Справа № 520/22053/24
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2025-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

05 лютого 2025 року № 520/22053/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шляхова О.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Харківського обласного центру медико-соціальної експертизи (вул. Літературна, буд. 6, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61058, ), Балаклійської медико-соціальної експертної комісії (вул. Літературна, буд. 6, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61058) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 , звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківського обласного центру медико-соціальної експертизи, Балаклійської медико-соціальної експертної комісії, в якому просить суд:

- визнати протиправним рішення Балаклійської медико-соціальної експертної комісії, яка є підрозділом у справі - Харківського обласного центру медико-соціальної експертизи, довідку №698397 до акту огляду медико-соціальної експертизи серії 12 АВВ від 11 грудня 2023 року, про присвоєння ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) III групи інвалідності;

- зобов`язати Харківський обласний центр медико-соціальної експертизи повторно провести повторну медико-соціальну експертизу щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) з підвищенням групи інвалідності, за направленням на медико-соціальну експертну комісію, з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що комісія не дослідила належним чином та не надала оцінку усім наданим позивачем документам щодо стану її здоров`я, не забезпечила проведення усіх належних обстежень стану її здоров`я, а отже, як наслідок, дійшла невірного висновку про встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01.11.2024 у справі відкрито спрощене провадження та запропоновано відповідачу надати відзив на позов, позивачу - відповідь на відзив.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в задоволенні позовних вимог просить відмовити. Посилається на ті обставини, що завданням суду при вирішенні вказаного спору є перевірка дотримання медико-соціальною експертною комісією встановленого законом порядку проведення експертизи та відповідність дій та рішень положенням спеціальних нормативно-правових актів, які регулюють правовідносини в даній справі. Суд не має повноважень для здійснення оцінки стану здоров`я позивача, оскільки вирішення питань щодо визначення міри втрати здоров`я та ступеня обмеження життєдіяльності особи є дискреційними повноваженнями відповідних комісій.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Статтею 258 КАС України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Справа розглянута, з урахуванням строків перебування судді на лікарняному.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , отримувала соціальну допомогу відповідно до розділу XXI п. 3 п.п. 3.28. "Переліку медичних показань, що дають право на отримання допомоги на дітей-інвалідів з дитинства у віці до 18 років" наказу МОЗ від 18.01.2001 № 454 (медичний висновок № 56/2 від 28.09.2020).

У зв`язку з настанням 18 річного віку та закінченням отримання соціальної допомоги у березні 2023 року, мати ОСОБА_1 звернулася до сімейного лікаря ЦПМСД за місцем проживання з метою оформлення на МСЕК та пройшла обстеження в консультативній поліклініці КНП ХОР "ОКЛ".

11.12.2023 ОСОБА_2 оглянута розширеною комісією міжрайонної Балаклійської МСЕК та ЛКК КНП БМР ХО "БКБЛІЛ"

Винесено рішення, згідно з яким ОСОБА_1 визнана особою з інвалідністю 3 групи з дитинства строком на 1 рік для обстеження у стаціонарі ХОКПЛ № 3 та офтальмологічному стаціонарі КНП ХОР "ОКЛ", видана довідка до акту огляду МСЕК.

Як зазначає відповідач, у зв`язку зверненням матері позивачки запропоновано, ОСОБА_1 , безкоштовне стаціонарне обстеження в Державній установі "Український Державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності м. Дніпро", де вона також буде обстежена профільними лікарями по патології захворювання. Після обстеження в клініці інституту буде винесене остаточне рішення.

На засіданні обласної МСЕК №1 в заочному порядку розглянуто ОСОБА_1 медико-експертну справу з питання встановлення групи інвалідності.

З урахуванням медичного обстеження особи і проведення досліджень лікувально-профілактичним закладом охорони здоров`я, на підставі медичних документів та за результатами об`єктивного обстеження особи членами комісії міжрайонної Балаклійської МСЕК рішенням від 16.05.2024 підтверджено, в порядку оскарження в обласної МСЕК №1 встановлення ОСОБА_1 III групи інвалідності.

Не погоджуючись із зазначеним, позивач звернулася до суду з адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" №875-XII (далі - Закон № 875-ХІІ) особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Інвалідність як міра втрати здоров`я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я (ст. 3 Закону № 875-ХІІ).

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" № 2961-IV(далі - Закон № 2961-IV) медико-соціальна експертиза - встановлення ступеня стійкого обмеження життєдіяльності, групи інвалідності, причини і часу їх настання, а також доопрацювання та затвердження індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (дитини з інвалідністю) в рамках стратегії компенсації на основі індивідуального реабілітаційного плану та комплексного реабілітаційного обстеження особи з обмеженням життєдіяльності.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" та статті 7 Закону України "Про реабілітацію інвалідів в Україні" Кабінет Міністрів України постановою від 03.12.2009 №1317 затвердив Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності (далі - Положення № 1317).

Згідно із п. 3 Положення про медико-соціальну експертизу № 1317 медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій (п. 4 Положення № 1317).

За правилами п. 11 Положення № 1317 міські, міжрайонні, районні комісії визначають, зокрема, ступінь обмеження життєдіяльності осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, потребу в сторонньому нагляді, догляді або допомозі, реабілітації, реабілітаційний потенціал, групу інвалідності, причину і час її настання, професію, з якою пов`язане ушкодження здоров`я, а також ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) працівників, які одержали ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням ними трудових обов`язків.

Кримська республіканська, обласні, центральні міські комісії, зокрема, повторно оглядають осіб, що звертаються для встановлення інвалідності і оскаржили рішення районних, міжрайонних, міських комісій (п. 12 Положення № 1317).

Відповідно до п.15 Положення № 1317, комісії проводять своєчасно огляд (повторний огляд) осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, за місцем їх проживання або лікування, у тому числі за місцем їх проживання або місцем перебування у закладах соціального захисту для бездомних осіб та центрах соціальної адаптації осіб, звільнених з місць позбавлення волі, за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після пред`явлення паспорта чи іншого документа, що засвідчує особу.

Згідно із п.17 та 19 Положення № 1317 медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб особи з інвалідністю, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Комісія проводить засідання у повному складі і колегіально приймає рішення. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень вносяться до акта огляду та протоколу засідання комісії, що підписуються головою комісії та її членами і засвідчуються печаткою.

Умови та критерії встановлення інвалідності медико-соціальними експертними комісіями встановлені Положенням про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.

За змістом п. 27 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності підставою для встановлення III групи інвалідності є стійкі, помірної важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, наслідками травм або вродженими вадами, що призвели до помірно вираженого обмеження життєдіяльності особи, в тому числі її працездатності, але потребують соціальної допомоги і соціального захисту.

Критеріями для встановлення III групи інвалідності є ступінь втрати здоров`я, що спричиняє обмеження однієї чи декількох категорій життєдіяльності у помірно вираженому I ступені:

обмеження самообслуговування I ступеня - здатність до самообслуговування з використанням допоміжних засобів;

обмеження здатності самостійно пересуватися I ступеня - здатність до самостійного пересування з більшим витрачанням часу, часткового пересування та скорочення відстані;

обмеження здатності до навчання I ступеня - здатність до навчання в навчальних закладах загального типу за умови дотримання спеціального режиму навчального процесу і/або з використанням допоміжних засобів, за допомогою інших осіб (крім персоналу, що навчає);

обмеження здатності до трудової діяльності I ступеня - часткова втрата можливостей до повноцінної трудової діяльності (втрата професії, значне обмеження кваліфікації або зменшення обсягу професійної трудової діяльності більше ніж на 25 відсотків, значне утруднення в набутті професії чи працевлаштуванні осіб, що раніше ніколи не працювали та не мають професії);

обмеження здатності до орієнтації I ступеня - здатність до орієнтації в часі, просторі за умови використання допоміжних засобів;

обмеження здатності до спілкування I ступеня - здатність до спілкування, що характеризується зниженням швидкості, зменшенням обсягу засвоєння, отримання та передавання інформації;

обмеження здатності контролювати свою поведінку I ступеня - здатність частково контролювати свою поведінку за особливих умов.

Особи з інвалідністю III групи з помірним обмеженням життєдіяльності можуть навчатися та провадити різні види трудової діяльності за умови забезпечення у разі потреби засобами компенсації фізичних дефектів чи порушених функцій організму, здійснення реабілітаційних заходів.

Позивач вважає протиправним та оскаржує рішення медико-соціальної експертної комісії щодо встановлення їй 3 групи інвалідності.

Суд враховує, що згідно з вимогами законодавства рішення МСЕК приймається після повного медичного обстеження особи і проведення досліджень лікувально-профілактичним закладом охорони здоров`я, на підставі медичних документів та за результатами об`єктивного обстеження особи членами комісії.

Критеріями встановлення групи інвалідності є не діагноз, а його наслідки, які призвели до порушення функції органів і систем організму, які, в свою чергу, призвели до обмеження життєдіяльності. Саме ступінь порушення функцій організму та обмеження життєдіяльності є критеріями встановлення тієї чи іншої групи інвалідності.

Проте, суд звертає увагу на те, що вирішення питань щодо визначення міри втрати здоров`я та ступеня обмеження життєдіяльності особи є дискреційним повноваженням відповідних МСЕК, яке суд не може перебирати на себе, оскільки це, з поміж іншого, вимагає наявності медичної освіти та спеціальної підготовки. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 квітня 2021 року по справі № 160/12235/19.

Верховний Суд у постанові від 12 жовтня 2021 року по справі № 280/4820/19 зазначив, що Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що при розгляді по суті спору у справах, у яких оспорюються рішення МСЕК, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку МСЕК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.

Визначення конкретного ступеню розладу функцій органів і систем організму та обмеження життєдіяльності людини як критеріїв встановлення інвалідності є дискреційними повноваженнями МСЕК, а отже, суд не вправі втручатися у такі повноваження відповідача.

Таким чином, позовні вимоги щодо визнання протиправним рішення Балаклійської медико-соціальної експертної комісії, яка є підрозділом у справі - Харківського обласного центру медико-соціальної експертизи, довідку №698397 до акту огляду медико-соціальної експертизи серії 12 АВВ від 11 грудня 2023 року, про присвоєння ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 III групи інвалідності, задоволенню не підлягають.

У позовних вимогах не зазначені будь-які процесуальні порушення з боку відповідача під час ухвалення оскаржуваного рішення. Тобто, позивач не згодна із встановленим діагнозом.

З приводу цього суд зазначає, що судом не встановлено обставин порушення законних прав позивача відповідачем щодо процедури прийняття оскаржуваного рішення.

Окрім того, суд звертає увагу позивача на відсутність у суду повноважень щодо надання оцінки стану здоров`я позивача чи перегляду діагнозу для встановлення тієї чи іншої групи інвалідності чи визначення ступеня втрати працездатності, оскільки встановлення вказаних обставин лежить поза межами компетенції суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 139 КАС України..

З огляду на вищевикладене, керуючись ст.ст. 243, 246, 255, 293, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Харківського обласного центру медико-соціальної експертизи (вул. Літературна, буд. 6, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61058, ), Балаклійської медико-соціальної експертної комісії (вул. Літературна, буд. 6, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61058) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Шляхова