Справа № 580/549/25
Суддя: Олексій РІДЗЕЛЬ
Дата ухвалення: 2025-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

03 лютого 2025 року Справа № 580/549/25
м. Черкаси
Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Рідзель О.А., перевіривши матеріали позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

17.01.2025 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якому позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення безвісти зниклого ОСОБА_2 на неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 16.09.2023 по 01.01.2024;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 на її неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належне йому грошове забезпечення безвісти зниклого батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 16.09.2023 по 01.01.2024 в сумі 267170 грн.

Ухвалою від 22.01.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк 10 днів з дня вручення копії ухвали, протягом якого можуть бути усунуті недоліки шляхом надання суду заяви про поновлення пропущеного строку з обґрунтованими доказами на її підтвердження.

27.01.2025 представник позивача подав суду заяву про поновлення строку звернення в суд.

Зазначено, що позивач фактично дізналася про протиправну невиплату належного їй грошового забезпечення на неповнолітнього ОСОБА_3 з 24.02.2024, так як за місяць грошове забезпечення надходило двома виплатами, що підтверджується банківською випискою банківського рахунку.

У зв`язку із цим, представником позивача неодноразово надсилалися адвокатські запити (від 18.03.24, 22.05.24) до військової частини, зокрема і по питанню перерозподілу виплат грошового забезпечення між двома неповнолітніми дітьми, але аргументованої відповіді від службових осіб військової частини так і не отримано.

Після того, так як військова частина фактично не надала аргументованої відповіді на запити адвоката, в порядку підпорядкування, з цих же самих питань був направлений адвокатський запит до Міністерства оборони України. Однак працівники міністерства взагалі не стали його розглядати по суті, обмежившись направленням його до тієї ж самої військової частини НОМЕР_1 .

З метою перевірки послужного списку особової справи ОСОБА_2 , був зроблений адвокатський запит до ІНФОРМАЦІЯ_3 , так як відповідно до відповіді військової частини на адвокатський запит №9835 від 05.06.20254, особова справа ОСОБА_2 була ними направлена до цього відділу. Однак ІНФОРМАЦІЯ_3 у листі від 11.09.2024 повідомив, що у них особова справа ОСОБА_2 відсутня. Як виявилося пізніше, мною особисто було встановлено, що особова справа ОСОБА_2 знаходиться в ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Після цього, представник позивача 30.10.2024 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_5 з проханням надати особову справу ОСОБА_2 , однак відповідь від обласного ТЦК надійшла тільки після 19.12.2024.

Вирішуючи вищевказану заяву та питання відкриття провадження, суд зазначає таке.

На підставі п.5 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

На підставі ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд врахував, що предметом спору виплата позивачу грошового забезпечення зниклого ОСОБА_2 за період з 16.09.2023 по 01.01.2024, в сумі 267170 грн.

З підстав позовних вимог вбачається, що позивач є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_3 , який має право на отримання грошового забезпечення зниклого безвісти батька ОСОБА_2 . Водночас, позивач стверджує, що таке грошове забезпечення не було виплачене за період вересень-грудень 2023 року.

Суд враховує, що наказом військової частини НОМЕР_1 від 28.01.2024 №28 передбачено здійснювати виплати всіх видів грошового забезпечення та додаткової грошової винагороди, що належать безвісти зниклому молодшому лейтенанту ОСОБА_2 : на банківський рахунок законній представниці дитини ОСОБА_4 , в розмірі 50% від всіх видів грошового забезпечення та додаткової грошової винагороди з 28 січня 2024 року; на банківський рахунок законній представниці дитини ОСОБА_1 , в розмірі 50% від всіх видів грошового забезпечення та додаткової грошової винагороди з 28 січня 2024 року.

З банківської виписки банківського рахунку позивача вбачається, що їй від військової частини НОМЕР_1 виплачено кошти: 12.02.2024 13642,63 грн., 24.02.2024 49250,00 грн., 13.03.2024 13642,63 грн., 26.03.2024 49250,00 грн., 16.04.2024 13642,63 грн., 23.04.2024 49250,00 грн.

Отже, позивач була обізнана з протиправною, на її думку, невиплатою грошового забезпечення зниклого безвісти ОСОБА_2 щонайменше з лютого 2024 року.

Вказане також підтверджує і представник позивача, вказавши у заяві про поновлення строку звернення, що «позивач фактично дізналася про протиправну невиплату належного їй грошового забезпечення на неповнолітнього ОСОБА_3 з 24.02.2024».

Разом з тим, з даним позовом позивач звернулась до суду 17.01.2025, тобто з пропуском шестимісячного строку встановленого ст.122 КАС України.

Судом враховано, що позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів. При зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. У той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів (постанова Судової палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №240/12017/19).

На переконання суду, звернення представника позивача із адвокатськими запитами стосовно отримання особової справи позивача доводить здійснення дій по збиранню доказів та не свідчить про поважність причин пропуску строку звернення в суд.

Тому суд дійшов висновку, що заява представника позивача від 27.01.2025 про поновлення строку звернення в суд є необґрунтованою.

Згідно з ч.2 ст.123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Одночасно суддя звертає увагу, що відповідно до ч.8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.ст.2-20, 122, 123, 160-161, 169, 237, 241-246, 256, 295 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 від 27.01.2025 (вх. від 28.01.2025 №4068/25) про поновлення строку звернення в суд.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії повернути позивачу.

3. Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не є перешкодою для повторного звернення з нею до суду після усунення недоліків.

4. Копію ухвали направити позивачу.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

СуддяОлексій РІДЗЕЛЬ