Справа № 599/93/25
Суддя: Снігурський В. В.
Дата ухвалення: 2025-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 599/93/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року Зборівський районний суд Тернопільської області в складі судді Снігурського В. В., при секретарі Куриляк О. Г., розглянувши в місті Зборові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

позивач ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до відповідача - Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради з вимогами про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ТЕ № 00145456 від 10 грудня 2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.152-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 грн.

Представник позивача вважає, що оскаржувана постанова винесена незаконно та необґрунтовано, а тому просить її скасувати.

Відповідач надав відзив на позов, згідно якого зазначає, що оплата за паркування транспортного засобу НОМЕР_1 не надходила, платіжних документів позивач не надавав. Позовних вимог відповідач не визнає, вважає оскаржувану постанову правомірною, оскільки позивач порушив п.15 Правил дорожнього руху України за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.152-1 КУпАП і поліцейський діяв в порядку, передбаченому законом. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Сторони (їх представники) в судове засідання не з`явился, що в силу ч.3 ст.205 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи суд встановив: що 10 грудня 2024 року інспектором з паркування управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ТЕ №00145456, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч.1 ст.152-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 грн.

У постанові зазначено, що 14 жовтня 2024 року о 17:48 год. в м.Тернопіль по вул. В`ячеслава Чорновола водій транспортного засобу VOLKSWAGEN TIGUAN. д.н.з. НОМЕР_1 не здійснив оплату за паркування на платному паркувальному майданчику, чим допустив порушення п.15 ПДР України.

Копію вказаної постанови позивач отримав поштою 13 січня 2025 року, що засвідчує штамп відділення поштового зв`язку на конверті та трекінг поштового відправлення.

Позов пред`явлено до суду 15 січня 2025 року, тобто в межах строку, встановленого ч.2 ст.286 КАС України, згідно якої позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі може бути подано протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Як зазначено у позовній заяві, позивач своєчасно здійснив оплату вартості послуг в сумі 30.00 грн. (із розрахунку 15 грн. за одну годину паркування) з користування майданчиками для платного паркування за 2 години, що підтверджується випискою по картці/рахунку АТ КБ «Приватбанк» від 15 жовтня 2024 року та витягом з Приват24, згідно яких платіж в сумі 30 грн. з банківської картки позивача здійснено 14 жовтня 2024 року о 16 год.44 хв.

16 жовтня 2024 року позивач звернувся із заявою до відповідача по справі - Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради, надавши копію платіжного документа про оплату послуг за паркування транспортного засобу, з приводу скасування повідомлення про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Згідно відповіді № 26931-Ф від 21 жовтня 2024 року вбачається, що номерний знак автомобіля при оплаті за паркування транспортного засобу був введений некоректно, а саме B07788SA, що стало причиною не розпізнання автоматизованою системою оплати за користування платним паркувальним майданчиком, тому інспектор з паркування був наділенний передбаченими законом повноваженнями для складення повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності позивача.

З вказаної відповіді вбачається, що відповідач не заперечує того факту, що позивач надав квитанції про оплату за паркування, однак відбулася помилка у введенні номерного знаку.

Відповідно до вимог ч.1, ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач відразу після отримання повідомлення про притягнення його до адміністративної відповідальності звернувся до позивача та надав докази про своєчасну оплату коштів за паркування, однак його пояснень та заперечень до уваги взято не було.

Відповідно до ч.1 ст.152-1 КУпАП порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі неоплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування, тягне за собою накладення штрафу в двадцятикратному розмірі від вартості однієї години послуги з користування тим майданчиком для платного паркування транспортних засобів, на якому знаходиться транспортний засіб у момент порушення.

З диспозиції вказаної статті вбачається, що суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується лише прямим умислом.

В свою чергу, матеріали справи доводять, що у позивача був відсутній умисел на ухилення від оплати коштів за паркування, оплату він здійснив своєчасно, що стверджується платіжними документами.

Однак, було допущено помилку при введенні номера автомобіля VOLKSWAGEN TIGUAN. д.н.з. НОМЕР_1 , помилково вказано VOLKSWAGEN TIGUAN. д.н.з. НОМЕР_2 .

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд вважає, що відповідальною особою відповідача при розгляді справи про адміністративне правопорушення безпідставно не враховано, що фактично оплата за паркування була проведена своєчасно, кошти поступили на відповідний рахунок місцевого бюджету і про це відповідачу було відомо, оскільки позивач звернувся з листом до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради завчасно - 16 жовтня 2024 року. Постанову про притягнення позивача до адмінвідповідальності винесено лише 10 грудня 2024 року.

Суд приходить до висновку, що в діях позивача був відсутній умисел на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152-1 КУпАП, тобто відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, а відтак і відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення.

Таким чином позивача протиправно притягнуто до адміністративної відповідальності, отже оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а позовні вимоги слід задовольнити.

Також представник позивача заявив вимогу про стягнення з відповідача в користь позивача судових витрат судового збору та 1200 грн витрат на правову допомогу.

Відповідно до ст. 132 КАС судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов?язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч. 5 ст. 134 КАС, відповідно до якої розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Представник позивача у позовній заяві вказав розмір судових витрат на правничу допомогу 1200 грн, надано квитанцію до прибуткового касового ордера, згідно якого позивач сплатив адвокату 1200 грн.

Суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, наведені у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/20, відповідно до яких при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Дотримуючись принципів співмірності та розумності судових витрат, враховує складність справи, а саме, що справа не є складною, розглядалася без участі сторін, послуги адвоката полягали лише у написанні позовної заяви та підбірки документів, долучених до неї. Тому, суд вважає, що необґрунтованими та неспівмірними є вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 1200 грн, оскільки вказані витрати не відповідають критерію реальності таких витрат та є неспівмірними з обсягом наданих адвокатом послуг та часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт. Зважаючи на незначну складність справи, обсяг наданої правової допомоги, суд вважає, що така допомога не вимагала від адвоката значних зусиль та часу.

Враховуючи встановлені вище фактичні обставини справи, суд вважає, що вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу відповідача слід задовольнити частково, в сумі 800 грн, які підлягають стягненню з відповідача в користь позивача.

Керуючись ст.ст.5, 9, 132, 134, 139, 244-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 245, 280, 292-294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд,

УХВАЛИВ:

позов задовольнити. Скасувати постанову Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради у справі про адміністративне правопорушення серії ТЕ № 00145456 від 10 грудня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч.1 ст.152-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 гривень.

Стягнути з Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) 605 грн. 60 коп. судових витрат (судового збору), сплаченого при поданні позову та 800 грн. витрат на правничу допомогу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги, якщо рішення не скасовано, після закінчення апеляційного розгляду справи. Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня прийняття рішення.

Суддя Зборівського

районного суду В. В. Снігурський