Справа № 400/10061/24
Суддя: Дерев'янко Л.Л.
Дата ухвалення: 2025-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2025 р. № 400/10061/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дерев`янко Л.Л. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомФізичної особи-підприємеця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,й

до відповідачаДержавної служби України з безпеки на транспорті, вул. Фізкультури, 9,м. Київ,03150, вул. Антоновича, 51,м. Київ,03150

провизнання протиправною та скасування постанови від 03.10.2024 № ПШ111788,

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі позивач) до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати винесену в.о. начальника відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті О. Гринюком постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № ПШ 111788 від 03 жовтня 2024 року.

В обґрунтування позову позивач послався на те, що відповідач неправомірно за результатами проведеної рейдової перевірки (перевірки на дорозі) дійшов висновку про наявність підстав для застосування до нього як власника автомобіля, яким здійснювалось перевезення вантажу, адміністративно-господарських санкцій, передбачених ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Так, за твердженням позивача, висновок відповідача про здійснення перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», не відповідає дійсності. Позивач зауважує, що під час перевірки жодних порушень у роботі тахографа, обліку часу роботи та відпочинку водіїв, документах щодо тахографа (зокрема їх наявності) встановлено не було. Відтак, заповнення бланку підтвердження діяльності водія є не обов`язком, а правом перевізника, що виключає будь-яку відповідальність у випадках, якщо перевізник цим правом не скористався з будь-яких причин. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 25.10.2024 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, встановлено строк для подання сторонами заяв по суті.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача у відзиві на позовну заяву послався на те, що під час рейдової перевірки встановлено відсутність бланку підтвердження діяльності водія за 19.08.2024, 20.08.2024, що є підставою для притягнення перевізника до відповідальності відповідно до статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Відповідач зазначає, що у позивача був обов`язок надати під час перевірки роздруківки з цифрового тахографа щодо режиму праці та відпочинку водія за день перевірки та попередні 28 днів або бланки підтвердження діяльності водія в разі, якщо водій не керував транспортним засобом, або якщо не здійснював перевезення вантажів. Тобто, бланк підтвердження міг бути документальним підтвердженням того, що роздруківки (реєстраційні листи) за попередній період відсутні з об`єктивних причин. Відповідач стверджує, що у спірному випадку у водія позивача була відсутня роздруківка інформації про режим праці та відпочинку водія за 19.08.2024, за 20.08.2024 до 08 год. 13 хв, у зв`язку з чим інспектор попросив водія надати бланк підтвердження діяльності водія за вказаний період, зазначеного документу у водія не було, що свідчить про те, що автомобільним перевізником не здійснюється контроль за належним веденням режиму праці та відпочинку водія, та не забезпечує водія належною документацією. Відповідач просить у задоволенні позову відмовити.

Позивач правом подати відповідь на відзив не скористався.

Інших пояснень та заяв по суті справи до суду не надходило.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, пояснення, викладені у заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки Mercedes Benz, держаний номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 . Транспортний засіб обладнаний цифровим тахографом.

20.08.2024 року о 8 год 45 хв посадовою особою Укртрансбезпеки на підставі направлення на рейдову перевірку №002146 від 15.08.2024 на автомобільній дорозі М-06 Київ-Чоп 19 км у Київський області було здійснено перевірку зазначеного транспортного засобу, яким керував водій ОСОБА_2 .

За результатами перевірки було складено акт т№083251 від 20.08.2024 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, в якому зафіксовано порушення вимог абз. 3. ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» під час надання послуг з перевезення вантажу на момент перевірки у водія відсутній бланк підтвердження діяльності водія. Акт містить опис порушення наступного змісту: «Перевезення вантажу, про що свідчить ТТН № 249510153 від 20.08.24 без документів, визначених статтею 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт, чим порушено накази МТЗУ № 340, 385- 2010, а саме: бланк підтвердження діяльності водія за 19.08.24, 20.08.24»

Розгляд справи про порушення Закону України «Про автомобільний транспорт» відбувся 03.10.2024 за участю позивача.

03.10.2024 в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) в Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті Гринюком О. за результатами розгляду акту № 083251 від 20.08.2024 винесено Постанову №ПШ 111788 про застосування до ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн (далі Постанова №111788).

Позивач вважає Постанову №111788 протиправною, що стало підставою для звернення до суду.

Вирішуючи спір, суд враховує такі приписи законодавства України.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-III (далі Закон № №2344-III ) основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Відповідно до ч.2 ст.6 Закону №2344-III загальне державне регулювання діяльності автомобільного транспорту здійснює Кабінет Міністрів України відповідно до своїх повноважень.

Відповідно до ч.12 ст.6 Закону №2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) ч.14 ст.6 Закону №2344-III.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 затверджений Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), який визначає процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт (далі Прядок № 1567).

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку (п.4 Порядку).

Пунктом 15 Порядку №1567 в редакції на час виникнення спірних правовідносин встановлений виключний перелік питань, що з`ясовується під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі), серед яких зазначено: перевірка наявності визначених статтями 39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Відповідно до пункту 21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

В спірному випадку, посадовими особами відповідача в ході рейдової перевірки встановлено порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» №2344-III, суть якого полягає у відсутності бланку підтвердження діяльності водія.

Відповідно до абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст.34 Закону №2344-III автомобільний перевізник повинен, зокрема, виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Так, відповідно до ч.1, 2 ст.48 цього Закону №2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Отже, перелік документів згідно ст. 48 Закону №2344-III не є вичерпним, оскільки у наведеній нормі визначено, що законодавством можуть бути передбачені інші документи, необхідні для внутрішніх перевезень вантажів.

За правилами ч.2 ст.49 Закону №2344-ІІІ водій транспортного засобу при внутрішньому перевезенні вантажів зобов`язаний:

мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень;

перевіряти надійність пломбування, закріплення, накриття та ув`язування вантажу для його безпечного перевезення;

забезпечити збереження вантажу, прийнятого до перевезення, та своєчасно його доставити вантажовласнику (уповноваженій ним особі);

дотримуватися визначеного режиму праці та відпочинку.

Відповідно до ст.18 Закону №2344-ІІІ з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані:

організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України;

здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху;

забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці;

здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

Отже, в розумінні зазначеної норми контроль за роботою водіїв повинен здійснюватися роботодавцем незалежно від протяжності маршрутів, а також від виду перевезення внутрішнього чи міжнародного.

Особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку встановлюється Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, який затверджений Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340 (далі Положення № 340).

Згідно з п.1.3 Положення №340 вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.

Органи, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху проводять перевірку встановленого режиму праці та відпочинку водіїв відповідно до законодавства України (п. 7.1 Положення №340 ).

Відповідно до п. 6.1 Положення №340 автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тон повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Згідно з п. 6.3 Положення водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв.

Відповідно до п.6.4 Положення №340 графік змінності водіїв, відомість обліку робочого часу та відпочинку водіїв зберігаються у Перевізника.

У разі тимчасової непрацездатності водія чи перебування його у відпустці, а також якщо водій не здійснював перевезення пасажирів чи/та вантажів, Перевізник може заповнювати бланк підтвердження діяльності (додаток 4).

Водії зберігають бланк підтвердження діяльності протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.

Перевізники зберігають бланк підтвердження діяльності протягом 12 місяців.

Порядок використання тахографів встановлено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 (далі Інструкція № 385).

Відповідно до п. 1.4 Інструкції №385 тахограф це обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв;

Відповідно до пункту 3.3 Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:

забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;

своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;

використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;

має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР (994_016), або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом;

у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);

у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

З 20.12.2010 набула чинності Поправка № 6 до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів підписаної в Женеві 01.07.1970 в частині надання до контролю реєстраційних листків (тахограм) за поточний день та попередні 28 календарних дні, а в разі відсутності тахокарт надання бланку підтвердження діяльності, який заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом, тобто 1+28 тахокарт чи індивідуальних реєстраційних листків.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку про те, що водій, який здійснює перевезення на вантажному автомобілі, та який обладнаний тахографом, повинен мати при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

При цьому надання бланку підтвердження діяльності водія необхідне лише в разі відсутності тахокарт, що узгоджується з п. 6.4 Положення № 340, Поправкою № 6 до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів.

В спірному випадку під час проведеної відповідачем рейдової перевірки посадовими особами відповідача встановлено, що у водія, що керував автомобілем марки Mercedes Benz, держаний номерний знак НОМЕР_1 , відсутній бланк підтвердження діяльності, що і стало підставою для складання акту.

Водночас, з Акту № №083251 від 20.08.2024 не вбачається, що відповідачем встановлена відсутність у водія на час проведення перевірки протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнених тахокарт у кількості, що передбачена ЄУТР або картки водія чи роздруківки даних роботи цифрового тахографа, яким обладнаний транспортний засіб позивача.

Тобто, жодної з обставин, з якою пов`язується необхідність надання бланку підтвердження діяльності, актом №083251 від 20.08.2024 не зафіксовано.

Проте, у відзиві на позов відповідач зазначає, що така необхідність була викликана відсутністю роздруківок з цифрового тахографа за 19.08.2024, 20.08.2024.

Суд критично ставиться до цього аргументу відповідача, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3. Отже, виявлені в ході перевірки порушення мають бути відображені в акті.

При цьому, відсутність роздруківки є порушенням п. 3.3. Інструкції №385, яка передбачає відповідний обов`язок водія транспортного засобу, обладнаного тахографом, мати таку роздруківку даних роботи тахографа. Проте, акт № №083251 від 20.08.2024, який є джерелом відомостей про виявлені при перевірці порушення, не містить посилання на відсутність роздруківки даних з цифрового тахографа за 19.08.2024, 20.08.2024.

Суд зауважує, що не відображення в акті встановлених в результаті перевірки порушень, на які відповідач посилається у відзиві, позбавило водія викласти в акті свої пояснення щодо них.

Крім того, саме акт, складений за результатами проведеної перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, є підставою для розгляду справи про порушення перевізником Закону України «Про автомобільний транспорт». Тому, на думку суду, акт має містити чіткий перелік встановлених порушень задля забезпечення перевізника можливістю реалізувати свої права, передбачені ст. 28, 47 Закону України «Про адміністративну процедуру», а саме: подати необхідні документи, клопотання, пояснення та зауваження, довести обставини, що мають значення для вирішення справи.

Отже, суд відхиляє посилання відповідача у відзиві на встановлену під час рейдової перевірки відсутність роздруківки даних роботи цифрового тахографа як таку, що не доведена належним чином, а саме шляхом фіксації в акті перевірки.

З тих же мотивів суд не приймає до уваги пояснення відповідача у відзиві щодо того, що спеціальні символи і знаки, зазначені у роздруківці даних цифрового тахографа за 19.08.2024, 20.08.2024 не підтверджують дотримання водієм вимог щодо встановленого режиму роботи і відпочинку водія, оскільки акт не містить посилання і на ці обставини.

Відтак, відповідачем не доведено наявність обставин, з якими пов`язується обов`язок водія мати бланк підтвердження діяльності.

На підставі викладеного, висновки акту перевірки № 083251 від 20.08.2024, які лягли в основу оскаржуваної Постанови №ПШ 111788, щодо порушення перевізником ст. 48 Закон України «Про автомобільний транспорт» в зв`язку з відсутністю бланку підтвердження діяльності водія, не ґрунтуються на законі і обставинах справи.

Суд нагадує, що відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, в адміністративні процесі закріплено презумпцію винуватості суб`єкта владних повноважень.

Відповідачем в цій справі не доведено правомірність прийнятого ним рішення, отже, позов підлягає задоволенню.

Згідно приписів ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до матеріалів справи, позивач сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн за подання адміністративного позову, який підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Фізичної особи-підприємеця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_3 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Фізкультури, 9,м. Київ,03150 ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати винесену в.о. начальника відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті О. Гринюком постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № ПШ 111788 від 03 жовтня 2024 року.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Фізкультури, 9,м. Київ,03150 ) на користь Фізичної особи-підприємеця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати в розмірі 1211,20 (одна тисяча двісті одинандцять гривень 20 коп) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суддя Л.Л. Дерев`янко