Справа № 140/13542/24
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2025-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року ЛуцькСправа № 140/13542/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, контролюючий орган, позивач) звернулося до фізичної особи, яка займається незалежною професійною діяльністю ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення податкового боргу в сумі 11 972,27 грн в дохід бюджету.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення статей 16, 36, 38 Податкового кодексу України (далі - ПК України) за відповідачем рахується податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, який виник згідно самостійно поданої податкової декларації за 2023 рік від 30 квітня 2024 року та не сплачений у сумі 6 229,17 грн по терміну сплати 31 липня 2024 року та по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, який виник згідно самостійно поданої податкової декларації за 2023 рік від 30 квітня 2024 року та не сплачений у сумі 519,10 грн по терміну сплати 31 липня 2024 року.

Окрім того відповідно до статті 129 ПК України, платнику нараховано пені на суму 5 150,67 грн та штрафні санкції у розмірі 73,33 грн, згідно податкового повідомлення-рішення від 12 липня 2024 року №3.

Несплачені у встановлені законодавством строки суми податкового зобов`язання набули статусу податкового боргу. З метою погашення податкового боргу була сформована та надіслана відповідачу податкова вимога від 09 серпня 2016 року №68738-03, яка була вручена 09 травня 2023 року, однак податковий борг не був погашений.

З огляду на зазначене, контролюючий орган просить адміністративний позов задовольнити в повному обсязі (арк. спр. 1-2).

При надходженні позовної заяви до суду, на виконання вимог частини третьої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) судом зроблено запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Волинській області про реєстрацію місця проживання відповідача (арк. спр. 39).

За відомостями підрозділу УДМС України у Волинській області місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (арк. спр. 43).

При зверненні до суду з даним позовом, контролюючий орган у позовній заяві зазначив адресу відповідача, яка відповідає його зареєстрованому місцю проживання відповідно до відомостей підрозділу УДМС України у Волинській області та направив на цю адресу копію позовної заяви з додатками, надавши суду докази такого направлення, як того вимагає частина друга статті 161 КАС України.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) (арк. спр. 40).

Копію ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі від 25 листопада 2024 року судом надіслано відповідачу за допомогою підсистеми «Електронний суд» та була доставлена до електронного кабінету 25 листопада 2024 року, про що свідчить довідка про доставку електронного листа (арк. спр. 42).

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, доказів у спростування позовних вимог не надав, про причини неподання відзиву суд не повідомив.

У зв`язку із ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд, керуючись вимогами частини шостої статті 162 КАС України, дійшов висновку про можливість розгляду даного спору за наявними у справі матеріалами.

Суд, перевіривши доводи позивача у позовній заяві, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

Відповідно до довідки про наявність заборгованості по платежах до бюджету у відповідача станом на 03 червня 2024 року наявна наступна заборгованість:

- податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування 11379,84 грн, в тому числі основний платіж 6229,17 грн та пеня 5150,67 грн;

- військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування 519,10 грн, в тому числі штрафна санкція 73,33 грн (арк. спр. 3).

Як убачається з розрахунку податкового боргу за позивачем обліковується борг, який платник податків визначив самостійно у декларації про майновий стан та доходи поданої 30 квітня 2024 року (арк. спр. 7-8), а саме з податку на військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 592,43 грн та з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 11379,84 грн (арк. спр. 4-5).

ГУ ДПС у Волинській області сформовано податкову вимогу Форми «Ф» від 09 серпня 2016 року №68738-03 на загальну суму податкового боргу 2 374,00 грн, яка надіслана на адресу відповідача та отримана 09 травня 2023 року, про що свідчить корінець відповідної податкової вимоги та повідомлення про вручення поштового відправлення (арк. спр. 6).

Також податкове повідомлення-рішення від 12 липня 2024 року №3 на суму 733,32 грн, яка входить до складу податкового боргу, була надіслана за місцем реєстрації відповідача, однак, згідно довідки про причини повернення/досилання, повернулося до податкового органу за закінченням терміну зберігання (арк. спр. 9-10).

Інтегрованою картою платника підтверджується наявність податкового боргу та його безперервність з моменту його формування (арк. спр. 12-33).

З метою стягнення наявної заборгованості, ГУ ДПС у Волинській області звернулось із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс (далі - ПК України)

Згідно з приписами підпунктів 16.1.3, 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, сплачувати податки та збори в строки та в розмірах, установлених цим кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до підпунктів 14.1.39, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України у цьому Кодексі поняття вживаються в такому значенні:

грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня;

податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Отже, факт узгодження податкового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання в установлений законом строк. Своєю чергою невиконання обов`язку щодо сплати узгодженого податкового зобов`язання у встановлений законом строк має наслідком включення такого зобов`язання до податкового боргу платника податків, процедура стягнення якого визначається законом.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України передбачений обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до підпункту 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені ПК України, законами з питань митної справи.

За приписами підпункту 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Так, податковий борг за платежем: податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування та військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування результаті самостійного нарахованого платником податків грошового зобов`язання за податковою декларацією про майновий стан та доходи від 30 квітня 2024 року №.

Також з матеріалів справи убачається, що до складу податкового боргу входить сума, передбачена у податковому повідомленні-рішенні від 12 липня 2024 року №3 на суму 733,32 грн, яке надіслане відповідачу на його податкову адресу рекомендованим листом з повідомленням про вручення (арк. спр. 9-10).

Як обумовлено пунктом 42.5 статті 42 ПК України, у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Зазначені податкові повідомлення-рішення із довідкою оператора поштового зв`язку про причини невручення за закінченням терміну зберігання з урахуванням приписів пункту 42.5 статті 42 ПК України вважаються врученими відповідачу.

Як убачається із інтегрованої картки платника за вказаним платежем, сума заборгованості ОСОБА_1 становить: податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 11 379,84 грн та з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування 702,26 грн (однак сума, яка підлягає стягненню позивачем зазначено 592,43 грн) (арк. спр. 12-19).

Згідно пункту 54.1. статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно із пунктом 294.1. статті 294 ПК України, податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку першої, другої та четвертої груп є календарний рік.

Податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал (крім податкового періоду для податкової звітності з податку на додану вартість, визначеного пунктом 202.1 статті 202 цього Кодексу).

Податковий (звітний) період починається з першого числа першого місяця податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем останнього місяця податкового (звітного) періоду (пункт 294.2. статті 295 ПК України).

Нормами пункту 295.3. статті 295 ПК України, визначено, що платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

За приписами підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

З врахуванням викладеного несплачені у встановлені законодавством строки суми податкового зобов`язання набули, статусу податкового боргу.

Згідно пункту 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків..

З метою погашення податкового боргу ГУ ДПС у Волинській області, сформувало податкову вимогу форми «Ф» від 09 серпня 2106 року №68738-03, яка була надіслана у встановленому порядку за адресою відповідача та, як вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення, ним отримана 09 травня 2023 року (арк. спр. 6).

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно пункту 95.2 статті 95 ПК України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 87.11 статті 87 ПК України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Таким чином, оскільки за відповідачем обліковується податковий борг в загальній сумі 11 972,27 грн, доказів сплати якої відповідач суду не надав, а вжиті контролюючим органом заходи не призвели до його погашення, тому позовні вимоги належить задовольнити шляхом прийняття рішення про стягнення в дохід держави вказаного податкового боргу.

Керуючись статтями 243-246, 255, 257, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44106679) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави податковий борг в сумі 11 972,27 грн (одинадцять тисяч дев`ятсот сімдесят дві гривні двадцять сім копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Смокович