Справа № 580/59/25
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2025-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

03 лютого 2025 року Справа № 580/59/25
м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Бабич А.М., перевіривши матеріали позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування рішень і зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИЛА:

06.01.2025 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) (далі позивач) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) (далі відповідач) про:

визнання протиправним і скасування наказу від 23.03.2024 №85 про зняття його з 23.03.2024 із усіх видів забезпечення у зв`язку із самовільним залишенням території військової частини, що стосується позивача;

визнання протиправним і скасування наказу від 03.04.2024 №96 про поновлення йому грошового забезпечення у зв`язку з поверненням із самовільного залишення території військової частини, що стосується позивача;

зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити йому з 23.03.2024 усі види забезпечення з урахуванням раніше виплачених сум;

зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити йому грошове забезпечення, премію та додаткову винагороду на період дії воєнного стану відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за березень 2024 року.

Обґрунтовуючи зазначив, що під час виконання службових обов`язків відчув погіршення фізичного стану та 24.03.2024 оформлений на стаціонарне лікування до КНП «Міська лікарня №9 Запорізької міської ради», де перебував до 02.04.2024. Звільнившись зі служби, отримав довідку від 05.10.2024 №23/118/4320 про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію і виявив, що у березні 2024 року його депремійовано на 100% суми премії згідно з оскаржуваним наказом від 23.03.2024 №85. Тому звернувся до відповідача заявою щодо його скасування та нарахування і виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення у повному обсязі та премії відповідно до підп.2 п.5 постанови КМУ №1294 з урахуванням раніше виплачених сум. Листом від 22.11.2024 відповідач повідомив, що відсутність позивача на службі тривала більше 3 годин, вказані дії кваліфіковані, як порушення військової дисципліни, а саме не вихід на службу та самовільне залишення військової частини. Тому відсутні підстави для його скасування. Вважає, що оскаржувані рішення суперечать нормам чинного законодавства.

Ознайомившись із матеріалами позову, виявлено недоліки позовної заяви, які перешкоджають відкриттю провадження у справі. У зв`язку з цим ухвалою від 13 січня 2025 року суд залишив її без руху.

28.01.2025 на адресу суду надійшла заява вх. №4087/25, до якої позивач додав заяву про поновлення строку звернення до суду (далі Заява), в якій просив поновити йому строк звернення до адміністративного суду. Обґрунтовуючи зазначив, що був військовослужбовцем та брав безпосередню участь у бойових діях, а після звільнення з військової служби вимушений був тривалий час лікуватися, що стало поважними причинами пропуску строку звернення до суду зі вказаним позовом. Просив врахувати незадовільний психологічний стан, пов`язаний з проходженням військової служби в умовах воєнного стану. Стверджує, що не знав про те, що відповідач не скасував наказ про його де преміювання, оскільки кошти перераховували частиною різними сумами і він не звернув уваги, оскільки постійно перебував у стресі та психологічній напрузі. Стверджує, що дізнався про порушення своїх прав після отримання листа відповідача від 22.11.2024. Звертає увагу суду, що не фахівцем з трудового законодавства та адміністративного судочинства, в той час коли відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінивши доводи Заяви, суд дійшов висновку, що виявлені судом недоліки позову не усунені, наявні перешкоди для відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч.5 ст.122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Водночас відповідно до ст.233 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) у редакції Закону України від 01 липня 2022 року №2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116 КЗпП України). Отже, строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Аналогічний правовий висновок викладений у рішенні Верховного Суду від 06 квітня 2023 року у справі №260/3564/22 та від 19 січня 2023 року у справі №460/17052/21.

Неоднаковий підхід до обчислення процесуального строку звернення до суду для осіб, які звертаюся в один проміжок часу з аналогічним предметом спору до того ж відповідача, свідчитиме про дискримінаційний та упереджений розгляд справи, що в умовах справедливого судочинства не допустиме. Так, ст.24 Конституції України встановлює, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Крім того відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Частина 3 ст.3 КАС України приписує, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. То ж для звернення позивача до суду застосовується чиниий на момент подання позовної заяви закон щодо обчислення строків.

З питаннями оскарження вказаних вище наказів та нарахування і виплати грошового забезпечення за спірні періоди, що виникли у зв`язку з проходженням позивачем публічної служби, він мав право протягом 1 місяця та протягом 3 місяців відповідно, подавши в суд позовну заяву. Оскільки грошове забезпечення позивача виплачене щомісячно, про всі складові він міг дізнатися кожного наступного місяця відпрацьованої служби. Про складові грошового забезпечення, які підлягають виплати під час звільнення - з дати ознайомлення з наказом про звільнення та/або отримання цих коштів.

Заявою про скасування оскаржуваного наказу від 23.03.2024 №85 позивач звернувся до відповідача 09.10.2024. Доказів звернення раніше вказаної дати не додані. Тобто, з 09.10.2024 позивач почав вчиняти активні дії щодо його оскарження. До вказаної дати позивач не вчиняв дій щодо реалізації свого права на отримання належного грошового забезпечення. Таким чином не врахував, що обчислення процесуальних строків відбувається не лише з часу, коди дізнався, а й коли міг дізнатися про порушення своїх прав.

В ухвалі про залишення позову без руху суд роз`яснив позивачу щодо пропуску строку звернення до адміністративного суду зі вказаним вище позовом та обов`язку надати суду заяву про поновлення порушеного строку, в якій обґрунтувати для цього підстави, викласти доводи щодо поважності тому причин і надати докази.

Довідкою відповідача від 04.07.2024 №3891/1789 підтверджується, що позивач у період з 08.05.2023 до 18.12.2023, з 02.01.2024 до 23.03.2024, з 02.04.2024 до 21.04.2024, з 20.05.2024 до 08.06.2024 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, перебуваючи в Запорізькій області.

Належні, достовірні та допустимі докази щодо залучення позивача у подальшому да вказаних заходів відсутні. Тому протилежні доводи позивача не враховані.

Випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №4480/2024 підтверджується, що позивач знаходився на стаціонарному лікуванні з 03.10.2024 до 07.10.2024. Відсутні належні, достовірні та допустимі докази щодо перешкод звернутися зі вказаною позовною заявою у періоди, коли позивач не перебував на стаціонарному лікуванні.

Отже, наданих позивачем доказів недостатньо для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду.

Доводи позивача про те, що він дізнався про порушення своїх прав після отримання листа відповідача від 22.11.2024, не враховані судом, оскільки, як зазначив у позовній заяві позивач, 30.03.2024 він звернувся рапортом до командира відповідача, в якому вказав, що з 23.03.2024 дізнався, що вважається в СЧЗ відповідно до наказу відповідача від 23.03.204 №1209. Повідомив, що з 23.03.2024 знаходився у стабілізаційному пункті військової частини у зв`язку з погіршенням стану здоров`я та 24.03.2024 госпіталізований до вказаного вище медичного закладу. Тому просив провести повне нарахування грошового забезпечення та додаткової грошової винагороди. Отже, про порушення своїх прав на додаткове грошове забезпечення позивач точно знав 30.03.2024, звертаючись з відповідним рапортом.

Будь-яких обставин і фактів, які об`єктивно перешкодили позивачу своєчасно звернутися до суду щодо оскарження вказаних вище наказів від 23.03.2024 №85, від 03.04.2024 №96 та нарахування і виплати йому з 23.03.2024 усіх видів забезпечення з урахуванням раніше виплачених сум, а також грошового забезпечення, премії та додаткової винагороди за березень 2024 року, у т. ч. протягом розумного строку до відповідача позовна заява та Заява не містять. Зважаючи на проміжок часу, якого стосується предмет спору, строк звернення до суду позивач пропустив. Оскільки поважних причин позивач не вказує та матеріали позову не містять доказів наявності таких обставин, підстави для задоволення Заяви відсутні.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві. Згідно ч.5 ст.169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (ч.8 ст.169 КАС України), за умови усунення вказаних підстав для її повернення. Оскільки недоліки позову не усунені, наявні підстави повернути позивачу позовну заяву.

Згідно з ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Пунктом 2 ч.1 ст.7 Закону України від 08.07.2011 №3676-VІ Про судовий збір (далі - Закон №№3676-VI) визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги. Відповідно до ч.2 вказаної статті Закону №3676-VI у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми, в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, повністю.

Оскільки відсутні докази понесення судових витрат позивачем, відсутні підстави для їх повернення.

Керуючись ст.ст.2-20, 121, 160-161, 169, 237, 241-246, 255, 295 КАС України, суддя

УХВАЛИЛА:

1. Відмовити повністю у задоволенні Заяви вх. від 28.01.2025 №4087/25 ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду.

Повернути його позовну заяву до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними і скасування рішень та зобов`язання вчинити дії.

2. Копію ухвали, позовну заяву та додані до неї документи направити ОСОБА_1 .

3. Роз`яснити ОСОБА_1 , що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів до Шостого апеляційного адміністративного суду.

СуддяАнжеліка БАБИЧ