Справа № 243/9886/24
Суддя: Соловйова О. О.
Дата ухвалення: 2025-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єд. унік. № 243/9886/24
Провадження № 2-а/243/1/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Соловйова О.О.,

за участю секретаря судового засідання Малахової К.Р.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник, адвокат Поляцько Олена Юріївни до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник, адвокат Поляцько Олена Юріївни, з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови серії БАД № 3796697 від 24.11.2024 року УПП у м. Києві поліцейського ст. лейтенанта поліції Кожушко Олександра Сергійовича, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 1190 гривень, за правопорушення передбачене ч. 1 ст.121-3 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 24 листопада 2024 року постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАД № 379697 від 24.11.2024 року, складеною УПП у м. Києві поліцейським ст. лейтенантом поліції Кожушко Олександром Сергійовичем притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190,00 грн.

Дану постанову, позивач вважає протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, відомості та факти, зазначені в постанові не відповідають дійсності, висновки викладені в постанові стосовно правопорушення та кваліфікацію правопорушення не відповідають Кодексу України про адміністративні правопорушення в частині кваліфікації правопорушень, виходячи з наступного.

Так, у передбачений законодавством спосіб, він отримував індивідуальні номерні знаки у 2020 році і з того часу вимоги до форми літер, цифр змінювалися. В свою чергу будь -яких дій із номерними знаками з моменту їх отримання він не вчинював.

Зазначив, що зі змісту постанови не вбачається, що відповідно до вимог п. 3 р. VІІ Наказу № 166 при визначенні номерного знаку такого, що не відповідає вимогам, встановленим Наказом, поліцейський користувався будь-якими технічними пристроями, які використовуються для вимірювання висоти, ширини літер та цифр на номерному знаку, що свідчить про недоведеність порушення ним правил дорожнього руху, а отже незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності, бо в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

До того ж поліцейським не було дотримано вимог ст. 268 КУпАП, оскільки на жодні його аргументи поліцейський не реагував та діяв всупереч вимогам чинного законодавства. Розуміючи, що дії поліцейського незаконні він запитав про наявність в його прав, оскільки бажав звернутись за допомогою до адвоката. Натомість працівник поліції в зухвалій формі повідомив, що в нього не має будь яких прав та не зважаючи на те, що з ним в авто перебуває малолітня дитина, неодноразово з невідомих йому причин, вимагав вийти до нього та поставити підписи в документах.

Окрім того зазначив, що до постанови не долучено жодного доказу, який би свідчив про доведення його винуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, незважаючи, що саме на суб`єкта владних повноважень покладено обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАД № 379697 від 24.11.2024 року, складену УПП у м. Києві поліцейським ст. лейтенантом поліції Кожушко О.С., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190,00 грн., а провадження у адміністративній справі закрити.

Відповідач, Департамент патрульної поліції Національної поліції України,у строк, визначений ухвалою суду від 12.12.2024, надав відзив на позовну заяву, а також усі наявні матеріали адміністративного провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП в строк до 23.12.2024.

Відповідач, Департамент патрульної поліції Національної поліції України вважає, що твердження позивача, викладенні у позові, є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом, виходячи з наступного.

Як вбачається із нагрудної камери №473815 під час патрулювання 24 листопада 2024 року о 13 год. 04 хв. в м. Києві по проспекту Берестейському, 59 здійснили зупинку транспортного засобу Subaru Legacy з реєстраційним номером НОМЕР_1 , інд. НОМЕР_2 який не відповідає вимогам ДСТУ 4278:2019, а саме: букви «О» зображені як «нуль», чим порушив пункт правил 2.9 «в» ПДР України. На місці зупинки інспектор попросив пред`явити документи у відповідності до п. 2.4 ПДР для встановлення, чи вписаний індивідуальний номерний знак у реєстраційному транспортному засобі. Як було встановлено, що у транспортного засобу Subaru Legacy з реєстраційним номером НОМЕР_1 , індивідуальний номерний знак НОМЕР_2 не відповідає вимогам ДСТУ 4278:2019.

Відповідно до пункту 1 розділу 1 Наказу Міністерства внутрішніх справ України № 166 від 02 березня 2021 року «Про деякі питання державних номерних знаків транспортних засобів» (далі Наказ 166), передбачено, що вимоги встановлюють типи та основні розміри, вимоги до інформаційного змісту та загальні технічні вимоги, вимоги до пакування, транспортування та зберігання, методи контролювання, правила приймання та застосування номерних знаків автомобілів, автобусів, мопедів, мотоциклів, моторолерів, мотоколясок, квадроциклів, трициклів та інших прирівняних до них транспортних засобів, самохідних машин, причепів та напівпричепів, великотоннажних транспортних засобів та інших технологічних транспортних засобів, тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, а також номерних знаків транспортних засобів, що виготовляються за індивідуальними замовленнями їх власників (далі - знаки).

Відповідно до п. 11 р. ІІІ Наказу № 166 на знаках типу 7 можуть розміщуватися: літери; літери і цифри; літери, цифри і графічний елемент; літери і графічний елемент.

Згідно п. 12 розділу III Наказу 166, шрифти літер, розміщених на номерних знаках, визначено в додатку 7 до цих Вимог. У відповідності до додатку № 1 до вимог до номерних знаків транспортних (пункт 1 розділу II) «Знаки для автомобілів, які виготовляються за індивідуальними замовленнями їх власників» відносяться до типу 7 підпункту 7-1 У відповідності до додатку № 7 до вимог до номерних знаків транспортних засобі (пункту 12 розділу 3) значено, у розділі 4, шрифт літер української та латинської абеток для номерних знаків підтипу 7-1 (висота літер 70 (76)) та підтипу 7-2 (висота літер 40 (50)).

В даному додатку заначено, яка повинна бути візуальна літера буква «О» на індивідуальних номерних знаках. У відповідності до достатку № 8 до вимог до номерних знаків транспортних засобі (пункту 12 розділу 3) значено, у розділі 5, що шрифт цифр для номерних знаків підтипу 7-1 (висота цифр 70 (76)) та цифр 7-2 (висота цифр 40 (50)). В даному додатку заначено, яка повинна бути цифра «0» на індивідуальних номерних знаках. Тобто у крайній верхній правій стороні повинно бути розріз, який зазначає цифру «0».

При цьому ДСТУ 4278:2019 «Дорожній транспорт. Знаки номерні транспортних засобів» встановлено основні розміри, вимоги до інформаційного змісту, правила застосування номерних знаків для транспортних засобів усіх типів, які призначено для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування та підлягають державній реєстрації та обліку.

Як вбачається нагрудної камери № 473815 номерний знак візуально не відповідає формі, як це передбачено у додатку № 7 Наказу 166. Відповідно до п. 3 р. VІІ Наказу № 166 контроль за формою знаків та їх розмірами здійснюється шляхом огляду та контролю їх розміру зовні металевою рулеткою згідно з ДСТУ 4179-2003 «Рулетки вимірювальні металеві». З даного Наказу передбачено, що контроль за формою здійснюється шляхом огляду, а контроль їх розміру зовні здійснюється металевою рулеткою, таким чином інспектором під час огляду встановив, що форма не відповідає додатку № 7 Наказу 166, що в свою чергу дає можливість позивачу у разі вчинення адміністративної відповідальності за перевищення швидкості руху, уникнути відповідальність через не можливість розпізнавання номерних знаків приладом Каскад.

Відповідно до статті 252 КУпАП та п. 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р., поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Інспектор під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відреагував на адміністративне правопорушення, встановив причини та умови що сприяли вчиненню даного порушення у відповідності до ст. 245 КУпАП, виконав умови підготовки адміністративної справи до розгляду, що передбачені ст. 278 КУпАП.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Виходячи з вищенаведеного Інспектор за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю оцінив докази, під час виконання своїх посадових обов`язків та правомірно виніс постанову серії БАД № 379697 від 24.11.2024 р. за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Щодо зазначення позивачем в позовній заяві про те, що під час розгляду справи порушено його право на залучення адвоката або іншого фахівця в галузі права та відмолено в перенесенні розгляду справи представник відповідача посилаючись на постанови Верховного Суду від 27.12.2019 у справі № 310/4817/17 (2 а/310/156/17), від 07.11.2019 у справі №487/2179/17, від 07.12.2018 у справі № 286/648/17, від 17.05.2018 у справі № 681/972/17, від 14.02.2018 у справі № 536/583/17 та від 31.01.2018 у справі № 489/1525/16-а зазначив, що відповідач мав право розглянути справу у скороченому провадженні та на місці вчинення правопорушення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, відповідачем зазначено, що законом не визнана обов`язкова участь адвоката у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а позивач не був позбавлений права скористатися правовою допомогою засобами телефонного зв`язку, як і не обґрунтував, що вчиняв дії, спрямовані саме на залучення адвоката.

У зв`язку з викладеним, відповідач вважає, що оскаржувана постанова винесена у межах повноважень, в порядку та у спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням усіх обставин у справі, з цих підстав просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Згідно відповіді на відзив, поданої позивачем ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник, адвокат Поляцько О.Ю. вбачається, що відповідно до ч. 5 ст. 34 ЗУ «Про національну поліцію» (далі Закон №580-VIII )при виявленні в ході поверхневої перевірки будь-яких слідів правопорушення поліцейський забезпечує їх схоронність та огляд відповідно до вимог статті 237 Кримінального процесуального кодексу України. Відповідач підтверджує, що під час візуального огляду номерних знаків (тобто при здійсненні превентивного заходу) поліцейським було виявлено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, а саме порушив пункт правил 2.9 «в» ПДР України, бо номерні знаки на його транспортному засобі не відповідали вимогам ДСТУ 4278:2019. Отже, зважаючи, що відповідач визнав ті обставини, що під час візуального огляду номерних знаків (який відповідно до вимог вищезазначеної статті є поверхневою перевіркою), було виявлено правопорушення, - то відповідно поліцейський повинен був дотримуватися вимог ст. 237 КПК України щодо проведення огляду.

Також зазначено, що дійсно, можливо шляхом візуального огляду визначити інформаційний зміст знаку, його геометричну форму, колір, проте визначати висоту та ширину літер та цифр, розмір знаку, певно, необхідно вимірювальними пристроями, як це передбачено і базовим законом для поліцейських і вимогами Інструкції. Таким чином, висновок відповідача що «З даного Наказу передбачено, що контроль за формою здійснюється шляхом огляду, а контроль їх розміру зовні здійснюється металевою рулеткою, таким чином інспектором під час огляду встановив, що форма не відповідає додатку № 7 Наказу 166», свідчить, що поліцейський діяв всупереч ст. 18 ЗУ «Про національну поліцію», бо не дотримувався нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, і як наслідок непрофесійно виконував свої службові обов`язки. Більш того, результати огляду обов`язково фіксуються у відповідності до вимог чинного законодавства.

До того ж, зазначено, що оскаржувана постанова не містить жодних відомостей про вирішення питання про вилучені речі та документи. В позовній заяві ОСОБА_1 зазначав, що до постанови не додано протоколу про вилучення речей, хоча поліцейський вилучив у нього номерні знаки та не складався протокол про адміністративне правопорушення, не зважаючи, що провину у вчиненні адміністративного правопорушення він не визнавав. Натомість у відзиві відповідач спростовує свій обов`язок щодо складання протоколів у цій справі, хоча долучає відеозапис з якого чітко вбачається, що поліцейський зняв з автомобіля і вилучив номерні знаки. Згідно вимог ст. 256 КУпАП саме в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Таким чином, поліцейський під час розгляду справи про адміністративне правопорушення порушив вимоги ст. ст. 37 ЗУ «Про національну поліцію» та не вручив копію протоколу про вилучення номерних знаків ОСОБА_1 , вимоги ст. ст. 283 КУпАП, бо не вирішив питання щодо вилучених речей. Також відповідач не надає жодних відомостей щодо подальшої долі номерних знаків, хоча зазначені обліковуються саме за позивачем.

Також зазначено, що в порушення приписів ст. ст. 3, 19, 59 Конституції України поліцейським було нівельована реалізація конституційних прав ОСОБА_1 щодо права на захист та повідомлено «Що прав у нього немає ніяких». Поліцейський навіть не допускав можливості реалізації права на захист громадянина, тобто та навіть не роз`яснив, що він має право на захист.

Ухвалою суду від 05.12.2024 позовну заяву було залишено без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків. На виконання зазначеної ухвали 11.12.2024 суду надано квитанцію про сплату судового збору.

Ухвалою суду від 12.12.2024 було відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник, адвокат Поляцько Олена Юріївни до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач та представник позивача про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, проте не використали свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, представником позивача надано суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність та відсутність позивача.

Представник відповідача - Департамент патрульної поліції Національної поліції України про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до вимог ст. 268 КАС України, але не використав свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, у відзиві на позовну заяви просив суд розгляд справи проводити за його відсутністю на підставі наявних у справі матеріалів.

Відповідач, Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не надав.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши всі матеріали справи в їх сукупності, включаючи відеозапис наданий стороною відповідача (містяться в програмі Д-3), подані сторонами документи та матеріали, судом встановлені наступні фактичні обставини справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 листопада 2024 року о 13 год. 04 хв. в м. Києві по проспекту Берестейському, 59 інспектором УПП у м. Києві поліцейським старшим лейтенантом поліції Кожушком Олександром Сергійовичем, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 379697 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 1190 гривень, за правопорушення передбачене ч. 1 ст.121-3 КУпАП.

У постанові зазначено, що 24 листопада 2024 року о 13 год. 04 хв. в м. Києві по проспекту Берестейському, 59 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Subaru Legacy з реєстраційним номером НОМЕР_1 , інд. НОМЕР_2 який не відповідає вимогам ДСТУ 4278:2019, а саме букви «О» зображені як «нуль», чим порушив пункт правил 2.9 «в» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. За вказане адміністративне правопорушення позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в сумі 1190 гривень.

Згідно наданого позивачем свідоцтва НОМЕР_3 про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки Subaru Legacy з реєстраційним номером НОМЕР_1 , рік випуску 2010, дата реєстрації 16.03.2022, колір білий, особливі відмітки загальний легковий седан інз: ВРООООВВ.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначенні положеннями Закону України Про дорожній рух.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Положеннями статті 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють ПДР України.

Згідно з пунктом 1.1. ПДР ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні гуртуватися на вимогах цих Правил.

На виконання пункту 1.3. ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9 ПДР).

Відповідно до пункту 2.9 «в» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що не відповідає вимогам стандартів.

Частиною 1 статті 121-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, вказаною нормою права передбачена відповідальність за правопорушення, об`єктивна сторона якого, зокрема, полягає: у керуванні або експлуатації водієм транспортного засобу з номерним знаком, що не відповідає встановленим зразкам або вимогам.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортні», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Як вбачається з матеріалів справи, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121-3 КУпАП, з посиланням на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Subaru Legacy з реєстраційним номером НОМЕР_1 , інд. НОМЕР_2 який не відповідає вимогам ДСТУ 4278:2019, а саме: букви «О» зображені як «нуль», що заборонено пунктом 2.9 «в» ПДР України.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Приписами ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статті 31 Закону України №580-VIII надано право поліції застосовувати такі превентивні заходи, окрім іншого, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону України №580-VIII визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, а орган (посадова особа), за ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На виконання вимог частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За змістом норм частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У своєму відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що як вбачається із нагрудної камери №473815 під час патрулювання 24 листопада 2024 року о 13 год. 04 хв. в м. Києві по проспекту Берестейському, 59 здійснили зупинку транспортного засобу Subaru Legacy з реєстраційним номером НОМЕР_1 , інд. НОМЕР_2 , який не відповідає вимогам ДСТУ 4278:2019, а саме: букви «О» зображені як «нуль», чим порушив пункт правил 2.9 в ПДР України. На місці зупинки інспектор попросив пред`явити документи у відповідності до п. 2.4 ПДР для встановлення, чи вписаний індивідуальний номерний знак у реєстраційному транспортному засобі. Як було встановлено, що у транспортного засобу Subaru Legacy з реєстраційним номером НОМЕР_1 , індивідуальний номерний знак ВРООООВВ не відповідає, вимогам ДСТУ 4278:2019.

На підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121-3 КУпАП, до матеріалів справи надано зокрема, відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

Однак, за результатами дослідження в судовому засіданні відеозапису із нагрудної камери поліцейського, наданого відповідачем на підтвердження вчинення позивачем правопорушення встановлено наступне. На запису не зафіксований факт керування позивачем будь-яким транспортним засобом. Відео не містить відомостей про зупинку транспортного засобу під його керуванням, як це зазначено в постанові.

Таким чином, судом не встановлено факту керування позивачем в зазначений в постанові день та час автомобілем Subaru Legacy з реєстраційним номером НОМЕР_1 , як і факт зупинки транспортного засобу під його керуванням.

Окрім того, варто зазначити те, що наказом Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 16.11.2021 № 435 «Про скасування національних стандартів», скасовано з 01 грудня 2021 року чинність стандарту ДСТУ 4278:2019 «Дорожній транспорт. Знаки номерні транспортних засобів. Загальні вимоги. Правила застосування».

З огляду на втрату чинності вказаним наказом, суд вважає, що у інспектора УПП у м. Києві ДПП, не було взагалі підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за те, що номерний знак транспортного засобу не відповідає стандартам ДСТУ 4278:2019, чинність якого скасовано.

Крім того, з наданого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що під час розгляду справи, інспектором не надано оцінки інформації, зазначеній у пункті «особливі відмітки» свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу де вказано «загальний легковий седан, тобто інз ВРООООВВ, зареєстрований та внесений до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

З урахуванням встановлених у справі фактичних обставин та беручи до уваги норми права, які слід застосувати при вирішенні спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів у розумінні ст. ст. 73, 74 КАС України на підтвердження порушення позивачем пункту 2.9 «в» ПДР України, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 121-3 КУпАП.

Крім того, пунктом 9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 (далі Інструкція № 1395) встановлено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Відповідно до частини першої статті 271 КУпАП, у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.

Разом з цим, у спірних правовідносинах відповідачем при складенні протоколу позивачу не були роз`ясненні права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, відмовлено у задоволенні клопотання позивача про необхідність надання йому правової допомоги за участі адвоката, розгляд справи не відкладено та одразу винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Суд зазначає, що положеннями КУпАП України, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, дійсно передбачено спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

Разом з цим, статтею 268 КУпАП встановлено вичерпний перелік прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, заявляти клопотання та при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

За правилами статті 278 КпАП України орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

У наведених вище положеннях норм процесуального права визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

У постанові від 17 липня 2019 року у справі № 655/470/16-а Верховний Суд підкреслив, що стаття 278 КУпАП України вказує на те, що працівник патрульної поліції зобов`язаний дотримуватись вимог статті 283 КУпАП України, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Таким чином, положення КУпАП України закріплюють процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на отримання юридичною допомогою адвоката або іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги. Недотримання інспектором поліції у процесі винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, визначеної КУпАП України процедури призводить до порушення права особи приймати участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення та інших прав, визначених статтею 268 КпАП України, що є підставою для скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Аналогічний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 20 березня 2018 року № 690/233/17 та від 31 січня 2019 року № 760/10803/15-а.

Враховуючи викладене, оскільки поліцейським не роз`яснено права та обов`язки, не вжито дій щодо надання реальної можливості позивачу реалізувати право на отримання правової допомоги, розгляд справи відкладено не було та одразу винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку, що такі обставини вказують на порушення інспектором патрульної поліції порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є самостійною підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 379697 від 24.11.2024.

Аналогічні висновки викладено Верховним Судом у постановах від 18 лютого 2020 року в справі № 524/9827/16-а та від 26 травня 2020 року в справі № 640/16220/16-а.

Отже, суд оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що докази (достатні), які б відповідали вимогам ст. 251 КУпАП та об`єктивно фіксували обставини вчинення правопорушення позивачем, відсутні.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 379697 від 24.11.2024 року, винесена відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 121-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190,00 грн., є протиправною та підлягає скасуванню, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Статтею 286 КАС України передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП за постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 379697 від 24.11.2024 року, підлягає закриттю.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, понесені позивачем витрати на сплату судового збору у розмірі 605,60 грн. підлягають стягненню з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача.

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 1, 2, 5, 19, 20, 72, 77, 90, 99, 229, 242-246, 262, 286 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник, адвокат Поляцько Олена Юріївни до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 379697 від 24.11.2024 року, винесену відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 121-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 121-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції(03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3; ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ), понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного судушляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлений 31.01.2025.

Суддя О.О. Соловйова