Справа № 460/15564/24
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2025-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

31 січня 2025 року м. Рівне №460/15564/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доІНФОРМАЦІЯ_1
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач) та просить суд:

визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 27.10.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту першого частини третьої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію";

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.10.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту першого частини третьої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", прийнявши за результатами її розгляду обґрунтоване рішення про надання відстрочки або відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказує, що 27.10.2024 він звернувся до голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту першого частини третьої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". ІНФОРМАЦІЯ_3 листом від 15.11.2024 № 1/21709 повідомив, що для вирішення питання з надання та оформлення у встановленому законом порядку відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації потрібно особисто прибути та подати відповідну заяву. Таку поведінку відповідача позивач вважає неправомірною та зазначає, що він дотримався процедури особистого подання документів, що підтверджують його право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. За наведеного просив позов задовольнити.

Ухвалою від 25.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Встановлено строк для подання відзиву та відповіді на відзив.

Відповідач позов заперечив з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Зазначив, що 27.10.2024 позивач звернувся з заявою про отримання відстрочки до ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка надійшла 08.11.2024, вх. №35802. Заява позивача була розглянута відповідно до норм Закону України «Про звернення громадян», 15.11.2024 ІНФОРМАЦІЯ_2 надано відповідь позивачу та надіслано її засобами поштового зв`язку. У відповіді позивачу роз`яснено порядок подання заяви на отримання відстрочки та процедура її розгляду згідно з нормами чинного законодавства, зокрема, у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560.

Документами, що підтверджують право на відстрочку відповідно до додатку 5 Постанови КМУ 560 є: довідка про здобувача освіти, сформована в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, або довідка закладу освіти про зарахування на навчання до інтернатури та довідка закладу охорони здоров`я про місце роботи на посаді лікаря-інтерна.

В свою чергу позивачем долучено до заяви довідку про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти, де зазначено, що позивач порушує послідовність здобуття освіти, визначену частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту».

Також у відповіді на заяву ІНФОРМАЦІЯ_2 звернута увага позивача про необхідність перебування на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_5 та мати діючий військово-обліковий документ, так як у тимчасовому посвідченні № НОМЕР_1 стоїть відмітка про те, що позивач 21.09.2012 знятий з військового обліку на підставі наказу МОУ № 342 2006 року. Відповідно до долучених до заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації документів не надано підтвердження наявності діючого військово-облікового документу чи військового квитка з відміткою перебування на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідач зауважив, що Постанова №560 визначає випадки, яких заява може бути надіслана поштою. Так, пунктом 60 Постанови №560 передбачена можливість надіслати поштою заяву на продовження відстрочки, однак в пункті 58 при поданні заяви на отримання відстрочки від призову на військову службу така можливість не зазначена, що свідчить про те, що пункт 58 такої можливості не передбачає. Таким чином відповідно до п.58 Постанови № 560 особиста присутність позивача під час подачі заяви про надання відстрочки є обов`язковою.

За наведеного, відповідач вважає, що відповідь позивачу на його заяву було надано належним чином, керуючись положеннями п. 58 Постанови КМУ № 560 та у відповідності до чинного законодавства, а також роз`яснено про його права та обов`язки, пов`язані з питанням надання йому відстрочки. Оскільки позивачем не було дотримано процедури подання заяви на отримання відстрочки від призову, прийняття рішення по суті заяви не вбачається можливим. З таких підстав відповідач просив відмовити в позові повністю за безпідставністю вимог.

Позивач не скористався правом подати відповідь на відзив.

З`ясувавши доводи та аргументи учасників справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив такі фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , засобами поштового зв`язку звернувся 27.10.2024 до голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою, в якій повідомив, що він є особою, яка на підставі пункту 1 частини третьої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не підлягає призову на військову службу під час мобілізації. У зв`язку з чим просив розглянути його заяву та оформити у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, довідку про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. Про результати розгляду заяви та прийняте рішення просив повідомити письмово за адресою, що зазначена у заяві. Звернув увагу, що особиста присутність при подачі документів на відстрочку чинним законодавством не передбачена.

До заяви долучено: засвідчені копії паспорта та картки ОСОБА_1 на 2 арк., довідки про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти на 1 арк., витягу з наказу № 010/050-с від 30.08.2024 на 1 арк., диплому бакалавра на 1 арк., академічної довідки на 4 арк., військово-облікового документа на 2 арк.

ІНФОРМАЦІЯ_3 на заяву позивача від 27.10.2024 надіслав позивачу відповідь від 15.11.2024 № 1/21709, в якій повідомив, що 18.05.2024 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, пунктом 57 якої передбачено, що для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених підрозділах) утворюються комісії. З 27.05.2024 утворена і здійснює розгляд заяв комісія ІНФОРМАЦІЯ_1 з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. За наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих) особисто подають на ім`я голови комісії - начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву за формою, визначеною у додатку 4 постанови КМУ № 560, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5 постанови КМУ № 560.

Також роз`яснено порядок розгляду комісією поданих документів. Крім цього, відповідач зазначив, що позивачу для вирішення питання з надання та оформлення у встановленому законом порядку відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації потрібно особисто прибути за адресою комісії та подати відповідну заяву маючи із собою військово-обліковий документ (військовий квиток або тимчасове посвідчення військовозобов`язаного) та паспорт, так як додаток 6 до Порядку передбачає, що довідка дійсна за пред`явлення військово-облікового документу. У разі відсутності військово-облікового документу необхідно звернутися до ІНФОРМАЦІЯ_7 для його виготовлення. Зазначено, що надіслані позивачем поштою підтвердні документи на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації у разі необхідності можна отримати звернувшись до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

На жодні недоліки наданих позивачем документів відповідач в означеній відповіді не вказував, у тому числі й щодо військово-облікового документу.

Вважаючи свої права порушеними внаслідок нерозгляду у встановленому порядку заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, ОСОБА_1 звернувся з позовом до адміністративного суду.

При вирішенні цього публічно-правового спору суд враховує таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Пунктом 20 частини першої статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України від 12.05.2015 № 389-VIII Про правовий режим воєнного стану, Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні №2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану продовжувався, воєнний стан діє на даний час.

Указом Президента України №69/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, оголошено проведення загальної мобілізації.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів, встановлює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (в редакції, чинній на час звернення позивача із заявою про надання відстрочки від призову під час мобілізації; далі Закон № 3543-XII).

Статтею 1 Закону № 3543-XII встановлено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації визначає стаття 22 Закону № 3543-XII, частиною п`ятою якого визначено, що призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України.

Цей порядок визначає, зокрема, порядок надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення.

Пунктом 2 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, яка набрала чинності з 18.05.2024 (в редакції, чинній на час звернення позивача із заявою про надання відстрочки від призову під час мобілізації; далі Порядок №560), визначено, що на військову службу під час мобілізації, на особливий період призиваються резервісти та військовозобов`язані, які придатні до військової служби за станом здоров`я та не мають права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, для комплектування (доукомплектування) з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, навчальних частин (центрів) (далі - військові частини) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями (далі - Збройні Сили та інші військові формування).

Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному Законами України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, Про військовий обов`язок і військову службу та цим Порядком.

Згідно з п. 56 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Пунктом 1 частини третьої статті 23 Закону № 3543-XII (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також:

1) здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.

Так, за приписами частини другої статті 10 Закону України "Про освіту" від 05.09.2017 № 2145-VIII рівнями освіти є: дошкільна освіта; початкова освіта; базова середня освіта; профільна середня освіта; перший (початковий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; другий (базовий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; третій (вищий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; фахова передвища освіта; початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень вищої освіти; другий (магістерський) рівень вищої освіти; третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень вищої освіти.

Пунктом 23 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про освіту" визначено, що рівень освіти - завершений етап освіти, що характеризується рівнем складності освітньої програми, сукупністю компетентностей, які визначені, як правило, стандартом освіти та відповідають певному рівню Національної рамки кваліфікацій.

Як встановлено судом, до заяви від 27.10.2024, направленої голові комісії ІНФОРМАЦІЯ_7 , позивач долучив довідку про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти, витяг з наказу № 010/050-с від 30.08.2024, копію диплому бакалавра та академічної довідки.

Дослідженням вищевказаних документів встановлено, що ОСОБА_1 у 2016 році закінчив Львівський державний університет внутрішніх справ, здобув ступінь бакалавра за напрямком підготовки "Правознавство", здобув кваліфікацію юриста, про що 14.05.2016 видано Диплом бакалавра НОМЕР_2 .

Згідно з Витягом з наказу № 010/050-с від 30.08.2024, виданим Приватним вищим навчальним закладом "Міжнародний економіко-гуманітарний університет імені академіка Степана Дем`янчука", ОСОБА_1 зарахований студентом І курсу магістратури юридичного факультету спеціальності 081 Право денної форми навчання за результатами конкурсного відбору за кошти фізичних та/або юридичних осіб.

Довідкою про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти № 270194, сформованою 04.09.2024, стверджено інформацію про поточне здобуття освіти ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , назва закладу освіти: Приватний вищий навчальний заклад "Міжнародний економіко-гуманітарний університет імені академіка Степана Дем`янчука", ступінь/Рівень освіти: Магістр; форма здобуття освіти: Денна; код та назва спеціальності/професії: 081 Право; дата початку здобуття освіти: 01.09.2024; дата завершення здобуття освіти: 28.02.2026; наказ про зарахування: 010/050-с від 30.08.2024.

В графу Довідки "На підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту"" внесено запис: "Ні, порушує".

В графу Довідки "Інформація про документи про освіту" внесено такі записи:

"1. Диплом бакалавра НОМЕР_4 , Львівський державний університет внутрішніх справ, 14.05.2016;

2. Свідоцтво про присвоєння (підвищення) робітничої кваліфікації державного зразка НОМЕР_5 , Рівненський державний аграрний коледж, 29.06.2013;

3. Диплом молодшого спеціаліста РВ 45723726, Рівненський державний аграрний коледж, 29.06.2013;

4. Атестат про повну загальну середню освіту РВ 45736235, Рівненський державний аграрний коледж, 29.06.2013;

5. Свідоцтво про базову загальну середню освіту НОМЕР_6 , Рівненська гуманітарна гімназія Рівненської міської ради".

Суд вважає, що проаналізовані вище документи підтверджують той факт, що ОСОБА_1 в періоді спірних правовідносин є здобувачем вищої освіти за освітнім ступенем "Магістр" за спеціальність 081 "Право" в Приватному вищому навчальному закладі "Міжнародний економіко-гуманітарний університет імені академіка Степана Дем`янчука", при цьому рівень освіти, що здобувається позивачем (магістр), є вищим за раніше здобутий рівень освіти (бакалавр).

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі - Положення № 154) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно з пунктом 11 Положення № 154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.

Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487, визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації), а також визначає особливості ведення військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном.

Згідно з пп. 8 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів) призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Пунктом 57 Порядку № 560 передбачено, що для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:

голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);

члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

Для розгляду питань надання військовозобов`язаним, які перебувають на військовому обліку в розвідувальних органах, СБУ, відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період наказами керівників відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіонального органу СБУ утворюються відповідні комісії. Надання військовозобов`язаним відстрочок комісіями, утвореними в розвідувальних органах, СБУ, здійснюється відповідно до цього Порядку.

Питання надання відстрочок від призову на військову службу під час мобілізації заброньованим на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, за підприємствами, установами і організаціями, а також посадовим (службовим) особам, зазначеним у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5, комісією не розглядаються.

Згідно з пунктом 58 Порядку № 560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

Відповідно до п. 60 Порядку №560 Комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.

У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації надається на строк дії відповідних законних підстав, але не більш як на строк проведення мобілізації, встановлений Указом Президента України. У разі продовження строку проведення мобілізації перевірка підстав у військовозобов`язаного на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, крім підстав, зазначених у пункті 2 частини першої, пунктах 3, 4, 5 частини третьої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, здійснюється за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до п. 62 Порядку №560 здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України Про освіту, а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, надають до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки довідку про здобувача освіти, сформовану в Єдиній державній електронній базі з питань освіти за формою, визначеною у додатку 9, та документи (нотаріально засвідчені копії документів), що підтверджують зарахування на навчання до інтернатури згідно з додатком 5.

Відповідно до Переліку документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію (Додаток 5 до Порядку №560) визначено документи, що підтверджують право на відстрочку, зокрема, частина третя статті 23 Закону:

1) здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти, у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України Про освіту, а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури:

довідка про здобувача освіти, сформована в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, або довідка закладу освіти про зарахування на навчання до інтернатури та довідка закладу охорони здоров`я про місце роботи на посаді лікаря-інтерна.

За обставинами цієї справи, надана позивачем довідка про здобувача освіти сформована в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, підтверджує факт здобуття позивачем в періоді спірних правовідносин освіти за ступенем/рівнем освіти "магістр", підтверджує здобутий попередньо ступінь/рівень освіти "бакалавр", що об`єктивно не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту". Відтак, суд вважає, що внесені в таку довідку відомості про те, що поточне здобуття освіти порушує послідовність, визначену законом, не відповідає змісту інших відомостей, внесених в таку довідку. Однак такі обставини залишилися поза увагою відповідача.

Більш того, суд встановив, що відповідач взагалі не проаналізував наданих позивачем до заяви документів, не надав їм правової оцінки, покликання на такі документи у відповіді заявнику відсутнє. Про такі обставини відповідач зазначив лише у відзиві на позов.

При цьому з листа № 1/21709 від 15.11.2024 та з відзиву на позов встановлено, що відповідач за наслідками розгляду поданої позивачем заяви про надання відстрочки та долучених документів не прийняв жодного рішення - ні про надання відстрочки, ні про відмову в наданні відстрочки. При цьому доводи відповідача зводяться до необхідності позивачу особисто прибути до уповноваженої комісії та надати документи, що підтверджують право на відстрочку.

Суд зауважує, що в контексті пп. 8 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2 до Порядку №1487) військовозобов`язані повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних та надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

В той же час, обов`язок особисто повідомити/особисто подати та особисто прибути не є тотожнім у спірних правовідносинах.

При цьому, відповідачем не ставиться під сумнів, що заява позивача від 27.10.2024 була направлена ним особисто.

З огляду на наведене, суд вважає, що навіть у разі недотримання позивачем процедури чи форми звернення із заявою щодо надання відстрочи від призову на військову службу під час мобілізації, уповноважений суб`єкт владних повноважень не звільняється від обов`язку розглянути у встановленому порядку отриману заяву військовозобов`язаного та прийняти з цього приводу відповідне рішення, яким заяву задовольнити або відмовити в її задоволенні з наведенням мотивів. Таких дій відповідач не вчинив, рішення по суті заяви не прийняв.

При цьому суд наголошує, що у спірних правовідносинах відповідач не може утриматися від прийняття рішення, яке належить до його виключної компетенції. Натомість, як зазначив відповідач у відзиві, подана військовозобов`язаним заява про надання відстрочки була розглянута ним відповідно до норм Закону України «Про звернення громадян». Встановлені судом обставини свідчать про порушення відповідачем процедури розгляду та вирішення заяв про надання відстрочки, встановленої спеціальним законодавством з питань військової служби та військового обліку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач не здійснив перевірку поданих позивачем документів для вирішення питання надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону № 3543-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) та не прийняв відповідного рішення за наслідками їх розгляду, чим допустив протиправну пасивну поведінку щодо нерозгляду у встановленому порядку заяви позивача від 27.10.2024 про надання відстрочки.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17.04.2019 у справі № 342/158/17 суд касаційної інстанції зазначив, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Згідно з ч. 1 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про, зокрема: визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (п. 4 ч. 2 цієї статті Кодексу).

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За сукупністю наведеного, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав процесуального обов`язку доказування та не підтвердив належними та допустимими доказами правомірності оскарженої поведінки. Отже позов слід задовольнити повністю.

Враховуючи результати судового розгляду справи, документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору суд присуджує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 27.10.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту першого частини третьої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.10.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту першого частини третьої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та прийняти за результатами її розгляду обґрунтоване рішення про надання відстрочки або відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, з урахуванням висновків суду у цьому рішенні.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1226,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 31 січня 2025 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_7 )

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_8 )

Суддя Н.О. Дорошенко