку до призовної дільниці ІНФОРМАЦІЯ_4 № 0103/2015, штрих-код 2 запис про право позивача на відстрочення від військової служби, яке посвідчено печаткою ІНФОРМАЦІЯ_5 . Таким чином, ІНФОРМАЦІЯ_6 був повідомлений про місце роботи позивача у ліцеї № 34 імені ОСОБА_2 району міста Києва та надав позивачу відстрочку від призов у зв`язку з місцем роботи позивача.

Також, позивач звертає увагу, що він опинився у ІНФОРМАЦІЯ_3 поза його волею, під час перебування на озері Дідове, що знаходиться у Берегівському районі Закарпатської області, де позивач перебував, оскільки його було залучено з 8.07.2024 по 12.07.2024 помічником керівника дитячого гуртка пішохідного туризму відокремленого підрозділу федерації спортивного туризму України «Черкаська обласна федерація спортивного туризму» для супроводу дітей віком 10-16 років до озера Дідове, що знаходиться у Берегівському районі Закарпатської області, що підтверджується заявами батьків дітей, та довідкою Голови відокремленого підрозділу федерації спортивного туризму України «Черкаська обласна федерація спортивного туризму». Однак, як вказує позивач, представники ІНФОРМАЦІЯ_2 із застосуванням насильства 08.07.2024 доставили позивача автобусом до місцезнаходження відповідача, де його утримували 2 доби, після чого склали вказаний протокол та оскаржувану постанову.

Враховуючи викладене, просить суд скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 по справі про адміністративне правопорушення № 337/2024 від 09.07.2024 від 14 травня 2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.3 ст. 210 КУпАП у виді штрафу у розмірі 25500 грн.

Ухвалою від 24 липня 2024 року суд відкрив провадження у справі та постановив розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_7 своїм правом на подання відзиву та доказів не скористався.

Частиною 5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з ч.1 ст. 5 КАСУ кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у визначений законом спосіб.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що постановою т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_3 №337/2024 від 09 липня 2024 року накладено на ОСОБА_1 штраф у сумі 25500 грн. за те, що він 09 липня 202 року об 11 год. 00 хв. у ІНФОРМАЦІЯ_8 станом на 09.07.2024 з власного бажання до ІНФОРМАЦІЯ_2 не прибував, про зміну свого сімейного стану, стан здоров`я, освіти, місця роботи не повідомляв адреси місця проживання (перебування) не повідомляв, чим своїми діями порушив вимоги ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме абз. 5 ч. 10 ст. 1 та ч. 3 ст. 37 (у редакції чинній на момент здійснення адміністративного правопорушення), чи вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Частиною першою статті 210 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, а частиною третьою статті 210 КУпАП за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Вказана норма є бланкетною, тому в постанові повинно бути зазначено норму нормативно-правового акта, яку порушила особа, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У оскаржувані постанові вказано, що ОСОБА_1 порушив вимоги ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме абз. 5 ч. 10 ст. 1 та ч. 3 ст. 37.

Нормативно-правовим актом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є, зокрема, Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Так, відповідно до абз. 5 ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до ч. 3 ст. 37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» призовники, військовозобов`язані та резервісти після прибуття до нового місця проживання зобов`язані в семиденний строк стати на військовий облік. У разі декларування місця проживання особи за декларацією про місце проживання, поданою в електронній формі засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, взяття на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів здійснюється відповідними районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки на підставі відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів в електронній формі, надісланих органами реєстрації через Єдину інформаційну систему Міністерства внутрішніх справ України до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

З наданих суду доказів вбачається, що позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 12 серпня 2018 року.

Відповідно до довідки № 37 від 15.05.2024, виданої директором ліцею № 34 імені Віктора Максименка Подільського району м. Києва, останній дійсно працює у ліцеї з 25.01.2024 на посаді вчителя математики і інформатики з навантаженням (23 год. на тиждень). Освітній процес у ліцеї здійснюється у дві зміни з 08.00 год. до 19.00 год. ОСОБА_1 , має 23 навчальних занять, що складає 1,3 ст., відповідно до розкладу упродовж понеділка-суботи в очній та дистанційних формах. Навчання у дистанційній формі здійснюється у суботу з 10.00 год. до 13.00 год.

Відповідно до посвідчення про приписку до призовної дільниці, ОСОБА_1 , приписаний до призовної дільниці м. Сміла, в якому мається відмітка про те, що позивач має право на відстрочку.

Також, відповідно до довідки № 180724/01 від 18.07.2024, виданої керівником гуртка з пішохідного туризму Горловою відокремленого підрозділу федерації спортивного туризму України «Черкаська обласна федерація спортивного туризму», ОСОБА_1 , який працює на посаді вчителя математики та інформатики у ліцеї № 34 імені Віктора Максименка Подільського району міста Києва, було залучено з 08.07.2024 по 12.07.224 помічником керівника гуртка з пішохідного туризму для супроводження дітей віком 10-16 років до озера Дідове, що знаходиться у Берегівському районі Закарпатської області.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Під час провадження у справах про адміністративні правопорушення, для реалізації даного конституційного принципу, у відповідності до ст.ст.7, 245 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами. Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Це означає, що ця норма Закону встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються, а повідомлені позивачем обставини справи відповідають дійсності, доки відповідач їх не спростує.

Отже, в адміністративних справах щодо оскарження рішень та дій суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Така презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Як убачається із копії оскаржуваної постанови, у ній відсутні будь-які дані, що до неї додаються, а отже не вказано і докази, які підтверджують безпосередньо факт вчинення правопорушення.

Таким чином, ця постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено вичерпний перелік рішень які має право прийняти місцевий загальний суд як адміністративний за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що відповідачем не надано доказів на підтвердження законності та обґрунтованості оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід скасувати, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст. 241-243, 246, 286 КАС України, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити повністю.

Скасувати постанову т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №337/2024 від 09 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладення на нього 25500 грн. штрафу.

Закрити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня складення повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Ю. В. Крива