Справа № 751/9581/24
Суддя: Деркач О. Г.
Дата ухвалення: 2025-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№751/9581/24
Провадження №2-а/751/12/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2025 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Деркача О.Г.,

секретаря судового засідання Курач В.С.

розглянувши в приміщенні суду в місті Чернігові в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанов про накладення адміністративних стягнень та закриття провадження у справах,

В С Т А Н О В И В :

29.10.2024 року до Новозаводського районного суду міста Чернігова надійшла справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції національної поліції України, Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі: серії ЕНА № 3323028 від 23.10.2024 року; серії ЕНА № 3323181 від 23.10.2024 року та закриття провадження у справах.

Позов обґрунтовано тим, що постановою УПП в Чернігівській області ДПП серії ЕНА №3323028 від 23.10.2024 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн, у зв`язку з керування транспортним засобом, обладнаним засобом пасивної безпеки, будучи не пристебнутим ременем безпеки. Також, постановою УПП в Чернігівській області ДПП серії ЕНА №3323181 його було притягнуто до адміністративної відповідальності, за ч.1 ст.126 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн, у зв`язку з керування транспортним засобом, особою, яка не має відповідних документів.

Позивач вважає зазначені постанови незаконними, необґрунтованими та винесеними з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки порушення ПДР він не допускав. Зазначає, що 23.10.2024 року приблизно о 08 год. 47 хв. під час повітряної тривоги рухався на своєму автомобілі Toyota RAV 4, д.н.з. НОМЕР_1 по вул.Текстильників в місті Чернігові і був зупинений працівником поліції, на вимогу якого він зупинився біля обочини. Працівник поліції підійшов до автомобіля і почав вимагати пред`явити документи, на його питання, про причину зупинки, інспектор повідомив, що він порушив правила дорожнього руху, а саме розмовляв по мобільному телефону під час руху, на підтвердження цього доказів не надав, але наполягав на пред`явленні документів. В подальшому, під час спілкування був викликаний ще один екіпаж працівників поліції, які також вимагали пред`явити документи, причиною вимоги були ніби то порушення ним правил дорожнього руху керування транспортним засобом з не пристебнутим паском безпеки, на підтвердження цього доказів надано не було. Звертає увагу, що під час спілкування з працівниками поліції близько 09 год.23 хв. пролунав сигнал повітряної тривоги, на його прохання не перешкоджати руху його автомобіля, щоб він міг поїхати до укриття, йому було відмовлено і запропоновано залишити автомобіль на дорозі, сісти у їх службовий автомобіль та прослідувати з ними до укриття, на що він відмовився. Надалі, інспектор поліції Ремізов В.П., який першочергово його не зупиняв, вів себе зухвало, принижував його честь і гідність, зневажаючи сигналом повітряної тривоги оформив самостійно постанову про порушення ним ПДР за не пристебнутий ремінь безпеки, під час складання якої сповістив, що він обмежений у русі під час складання постанови і його автомобіль був заблокований іншим інспектором поліції. Вказує, що зазначена постанова винесена з неповним з`ясуванням обставин справи та відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а тому є не законною та підлягає скасуванню. Щодо складання відносно нього постанови серії ЕНА №3323181, за ч.1 ст.126 КУпАП, також, вважає її незаконною, оскільки у працівників поліції не було законних підстав вимагати у нього надати документи, бо правил дорожнього руху він не порушував. При цьому вказує, що під час складання відносно нього оскаржуваних постанов, свої анкетні дані він повідомив усно.

Просить скасувати вищевказані постанови та закрити провадження у справах, стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 0611.2024 року позовну заяву було залишено без руху, надано строк для виправлення недоліків.

На виконання вказаної ухвали суду, позивачем 01.11.2024 року подано заяву про виправлення недоліків і квитанцію про сплату судового збору. (а.с. 22, 23)

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15.11.2024 року прийнято дану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

21.11.2024 року від позивача надійшли клопотання (з додатками) про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін та доручення до матеріалів справи відеозапису з боді камери (нагрудної камери) працівників патрульної поліції від 23.10.2024 та копію відеозапису з камери відео спостереження за програмою «Безпечне місто». Просить позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на його користь сплачений судовий збір.

02.12.2024 року на адресу суду від представника відповідача (за довіреністю) - Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Ніколаєць О.В. надійшов відзив на позов, в якому остання заперечує проти позову і просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що 23.10.2024 року о 08 год. 55 хв. в місті Чернігові по вул.Текстильників, 1-г, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Toyota Rav 4, номерний знак НОМЕР_1 , обладнаним засобом пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3. в) ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП, а саме: порушення правил користування ременем безпеки або мотошоломоами. В зв`язку з чим, уповноваженим працівником поліції інспектором взводу 2 роти1 БУПП в Чернігівській області ДПП старшим лейтенантом поліції Ремізовим В.П. відносно позивача винесена постанова серії ЕНА №3323028 від 23.10.2024 року, за ч.5 ст.121 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510 грн. Також, 23.10.2024 року о 08 год. 55 хв. в місті Чернігові по вул.Текстильників, 1-г, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Toyota Rav 4, номерний знак НОМЕР_1 та не пред`явив на вимогу працівника поліції посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п.2.4 а) ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідчення водія відповідної категорії. В зв`язку з чим, уповноваженим працівником поліції інспектором взводу 1 роти 1 БУПП в Чернігівській області ДПП рядовим поліції Момот Я.Ю. відносно позивача винесена постанова серії ЕНА №3323181 від 23.10.2024 року, за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425 грн.

Вказує, що при винесенні оскаржуваних постанов було дотримано вимоги ст.283 КУпАП, інспектори поліції належним чином представилися, повідомили причину зупинки транспортного засобу. В ході подальшого спілкування з громадянином ОСОБА_1 поліцейські повідомляли, що відносно нього будуть складені адміністративні матеріали, роз`яснили конституційні права та право на професійну правничу допомогу і ознайомив з наявними доказами порушення п.п.2.3 в), 2.4 а) ПДР. Таким чином, поліцейські здійснюючи розгляд адміністративних справ відносно позивача, діяли у межах своїх повноважень, керуючись нормами чинного законодавства, а тому оскаржувані постанови відповідають встановленій формі. Звертають увагу, що позивачу було запропоновано проїхати до бомбосховища на службовому транспортному засобі, в свою чергу останнього даний варіант не влаштував, внаслідок чого є логічним висновок, що дане посилання позивача є лише маніпуляцією, покликаною на дискредитування діяльності поліцейських. Надано відеозаписи з портативних відеореєстраторів.

На підставі ст. 262 КАС України, розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши клопотання позивача про розгляд справи за участі (повідомлення) виклику сторін, приходить до наступного висновку.

Суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 262 КАС України, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 КАС України.

Згідно з ч.ч. 5, 7 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 6 ст. 262 ЦПК України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін:

1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу;

2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Частина 1 ст. 263 КАС України визначає, що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо:

1) оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію;

2) оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг;

3) припинення за зверненням суб`єкта владних повноважень юридичних осіб чи підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців у випадках, визначених законом, чи відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців;

4) стягнення грошових сум, що ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження та сума яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо в`їзду (виїзду) на тимчасово окуповану територію.

За змістом ст. 166 КАС України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування тощо щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Так, спрощене провадження, як з викликом, так і без виклику сторін спрямоване на всебічний, повний та об`єктивний розгляд справи з дослідженням всіх наданих сторонами доказів, вивченням всіх заяв сторін по суті справи, тобто спрощене провадження без виклику сторін не є провадженням в якому розглядаються безспірні вимоги.

Відтак, сторони не позбавлені можливості викласти свої доводи, аргументи, міркування, заперечення у письмових заявах по суті справи, надавати суду свої докази на спростування взаємних вимог та заперечень у строки визначені судом або законом, та в повній мірі користується правами, передбаченими КАС України.

Усі наявні у сторін докази безперешкодно можуть бути надані ними суду в межах розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (письмовому провадженні).

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги предмет, підстави та характер спірних правовідносин, склад учасників справи, суд не вбачає обґрунтованих підстав для розгляду справи в судовому засіданні за участі (повідомлення) сторін та приходить до висновку про залишення клопотання без задоволення.

Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, встановив наступне.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

В силу ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободгарантує особі право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Україна проголошена демократичною, правовою державою, в якій права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (ст. 1, ч. 2 ст. 3 Конституції України).

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Органи законодавчої, виконавчої та судової влади повинні здійснювати свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України (ч. 2 ст. 6 Конституції України).

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Судом встановлено, що інспектором 2 взводу 1 роти 1 батальйону УПП в Чернігівській області старшим лейтенантом поліції Ремезовим В.П., 23.10.2024 року винесено постанову серії ЕНА №3323028 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП і накладено штраф у розмірі 510 грн. (а.с.10)

Від отримання копії оскаржуваної постанови ОСОБА_1 відмовився.

Підставою для винесення оскаржуваної постанови стало те, що громадянин ОСОБА_1 , 23.10.2024 року о 08 год. 55 хв. в місті Чернігові по вул.Текстильників, 1-г, керував транспортним засобом Toyota Rav 4, номерний знак НОМЕР_1 , обладнаним засобом пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3. в) ПДР.

Також, інспектором 1 взводу 1 роти 1 батальйону УПП в Чернігівській області рядовим поліції Момот Я.Ю., 23.10.2024 року винесено постанову серії ЕНА №3323181 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП і накладено штраф у розмірі 425 грн. (а.с.11)

Від отримання копії оскаржуваної постанови ОСОБА_1 відмовився.

Підставою для винесення оскаржуваної постанови стало те, що громадянин ОСОБА_1 , 23.10.2024 року о 09 год. 29 хв. в місті Чернігові по вул.Текстильників, 1-г, керував транспортним засобом Toyota Rav 4, номерний знак НОМЕР_1 , та не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.4. а) ПДР.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо) неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За умовами ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Відповідно до п.п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання та регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.

У розділі 2 ПДР закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Згідно п. 2.3 «в» ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Згідно п. 2.4 «а» ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1.

Відповідно до п.2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб; чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та ін.

Частина 5 статті 121 КУпАП визначає відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки.

Відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Отже, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (постанова Верховного Суду від 14.03.2018 по справі №760/2846/17; постанова Верховного Суду від 14.02.2018 по справі№536/583/17).

Згідно з ч.1 ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Так, із наданих відповідачем відеозаписів, які сумнівів у суду не викликають та розцінюються належним доказом, вбачається, що 23.10.2024 року о 08 год. 55 хв. під час керування транспортним засобом Toyota RAV 4, д.н.з. НОМЕР_1 по вул.Текстильників в місті Чернігові, ОСОБА_1 був не пристебнутий ременем безпеки, працівником поліції було проінформовано водія ОСОБА_1 про причину зупинки, а саме порушення ПДР та пред`явлено законну вимогу надати згідно п.2.4 «а» ПДР для перевірки документи зазначені у п.2.1 ПДР - посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб.

В свою чергу, позивач на законну вимогу працівника поліції відмовився надати посвідчення водія, що не заперечується самим ОСОБА_1 в позовній заяві. Позивача було повідомлено про адміністративну відповідальність за непред`явлення документів зазначених у п.2.1 ПДР, та в подальшому, відносно нього було винесено постанову серії ЕНА 3326171 за порушення п.2.4 а) ПДР.

З дослідженого відеозапису вбачається, що поліцейським була дотримана передбачена КУпАП процедура розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності: повідомлено про суть вчиненого ним правопорушення та роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Доводи позивача щодо порушення процедури розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також те, що під час керування транспортним засобом він був пристебнутий ременем безпеки, не заслуговують на увагу суду, оскільки оглянутим відеозаписом спростовується зазначене.

Як і не заслуговують на увагу доводи позивача, щодо ігнорування поліцейськими сигналу повітряної тривоги, не надання можливості проїхати до бомбосховища, оскільки відеозаписом підтверджується, що позивачу було запропоновано проїхати до бомбосховища на службовому транспортному засобі, в свою чергу останнього даний варіант не влаштував, а тому дане посилання позивача є лише маніпуляцією, покликаною на дискредитування діяльності поліцейських.

З приводу доводів позивача про відсутність у поліцейського повноважень перевіряти у нього документи, оскільки правил дорожнього руху він не порушував, доказів порушення не надано, суд зазначає, що така позиція не ґрунтується на вимогах законодавчих актів та не має відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначений вище документ. Факт наявності посвідчення водія, але непред`явлення для перевірки на вимогу працівника поліції не заперечується самим позивачем.

Закон України «Про національну поліцію» та Правила дорожнього руху встановлюють обов`язок водія, після зупинки транспортного засобу, на вимогу поліцейського пред`явити для перевірки документи незалежно від того, які обставини слугували підставою для зупинки його транспортного засобу.

Відповідно до ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи як перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів i технічних засобів, що мають функції фото- i кінозйомки, відеозапису, засобів фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Згідно зі ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби, в тому числі, у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Порушення позивачем Правил дорожнього руху підтверджується відеозаписом (був не пристебнутий паском безпеки), а тому у поліцейського було наявне право вимоги до водія надати до перевірки посвідчення водія незалежно від складення стосовно нього адміністративних матеріалів.

Крім того, суд враховує правову позицію, викладену в постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 25.09.2019 (справа №127/19283/17), відповідно до якої доводи позивача про те, що він мав право не пред`являти посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб на вимогу поліцейського для перевірки, доки останній не доведе, що зупинка його транспортного засобу була законною, не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначені вище документи. При цьому притягнення позивача до відповідальності та накладення стягнення за частиною першою статті 126 КУпАП є обґрунтованим, навіть коли факт невиконання вимог ПДР не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Отже, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується факт, що позивач керуючи транспортним засобом будучи не пристебнутим ременем безпеки, правомірно був зупинений працівником поліції, та на законну вимогу поліцейського позивач не надав посвідчення водія, чим порушив вимоги п.п. 2.3 в), 2.4 а) Правил дорожнього руху України, що вказує на правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративних стягнень на підставі ч.5 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП.

Будь-яких інших доказів щодо незаконності дій поліцейських та скасування постанов серії ЕНА № 3323028 від 23.10.2024 року, серії ЕНА № 3323181 від 23.10.2024 року у справах про адміністративні правопорушення матеріали справи не містять, і таких судом не встановлено.

Отже, факт адміністративних правопорушень був доведений відповідачем належними та допустимими доказами.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що постанова серії ЕНА № 3323028 від 23.10.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, винесена інспектором взводу 2 роти1 БУПП в Чернігівській області ДПП старшим лейтенантом поліції Ремізовим В.П. та постанова серії ЕНА № 3323181 від 23.10.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, винесена інспектором 1 взводу 1 роти 1 батальйону УПП в Чернігівській області рядовим поліції Момот Я.Ю., в межах своїх повноважень, адміністративні стягнення накладено в межах санкції інкримінованих статтей, вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначених вище адміністративних правопорушень підтверджується належними доказами по справі.

Згідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 КАС України передбачено, що при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Суд дійшов висновку, що в діях позивача наявні склади адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч.1 ст.126 КУпАП, підстави для скасування постанов серії ЕНА № 3323028 від 23.10.2024 року, серії ЕНА № 3323181 від 23.10.2024 року про накладення адміністративних стягнень по справам про адміністративні правопорушення та закриття справ про адміністративні правопорушення відсутні, а тому в задоволенні позову слід відмовити повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6-10, 72, 77, 90, 241-246, 255, 286, 292, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанов про накладення адміністративних стягнень та закриття провадження у справах відмовити повністю.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідачі:

Департамент патрульної поліції Національної Поліції України, (місцезнаходження: вул. Федора Ернтса, буд.3 м. Київ, 03048);

Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 14037, місто Чернігів, вул. Громадська, 66).

Повний текст рішення складено 28.01. 2025 року.

Суддя О.Г. Деркач