Справа № 240/23906/24
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2025-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про закриття провадження у справі)

30 січня 2025 року м. Житомир справа № 240/23906/24

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гуріна Д.М.,

секретар судового засідання Скорик С.В.,

за участю: представника позивача Ольховського О.Г.,

представник відповідача у судове засідання не з`явився,

представник третьої особи у судове засідання не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 із позовом до Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Київ), яка полягає у невиключенні запису з Єдиного реєстру боржників відносно ОСОБА_2 , який було внесено в рамках виконавчого провадження №55305254;

- зобов`язати Корольовський відділ державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Київ) виключити запис з Єдиного реєстру боржників відносно ОСОБА_2 , який був внесений Корольовським відділом державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Київ) у рамках виконавчого провадження №55305254.

У позовній заяві представник позивача зазначає про те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем після ОСОБА_2 . Отримала свідоцтво про право на спадщину - 1/3 частину автомобіля ОСОБА_2 , при реєстрації свідоцтва про право на спадщину за законом виявилося, що ОСОБА_2 внесений до реєстру боржників. На своє звернення до відповідача з питання виключення спадкодавця ОСОБА_2 із реєстру боржників позивач отримала відмову, яку вважає протиправною, оскільки виконавче провадження завершене.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 позовну заяву залишено без руху та надано термін для усунення недоліків на підставі статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Після усунення позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 24.12.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі; залучено до участі у справі Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - АТ КБ "ПриватБанк"); задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, зобов`язано державного нотаріуса Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області Поліщука Андрія Ігоровича (10014, Житомирська обл., м.Житомир, вул.Леха Качинського, буд.12А) надати копію спадкової справи №50/2023, заведеної після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 23 січня 2025 року 12:00.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 20.01.2025 задоволено клопотання представника позивача - Кльоцкіної Вікторії Борисівни за вх. №104/25 від 02.01.2025 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

22.01.2025 до Житомирського окружного адміністративного суду надійшли письмові пояснення АТ КБ "ПриватБанк". Представник третьої особи пояснила, що у спадкодавця ОСОБА_2 існує непогашений борг перед АТ КБ "ПриватБанк" у розмірі 56893,04 грн, у зв`язку з чим у відповідача відсутні законні підстави для виключення ОСОБА_2 з Єдиного реєстру боржників, тому дії відповідача вважає правомірними. Також представник третьої особи вважає, що спір у даній справі стосується права власності позивача на спадкове майно та не може розглядатися у порядку адміністративного судочинства, з посиланням на судову практику Верховного Суду просила провадження у справі закрити. У поясненнях просила розгляд справи проводити без участі представника третьої особи (а.с. 60, 61).

23.01.2025 судовий розгляд не відбувся у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги на території Житомирської області, розгляд справи перенесений на 30.01.25 о 15:30.

28.01.2025 до Житомирського окружного адміністративного суду надійшли пояснення відповідача про те, що надати копію виконавчого провадження не представляється можливим (а.с. 67), а також відзив на адміністративний позов, у якому відповідач проти позову заперечує, просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Відзив мотивований тим, що постановою державного виконавця повернуто виконавчий лист стягувачу у зв`язку з тим, що у ході виконавчого провадження не було виявлено майна боржника на яке можливо було звернути стягнення. Повернення виконавого листа стягувачу з наведених підстав передбачає те, що боржник не виключається з Єдиного реєстру боржників. Представник відповідача вважає, що дії державного відповідача вчинені у відповідності до законодавства, яким регулюється проведення виконавчих дій, та що як станом на час звернення позивача до виконавчої служби так і на час розгляду справи відсутні законодавчі підстави для виключення ОСОБА_2 з Єдиного реєстру боржників. У відзиві просив розгляд справи проводити без участі представника відповідача (а.с. 73-83).

30.01.2025 у судове засідання у режимі відеоконференції з`явився представник позивача, представники решти осіб, які беруть участь у справі у судове засідання не з`явилися.

Судом поставлено на обговорення заявлене представником АТ КБ "ПриватБанк" клопотання про закриття провадження у справі.

Представник позивача заперечував проти задоволення клопотання, оскільки воно мотивоване положеннями спадкового законодавства, що стосується арешту майна, у той час як у справі не було накладено арешт на майно, і позивач просить не зняти арешт з майна, а виключити спадкодавця з Єдиного реєстру боржників.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши клопотання про закриття провадження у справі та матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон України "Про виконавче провадження") Єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Частиною 2 статті 9 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що реєстрація боржника в Єдиному реєстрі боржників не звільняє його від виконання рішення.

Згідно з частиною 3 статті 9 Закону України "Про виконавче провадження" державні органи, органи місцевого самоврядування, нотаріуси, інші суб`єкти при здійсненні ними владних управлінських функцій відповідно до законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, у разі звернення особи за вчиненням певної дії щодо майна, що належить боржнику, який внесений до Єдиного реєстру боржників, зобов`язані не пізніше наступного робочого дня повідомити про це зазначений у Єдиному реєстрі боржників орган державної виконавчої служби або приватного виконавця із зазначенням відомостей про майно, щодо якого звернулася така особа.

Частиною 5 статті 9 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Судом встановлено, що у спадкодавця ОСОБА_2 за життя сформувався борг перед АТ КБ "ПриватБанк", що стало предметом розгляду у Корольовському районному суді.

Заочним рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 06.09.2017 у справі №296/2272/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, позов задоволено, стягнуту із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідент. номер: НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк"" заборгованість за кредитним договором №б/н від 01.03.2012 в розмірі 56893 (п`ятдесят шість тисяч вісімсот дев`яносто три) гривень 04 копійок. Стягнуто із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідент. номер: НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк"" 1600 грн. 00 коп. сплаченого судового збору (а.с. 90, 91).

Судове рішення не оскаржувалося та набрало законної сили.

Згідно пояснень відповідача, у Корольовському відділі державної виконавчої служби у місті Житомирі перебувало виконавче провадження, яке внесено до Автоматизованої системи виконавчого провадження за № 55305254 з виконання виконавчого листа № 296/2272/17, виданого Корольовським районним судом міста Житомира 30.10.2017, про стягнення із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (код НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк" заборгованості за кредитним договором від 01.03.2012 в розмірі 56893,04 грн (а.с. 75).

08.01.2019 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження". В межах даного виконавчого провадження стягнення не проводились. Повторно на виконання виконавчий документ не надходив (а.с. 75).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Частиною 7 статті 9 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або постанови, передбаченої частиною четвертою статті 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Згідно з частиною 1 статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Отже, у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників не виключаються.

Виконавче провадження за № 55305254 було знищене згідно акта про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 28.02.2023 року на підставі розпорядження №1/23.25-07 від 05.01.2023, виданого начальником Корольовського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 67).

Із початком повномасштабного вторгнення ОСОБА_2 виконував обов`язок із захисту Батьківщини та загинув у бойових діях, що підтверджується довідкою від 24.09.2022 № 1102 (а.с. 22) та витягом з протоколу засідання ВЛК від 07.11.2024 №1704 (а.с. 21)

Згідно свідоцтва про смерть від 20.08.2022 серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 19).

У зв`язку зі смертю ОСОБА_2 відкрилася спадщина на автомобіль марки SSANG YONG, модель REXTON RХ 270XDi, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , тип - легковий універсал - В, який належав померлому на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_5 , виданого Житомирським ОРЕВ УДАІ УМВС України в Житомирській області 01.11.2007.

Позивач звернулася до державного нотаріуса Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Державний нотаріус Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області видав спадкоємцям ОСОБА_2 - дружині та дітям, свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.10.2023 № 1712 дружині померлого - ОСОБА_1 належить 1/3 (одна третя) частки спадкового майна (а.с. 14).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.10.2023 № 1715 дочці померлого - ОСОБА_3 належить 1/3 (одна третя) частки спадкового майна (а.с. 15 на звороті).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.10.2023 № 1718 дочці померлого - ОСОБА_4 належить 1/3 (одна третя) частки спадкового майна (а.с. 17).

Під час реєстрації свідоцтва про право на спадщину за законом виявилося, що у Корольовському відділі державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) з 11.12.2017 було відкрито виконавче провадження № 55305254 за судовим рішенням про стягнення коштів з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк».

Відповідно до інформації Автоматизованої системи виконавчого провадження, станом на день звернення, стан ВП - завершено, а ОСОБА_2 значиться як боржник в Єдиному реєстрі боржників.

04.10.2024 ОСОБА_1 звернулась до Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) із заявою про виключення відомостей про ОСОБА_2 з Єдиного реєстру боржників.

Корольовський відділ державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) відмовив у виключенні відомостей про ОСОБА_2 з Єдиного реєстру боржників у зв`язку з відсутністю законодавчо визначених підстав, про що надіслав лист від 22.10.2024 №113019/23.12-24/12 (а.с. 23, 24).

У позовній заяві зазначено, що під час реєстрації свідоцтва про право на спадщину за законом було виявлено виконавче провадження відносно ОСОБА_2 , однак не зазначено яким чином це перешкоджає державній реєстрації транспортного засобу за його спадкоємцями. Не зазначено про те, чи зверталася ОСОБА_1 до територіального сервісного центру МВС та чи отримала відмову у державній реєстрації автомобіля.

Відповідно до абзацу першого пункту 8 "Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388 (Далі - Порядок державної реєстрації (перереєстрації) транспортних засобів №1388) визначено, що державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність, для юридичних осіб - організаційно-розпорядчий документ про проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів та видана юридичною особою довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України "Про дорожній рух").

Згідно з положеннями абзацу п`ятого пункту 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації) транспортних засобів №1388 документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку свідоцтва про право на спадщину, видані нотаріусом або консульською установою, чи їх дублікати.

Відповідно до пункту 41 Порядку державної реєстрації (перереєстрації) транспортних засобів №1388 забороняється перереєстрація на нового власника та зняття з обліку транспортних засобів, які перебувають в розшуку або щодо яких у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів є відомості про накладення арешту або заборону на зняття з обліку та/або перереєстрацію на підставі судового рішення чи постанови державного або приватного виконавця.

Перереєстрація на нового власника транспортного засобу, щодо якого в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна є відомості про обмеження відчуження, здійснюється за наявності письмової згоди обтяжувача (заставодержателя), крім випадків переходу права власності на транспортний засіб у порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки в спільному майні.

Відповідно до частини 1 статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З матеріалів справи судом встановлено, що спадщина ОСОБА_2 складається із автомобіля марки SSANG YONG, модель REXTON RХ 270XDi, 2007 року випуску, та 56893,04 грн боргу за судовим рішенням перед АТ КБ "ПриватБанк".

Борг перед АТ КБ "ПриватБанк" не був сплачений ні ОСОБА_2 ні його спадкоємцями та існує станом на час виникнення спору.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Наведені положення статей 1218, 1268 Цивільного кодексу України означають, що неможливо прийняти спадщину тільки в частині прав, відмовившись від прийняття обов`язків.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

ОСОБА_1 прийняла спадщину після її чоловіка, про що свідчить видане їй державним нотаріусом свідоцтво про право на спадщину від 18.10.2023 №1712 (а.с. 14).

Прийняття спадщини ОСОБА_1 означає, що вона окрім прав також прийняла обов`язки чоловіка, зокрема на сплату частини боргу за судовим рішенням про стягнення 56893,04 грн на користь АТ КБ "ПриватБанк".

Згідно із частиною 1 статті 1281 Цивільного кодексу України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб.

Представник позивача не зазначив у позовній заяві чи повідомляла ОСОБА_1 державного нотаріуса про борг її чоловіка перед АТ КБ "ПриватБанк", та чи повідомляла АТ КБ "ПриватБанк" про відкриття спадщини.

Відповідно до частини 2 статті 1281 Цивільного кодексу України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Згідно з частиною 3 статті 1281 Цивільного кодексу України якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Представник позивача з посиланням на частину 2 статті 1281 Цивільного кодексу України стверджує, що кредитор не пред`являв вимог до ОСОБА_1 , а отже її обов`язок перед АТ КБ "ПриватБанк" відсутній (а.с. 2)

Однак, представник АТ КБ "ПриватБанк" заперечує щодо відсутності обов`язку спадкоємців ОСОБА_2 перед АТ КБ "ПриватБанк", вважає, що спадкоємці успадкували права і обов`язки ОСОБА_2 та повинні відповідати за зобов`язаннями спадкодавця (а.с. 60 на звороті).

Наведене означає, що між ОСОБА_1 та АТ КБ "ПриватБанк" виник спір щодо боргу за судовим рішенням у розмірі 56893,04 грн, який не може бути вирішений адміністративним судом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно з частиною 3 статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною 5 статті 1268 Цивільного кодексу України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до положень пунктів 1, 2 та абзацу першого пункту 3 Порядку державної реєстрації (перереєстрації) транспортних засобів №1388 цим Порядком встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), присвоєння буквено-цифрової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформлення і видачі реєстраційних документів та/або їх формування в електронній формі.

Цей Порядок є обов`язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов`язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень.

Державний облік зареєстрованих транспортних засобів передбачає реєстрацію, накопичення, узагальнення, зберігання і передачу інформації про такі засоби та відомостей про їх власників, які вносяться до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, держателем якого є МВС.

Відповідно до положень пункту 6 Порядку державної реєстрації (перереєстрації) транспортних засобів №1388 транспортні засоби, що належать декільком фізичним або юридичним особам (співвласникам), за їх письмовою заявою реєструються за однією з таких осіб. У разі відсутності одного із співвласників державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі його письмової заяви. Справжність підпису такого співвласника засвідчується нотаріально. У графі "Особливі відмітки" свідоцтва про реєстрацію або тимчасового реєстраційного талону транспортних засобів щодо іншого співвласника робиться запис: "___________________________ є співвласником". (прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності) або найменування юридичної особи).

Отже, автомобіль марки SSANG YONG, модель REXTON RХ 270XDi, 2007 року випуску належить на праві власності ОСОБА_1 та її дітям з часу відкриття спадщини, а його державна реєстрація здійснюється на підставі свідоцтва про право на спадщину для державного обліку.

Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 22 березня 2023 року у справі № 463/6829/21-ц дійшов висновку, що відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Водночас незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина 5 статті 1268 ЦК України).

ОСОБА_1 та її діти отримали свідоцтва про право на спадщину на автомобіль по 1/3 частині.

ОСОБА_1 не була боржником у виконавчому провадженні № 55305254 та є разом з дітьми новим власником транспортного засобу, що належав її чоловіку та який був боржником у виконавчому провадженні і який внесений державним виконавцем до Єдиного реєстру боржників.

Відповідно до частини 1 статті 59 Закону України особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно з абзацом шостим пункту 23 розділу ІІІ "Інструкції з примусового виконання рішень", затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802 постанова про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників виноситься державним виконавцем органу державної виконавчої служби або приватним виконавцем, яким виконавчий документ повернуто стягувачу, за заявою боржника у разі, якщо: відомості про боржника підлягають виключенню з Єдиного реєстру боржників на підставі судового рішення.

Отже, лише при розгляді справи цивільним судом може бути встановлене коло спадкоємців, перевірена спадкова справа, встановлено наявність можливого спору між спадкоємцями на спадкове майно, встановлено наявність або відсутність обов`язку на погашення суми заборгованості спадкоємця, визнано право власності на майно.

Адміністративний суд позбавлений можливості вирішити спір про право цивільне в рамках адміністративного судочинства, а лише може перевірити правомірність рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, що визначено статтями 2, 5 Кодексу адміністративного судочинства України.

Представник позивача стверджує, що на автомобіль спадкодавця не був накладений арешт, а спір стосується протиправної відмови у виключенні спадкодавця з Єдиного реєстру боржників.

Однак, у такому разі спадкоємець захищає своє право власності на спадкове майно, що свідчить про приватноправовий характер спору, оскільки ОСОБА_1 не була боржником у виконавчому провадженні і не є особою, яку внесено у Єдиний реєстр боржників, а є новим власником майна, який намагається захистити своє право власності.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до адміністративних судів можуть бути оскаржені не будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, а лише ті, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених суб`єктами владних повноважень при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені його права, свободи або законні інтереси.

При цьому, сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту, юридичної природи обставин у справі та реалізації суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах владних управлінських функцій.

Визначальним для розуміння спору як публічно-правового є не тільки участь суб`єкта владних повноважень, але й характер відповідного спору та його наслідки для суб`єкта спірних правовідносин. Спір набуває ознак публічно-правового за умов здійснення органом публічної влади та/або їх посадовими особами у цих відносинах владних управлінських функцій.

Водночас визначальними ознаками приватноправових відносин є, зокрема, наявність майнового чи немайнового особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

Статтею 19 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Враховуючи те, що між позивачем та третьою особою виник спір щодо боргу за судовим рішенням про стягнення коштів у розмірі 56893,04 грн, а також те, що позивач намагається захистити своє право власності на спадкове майно - автомобіль марки SSANG YONG, модель REXTON RХ 270XDi, 2007 року випуску, тобто право цивільне, суд дійшов висновку, що даний спір не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з положеннями частини 1 статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Роз`яснити позивачу, що розгляд такої справи віднесений до юрисдикції загального суду у порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями 238, 239, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Клопотання Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про закриття провадження у справі задовольнити.

Закрити провадження в адміністративній справі №240/23906/24 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) до Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (вул. Леха Качинського, 12-А, м.Житомир, Житомирська область, Житомирський район, 10014, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001, ), про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвалу складено у повному обсязі 04 лютого 2025 року.

Суддя Д.М. Гурін

30.01.25