Справа № 380/16964/24
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2025-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2025 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині не направлення ОСОБА_1 на проходження медичного огляду для визначення ступеня придатності до військової служби;

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо видачі повістки про направлення ОСОБА_1 в ЗСУ без проходження військово-лікарської комісії;

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 в надані відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 надати ОСОБА_1 на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 25.07.2024 ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою подачі заяви та документів, які свідчать про підставу в наданні йому відстрочки від призову на військову службу у зв`язку з наявності матері, ОСОБА_2 , яка має інвалідність ІІ групи. Однак працівники ІНФОРМАЦІЯ_3 відмовили приймати заяву та документи, які свідчать про наявність підстав в наданні відстрочки від призову на військову службу. При цьому усно повідомили про відмову в оформленні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу. Одночасно з цим працівники ІНФОРМАЦІЯ_3 видали позивачу повістку № 374, якою зобов`язали його з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 26.07.2024 о 9.00 год. з метою відправки в ЗСУ. Проте у позивача наявні відповідні діагнози та хвороби, які потребують додаткових обстежень та надання у зв`язку з цим медичних документів. 26.07.2024 позивач подав заяву до ІНФОРМАЦІЯ_3 з повідомленням про те, що він не може з`явитися 26.07.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою відправки в ЗСУ, оскільки здійснює самостійне обстеження здоров`я та збирає медичні документи. Вважає, що дії ІНФОРМАЦІЯ_3 , які полягають у відмові позивачу в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та видача повістки протиправними.

Щодо процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом цієї справи, суд зазначає наступне.

Ухвалою судді від 12.08.2024 позовну заяву залишено без руху.

Після усунення позивачем недоліків позовної заяви ухвалою судді від 29.08.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача у поданому на позовну заяву відзиві проти позову заперечив, з підстав, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 згідно п. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», має статус військовозобов`язаного, обов`язками якого, згідно п. 10 ст. 1 цього Закону, є прибувати за викликом територіального центру комплектування та соціальної підтримки для проходження медичного огляду та призову на військову службу. Позивачу вручена повістка № 374 у зв`язку з призовом на військову службу за мобілізацією. Станом на 26.07.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомлень про наявність поважних причин неприбуття зазначені у повістці місце та строк не подавалось.

Позивачем в спростування заперечень відповідача, висловлених у відзиві на позовну заяву, подано до суду відповідь на відзив, у якій зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_6 самі ж порушили норми вказані у своєму відзиві, адже позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та з відповідними документами. Однак ІНФОРМАЦІЯ_6 не розглянув належним чином заяву та документи, та видав повістку на 26.07.2024 о 9.00 год. з метою відправки в ЗСУ, незважаючи на те, що позивач навіть не проходив ВЛК для визначення ступеня придатності до військової служби. Крім цього 26.07.2024 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 направлялася заява-пояснення про неможливість прибути ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 26.07.2024, а також заява про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації зі всіма належними документами, що підтверджується квитанцією про направлення.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач є військовозобов`язаним та перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 .

ОСОБА_1 , 25.07.2024 звернувся до голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 з заявою, у якій зазначив, що є особою, яка на підставі абзацу 13 частини 1 статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію не підлягає призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку з наявністю матері - ОСОБА_2 , яка має II групу інвалідності. Просив розглянути заяву та оформити у порядку визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, довідку про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Додатки: копія паспорту ОСОБА_1 , копія ідентифікаційного номера ОСОБА_1 , копія свідоцтва про народження ОСОБА_1 ; копія паспорту ОСОБА_2 , копія довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААВ № 620305, копія пенсійного посвідчення ОСОБА_2 № НОМЕР_1 , копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3 серія НОМЕР_2 , копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4 серія НОМЕР_3 , копія свідоцтва про народження ОСОБА_5 , копія посвідчення НОМЕР_4 , копія свідоцтва про шлюб ОСОБА_6 , копія обліково-послужної карти ОСОБА_1 , копія військового квитка ОСОБА_1 .

Позивач вказує, що працівники ІНФОРМАЦІЯ_3 відмовили приймати заяву та документи, які свідчать про наявність підстав в наданні відстрочки від призову на військову службу. При цьому усно повідомили про відмову в оформленні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу.

При цьому, ОСОБА_1 вручена повістка № 374 про необхідність з`явитись 26.07.2024 о 09:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 заявою від 26.07.2024 повідомив голову комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 , що 25.07.2024 ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою подачі документів, які свідчать про підставу в наданні йому відстрочки від призову на військову службу у зв`язку з наявності матері, ОСОБА_2 , яка має інвалідність II групи. Однак працівники ІНФОРМАЦІЯ_3 відмовили приймати заяву та документи, які свідчать про наявність підстав в наданні відстрочки від призову на військову службу. При цьому усно повідомили про відмову в оформленні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу.

Вказав, що у ОСОБА_1 наявні відповідні діагнози та хвороби, які потребують додаткових обстежень та надання у зв`язку з цим медичних документів. Відповідно до цього повідомив, що ОСОБА_1 не може з`явитися 26.07.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою відправки в ЗСУ оскільки здійснює самостійне обстеження здоров`я та збирає медичні документи. Також повідомив, що при видачі повістки працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 було порушено процедуру проходження медичної комісії, яка вбачається в тому, що ОСОБА_1 не було надано направлення на ВЛК, що в свою чергу порушує його право на визначення його придатності для проходження військової служби.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у відповідь на запит представника позивача вих. № 26.07/01х від 26.07.2024, щодо надання висновку ВЛК про проходження медкомісії громадянином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , листом від 09.08.2024 № 2394/І повідомив, що даний громадянин ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження ВЛК не направлявся. 25.07.2024 отримав повістку № 374 для проходження ВЛК та уточнення облікових даних. По повістці гр. ОСОБА_1 не з`явився.

ОСОБА_1 повторно скерував до голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 заяву від 25.07.2024, у якій повідомив, що його матір, ОСОБА_8 , має інвалідність II групи. Просив розглянути заяву та оформити у порядку визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 довідку про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Додатки: завірена адвокатом копія паспорта ОСОБА_1 , завірена адвокатом копія ідентифікаційного номера ОСОБА_1 , завірена адвокатом копія свідоцтва про народження ОСОБА_1 , завірена адвокатом копія паспорта ОСОБА_2 , завірена адвокатом копія ідентифікаційного номера ОСОБА_2 , завірена адвокатом копія довідки до акта огляду МСК серія 12ААВ № 620305, завірена адвокатом копія пенсійного посвідчення ОСОБА_2 № 2573316/187, завірена адвокатом копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3 серія НОМЕР_2 , завірена адвокатом копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4 серія НОМЕР_3 , завірена адвокатом нотаріусом заяви ОСОБА_6 , завірена адвокатом копія паспорта ОСОБА_6 , завірена адвокатом копія ідентифікаційного номера Клепарівськоі З.В, завірена адвокатом копія свідоцтва про народження ОСОБА_9 серія НОМЕР_5 ; завірена адвокатом копія свідоцтва про народження ОСОБА_10 , завірена адвокатом копія свідоцтва про народження ОСОБА_11 серія НОМЕР_6 , завірена адвокатом копія витягу з реєстру територіальної громади, завірена адвокатом копія виписки із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_11 , завірена адвокатом копія свідоцтва про народження ОСОБА_5 серія НОМЕР_7 , завірена адвокатом копія посвідчення НОМЕР_4 , завірена адвокатом копія свідоцтва про шлюб ОСОБА_6 серії НОМЕР_8 , завірена адвокатом копія обліково-послужної карти ОСОБА_1 серії НОМЕР_9 , завірена адвокатом копія військового квитка ОСОБА_1 серія НОМЕР_9 .

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регулюються Законом України від 25.03.1992 № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-XII).

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Згідно з ч. 9 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

На момент розгляду цієї справи правовий режим воєнного стану в Україні продовжено та не скасовано, а відповідно під час розгляду справи застосуванню підлягає законодавство, що регулює порядок призову на військову службу під час мобілізації в умовах воєнного стану.

Статтею 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 № 3543-XII (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 3543-XII) визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону № 3543-XII громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Статтею 1 Закону України "Про оборону України" від 06.12.1991 № 1932-XII передбачено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

У свою чергу нормами статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Так, зокрема, відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Так, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані:

- які мають одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі). У разі відсутності невійськовозобов`язаних осіб здійснювати догляд за особою з інвалідністю I чи II групи може лише одна особа з числа військовозобов`язаних за вибором такої особи з інвалідністю.

Також, Кабінетом Міністрів України постановою від 16.05.2024 № 560 (набрала чинності 18.05.2024), затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок № 560), яким врегульовано процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення.

Відповідно до п. 57 Порядку № 560 для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:

голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);

члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

Так, постановою Кабміну від 16.08.2024 № 930, Порядок № 560 доповнили новим пунктом 58-1 такого змісту:

військовозобов`язані, які відповідно до закону зобов`язані утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», зазначають у заяві (додаток 4) про відсутність інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а за умови наявності кількох військовозобов`язаних - додають заяву особи з інвалідністю I або II групи за формою згідно з додатком 15, в якій зазначається прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, яку особа з інвалідністю обирає для здійснення свого утримання.

Районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки або його відділ за місцем перебування на військовому обліку військовозобов`язаного, який відповідно до закону зобов`язаний утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», або здійснює постійний догляд за особами, зазначеними у пунктах 9 і 14 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час прийняття рішення про надання відстрочки від призову на військову службу за призовом під час мобілізації перевіряє перебування такого військовозобов`язаного на військовому обліку, родинні зв`язки військовозобов`язаного та особи, яку відповідно до законодавства зобов`язаний утримувати військовозобов`язаний або за якою здійснює постійний догляд, наявність інших осіб, місце проживання яких задекларовано/зареєстровано за адресою задекларованого/ зареєстрованого місця проживання військовозобов`язаного або особи, яка перебуває на утриманні або потребує постійного догляду, з використанням відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, інших інформаційних систем, реєстрів та баз даних, у тому числі шляхом інформаційного обміну.

Згідно з п. 60 Порядку № 560 Комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.

У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

Формою, визначеною додатком 4, є саме Повідомлення.

До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Як слідує з матеріалів справи, позивач вважає, що він має право на відстрочку від призову під час мобілізації відповідно до п. 13 частини першої статті 23 Закону № 3543-ХІІ, оскільки має матір з інвалідністю ІІ групи, у зв`язку з чим звернувся до відповідача із заявою від 25.07.2024 про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Проте, як свідчать матеріали справи, відповідач на заяву позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та доданих документів не надав позивачу рішення за наслідком розгляду цієї заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивовану відмову в наданні відстрочки від призову.

Також, суд зазначає, що відповідач у відзиві жодним чином не спростовує подання позивачем заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її не розгляд її по суті.

Суд наголошує, що у даних правовідносинах суб`єкт владних повноважень не може утриматись від прийняття рішення, що входить до його виключної компетенції.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів розгляду заяви позивача від 25.07.2024.

Суд зазначає, що правова природа саме протиправних дій полягає в активній поведінці суб`єкта владних повноважень, що спричиняє юридичні наслідки.

У свою чергу, відсутність належним чином оформленого рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивованої відмови в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, свідчить про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Обираючи належний та ефективний спосіб захисту прав позивача, суд приходить до висновку про необхідність визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неприйняття рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 25.07.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

З огляду на те, що у даному випадку відповідач належним чином не розглянув заяву позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та не прийняв будь-яке рішення, яке б породжувало для позивача юридичні наслідки, суд дійшов висновку про покладення на відповідача обов`язку розглянути по суті заяву позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та прийняти рішення про надання або відмову у наданні відстрочки на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543, з урахуванням висновків суду у даній справі.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність відповідача в частині не направлення позивача на проходження медичного огляду для визначення ступеня придатності до військової служби суд зазначає, що відповідно до пункту 63 Порядку № 560, військовозобов`язані, які звернулися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки з заявою про надання відстрочки, до прийняття рішення відповідною комісією не направляються для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

У разі ухвалення комісією рішення про відмову у наданні відстрочки військовозобов`язаний, який підлягає призову на військову службу під час мобілізації, направляється на медичний огляд для визначення придатності до військової служби.

Отже, відповідно до приписів Порядку № 560 не направляються на ВЛК, які звернулися до ТЦК та СП з питання надання відстрочки, до розгляду по суті питання про надання відстрочки.

Оскільки позивач звернувся до відповідача із заявою від 25.07.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу та рішення за результатами розгляду вказаної заяви прийняте не було, відтак вказана позовна вимога задоволенню не підлягає.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо видачі повістки про направлення ОСОБА_1 в ЗСУ, без проходження військово-лікарської комісії, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 63 Порядку № 560, військовозобов`язані, які звернулися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки з заявою про надання відстрочки, до прийняття рішення відповідною комісією не направляються для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

У разі ухвалення комісією рішення про відмову у наданні відстрочки військовозобов`язаний, який підлягає призову на військову службу під час мобілізації, направляється на медичний огляд для визначення придатності до військової служби.

Отже, відповідно до приписів Порядку № 560 не направляються на ВЛК та не підлягають призову на військову службу особи, які звернулися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки з питання надання відстрочки, до розгляду по суті питання про надання відстрочки.

У даному випадку судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою від 25.07.2024 про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, однак вказана заява по суті розглянута не була.

При цьому, після подання заяви про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, позивачу вручена повістка на відправку.

За таких обставин, дії відповідача щодо видачі позивачу повістки на відправку суперечать вимогам Порядку № 560, оскільки позивач звернувся до відповідача з питанням надання відстрочки від призову на військову службу.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про необхідність визнання протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо видачі повістки про відправку ОСОБА_1 в ЗСУ.

Щодо вимоги позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 372 КАС України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.

За змістом ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Враховуючи, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у відповідності до ч. 1 ст. 382 КАС України є правом, а не обов`язком суду, а також приписи ст. 14 КАС України щодо обов`язковості судових рішень та відсутності об`єктивних обставин щодо невиконання судового рішення з боку відповідача, суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до правил ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов містив вимогу немайнового характеру, яка хоча і частково, але підлягає задоволенню, тому розмір компенсації судових витрат суд визначає виходячи з кількості (а не розміру) задоволених/незадоволених позовних вимог.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 90, 139, 242-246, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_10 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 ; ЄДРПОУ НОМЕР_11 ) про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неприйняття рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 25.07.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 25.07.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та прийняти рішення про надання або відмову у наданні відстрочки на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543, з урахуванням висновків суду у даній справі.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо видачі повістки про відправку ОСОБА_1 в ЗСУ.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сидор Н.Т.