Справа № 420/2954/25
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2025-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2954/25
УХВАЛА
03 лютого 2025 року м.Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Потоцька Н.В., розглянувши матеріали адміністративного позову
ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
до: Військової частини НОМЕР_2 (адреса: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 )
про: визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , в якому позивач просить:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 різниці між сумою грошового забезпечення (основних та додаткових видів грошового забезпечення) за період з 01.01.2020 р. по 04.01.2020 р. включно, одноразових додаткових видів грошового забезпечення та грошової компенсації за всі не використані за час проходження військової служби дні щорічної основної відпустки і додаткової відпустки як учаснику бойових дій, які були виплачені у вказаному періоді, обчислених на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.06.2024 р. по справі №420/7135/24, та раніше нарахованими і виплаченими сумами грошового забезпечення в загальному розмірі 808,91 грн;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 різницю між сумою грошового забезпечення (основних та додаткових видів грошового забезпечення) за період з 01.01.2020 р. по 04.01.2020 р. включно, одноразових додаткових видів грошового забезпечення та грошової компенсації за всі не використані за час проходження військової служби дні щорічної основної відпустки і додаткової відпустки. як учаснику бойових дій, які були виплачені у вказаному періоді, обчислених на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.06.2024 р. по справі №420/7135/24, та раніше нарахованими і виплаченими сумами грошового забезпечення в загальному розмірі 106745,00 грн, у тому числі:
грошове забезпечення (основні та додаткові видів грошового забезпечення) за період з 01.01.2020 до 04.01.2020 обчислене з урахуванням: посадового окладу в розмірі 10 760,00 грн, окладу за військове звання в розмірі 1770,00 грн, надбавки за вислугу років в розмірі 50% перерахованих посадового окладу та окладу за військовим званням, надбавки за особливості проходження служби в розмірі 80% перерахованих посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% перерахованого посадового окладу, премії в розмірі 75% перерахованого посадового окладу;,
грошова компенсація за всі не використані за час проходження військової служби дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки як учаснику бойових дій, обчислена з урахуванням посадового окладу в розмірі 10 760,00 грн, окладу за віїіськове звання в розмірі 1 770,00 грн, надбавки за вислугу років в розмірі 50% перерахованого посадового окладу, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% перерахованого посадового окладу, надбавки за особливості проходження служби в розмірі 50% перерахованих посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, премії в розмірі 45% перерахованого посадового окладу;
одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби, обчислена з урахуванням посадового окладу в розмірі 10 760,00 грн, окладу за військове звання в розмірі 1 770,00 грн, надбавки за вислугу років в розмірі 50% перерахованих посадового окладу та окладу за військовим званням, надбавки за особливості проходження служби в розмірі 80% перерахованих посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% перерахованого посадового окладу, премії в розмірі 75% перерахованого посадового окладу.
Вирішуючи питання, викладені у ч.1 ст. 171 КАС України, суддя приходить до висновку, що поданий позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.
Згідно з частинами 2 та 3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Положеннями частини 1 статті 382 КАС України передбачено, що Суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Відповідно до частини 2 статті 382-1 КАС України, за наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Відповідно до частини 1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що приписами статей 382, 382-1, 383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.
Вказані правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання нового позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (статті 382, 382-1 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення, яке набрало законної сили.
Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.
Відтак, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, у відповідності до КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.
Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернулась до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_2 , в якому просить визнати протиправними дії Відповідача щодо неналежного виконання рішень Одеського окружного адміністративного суду від 24.06.2024 року у справі №420/7135/24, та зокрема зазначає:
«Вважаю, що Відповідачем протиправно не в повному обсязі здійснено нарахування та виплата грошового забезпечення за період з 01.01.2020р. по 04.01.2020р., з урахуванням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.06.2024 р. по справі № 420/7135/24, в частині встановлення розміру премії при обчисленні грошового забезпечення у т.ч. одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби, грошової компенсації за всі не використані за час проходження військової служби дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки як учаснику бойових дій.».
Отже, вимоги, які заявлені позивачем у цій справі, стосуються питання алгоритму дій Військової частини НОМЕР_4 виконання вищезазначеного рішення Одеського окружного адміністративного суду, що набрало законної сили.
Заявлені позовні вимоги стосуються саме порядку виконання судових рішень, а тому позивач, у випадку незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача, має встановлене законом право в порядку статті 383 КАС України подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Отже, в даному випадку відсутні підстави стверджувати про виникнення між позивачем та відповідачем нового спору. У такому разі має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.
При цьому, наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.
Статтею 129-1 Конституції України регламентовано, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.
Такий порядок оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятого на виконання судового рішення є більш оптимальним для особи, яка вважає що її права порушені, з огляду, зокрема, на положення частини п`ятої статті 383 КАС України, відповідно до якої, розгляд заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень здійснюється судом протягом 10 днів, з дня її отримання.
За приписами частини шостої цієї статті, за наявності підстав для задоволення заяви, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону; у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.
Слід також врахувати і те, що винесення судового рішення, яке передбачає оцінку судового рішення прийнятого в іншій справі, буде суперечити статті 129-1 Конституції України.
За вказаних обставин, суддя зазначає, що позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправними дій, вчинених на виконання рішення суду. Проте, спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.
З огляду на вищенаведене, суддя дійшов висновку, що обраний ОСОБА_1 спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.
Отже, у спірних правовідносинах наявні обставини, з якими стаття 383 КАС України пов`язує виникнення підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.
Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не подавати новий адміністративний позов.
Підсумовуючи вищенаведене, суддя звертає увагу, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.
Таким чином, якщо ОСОБА_1 вважає протиправними рішення, дії чи бездіяльність відповідача, вчинені на виконання рішень Одеського окружного адміністративного суду від 24.06.2024 року у справі №420/7135/24, то останній може звернутись до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача, а не пред`являти новий адміністративний позов.
За таких підстав суддя дійшов висновку про відмову у відкритті провадження по справі.
Частиною 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Аналогічні приписи містить і ч. 5 ст. 242 КАС України.
Керуючись ст. 2, 19, 170, 256, 293-297 КАС України, суддя,
Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвала набирає законної сили відповідно до вимог ст. 256 КАС України та може бути оскаржена у порядку та строки визначені статтею 293-297 КАС України.

Головуючий суддя Нінель ПОТОЦЬКА