Справа № 400/4566/24
Суддя: Величко А.В.
Дата ухвалення: 2025-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 січня 2025 р. № 400/4566/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Величка А.В., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за рішенням суду у справі №400/4566/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ

У провадженні Миколаївського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.07.2024 року у справі №400/4566/24 позов ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо проведення ОСОБА_1 з 01.03.2024 року виплати пенсії відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року №2262-ХІІ, з обмеженням пенсії максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести перерахунок та виплачувати пенсію ОСОБА_1 з 01.03.2024 року відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року №2262-ХІІ, у розмірі 80% грошового забезпечення, з щомісячною доплатою в розмірі 2000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713, із врахуванням індексації згідно постанов Кабінету Міністрів України віт 16.02.2022 року №118, від 24.02.2023 року №168 та постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 року №185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році", без обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Вказане рішення суду набрало законної сили з 22.08.2024 року.

18.09.2024 року на виконання резолютивної частини рішення від 22.08.2024 року Миколаївський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист у справі №400/4566/24.

20.01.2025 року до канцелярії суду від позивача надійшла заява у порядку ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій ОСОБА_1 просить суд:

- встановити судовий контроль за виконанням рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.07.2024 року у справі №400/4566/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії для здійснення перерахунку та виплати пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.07.2024 року у справі №400/4566/24.

Заява обґрунтована тим, що пенсійним органом порушено його права та інтереси внаслідок протиправних дій Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області під час виконання ним рішення суду від 22.07.2024 у справі №400/4566/24 в частині обмеження загального розміру пенсії максимальним розміром. 06 січня 2025 року позивач отримав пенсію за січень 2025 року в сумі 25912,27 грн, замість належних 28775,43 грн, що спричинило суттєве зменшення пенсії. З урахуванням викладеного, заявник звернувся до суду із заявою в порядку ст. 382 КАС України.

22.01.2025 року до канцелярії суду від відповідача надійшли заперечення на заяву позивача у якій вказав, що Головним управлінням на виконання рішення суду від 22.07.2024 року у справі №400/4566/24 здійснено перерахунок розміру пенсії позивачу відповідно до покладених судом зобов`язань. Розмір пенсії склав 28775,43 грн. Виплату пенсії у перерахованому розмірі забезпечено у вересні 2024 року. Загальна сума доплати пенсії, що виникла на виконання рішення суду від 22.07.2024 року у справі № 400/4566/24 склала 11893,20 грн. Додатково зазначило, що постановою Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025 року № 1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану" яка набула чинності з 01 січня 2025 року, були внесені зміни до статті 46 Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік, а саме: Встановлено, що у період воєнного стану у 2025 році пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані) відповідно до Митного кодексу України, Законів України Про державну службу, Про прокуратуру, Про статус народного депутата України, Про Національний банк України, Про Кабінет Міністрів України, Про дипломатичну службу, Про службу в органах місцевого самоврядування, Про судову експертизу, Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів, Про наукову і науково-технічну діяльність, Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 р. №379/95-ВР Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням коефіцієнтів до відповідних сум перевищення: до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,5; до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,4; до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,3; до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,2; до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,1. Таким чином, з 01.01.2025 розмір пенсії позивача визначено відповідно до Постанови № 1. Зважаючи на викладене, просив відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 в порядку ст. 382 КАС України.

Дослідивши подані до суду документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується клопотання позивача, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Відповідно до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту і накладенням штрафу.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 26.03.2020 року у справі № 823/175/17, від 23.06.2020 року у справі № 802/357/17-а.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.07.2024 року у справі №400/4566/24 позов ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо проведення ОСОБА_1 з 01.03.2024 року виплати пенсії відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року №2262-ХІІ, з обмеженням пенсії максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести перерахунок та виплачувати пенсію ОСОБА_1 з 01.03.2024 року відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року №2262-ХІІ, у розмірі 80% грошового забезпечення, з щомісячною доплатою в розмірі 2000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713, із врахуванням індексації згідно постанов Кабінету Міністрів України віт 16.02.2022 року №118, від 24.02.2023 року №168 та постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 року №185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році", без обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 КАС України рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.07.2023 року у справі №400/4566/24 набрало законної сили.

Статтею 129-1 Конституції України проголошено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 року № 1402-VIII, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Згідно зі ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Приписи статті 382 КАС України не передбачають умови, при настанні яких має бути застосована вказана процесуальна форма судового контролю. А отже, суд має оцінювати та враховувати обставин у кожній конкретній справі окремо.

Судом встановлено, що Головним управлінням на виконання рішення суду від 22.07.2024 року у справі №400/4566/24 здійснено перерахунок розміру пенсії позивачу відповідно до покладених судом зобов`язань. Розмір пенсії склав 28775,43 грн.

Виплату пенсії у перерахованому розмірі забезпечено у вересні 2024 року, що позивачем не заперечується.

Загальна сума доплати пенсії, що виникла на виконання рішення суду від 22.07.2024 року у справі № 400/4566/24 склала 11893,20 грн. Головним управлінням внесено відомості щодо заборгованості за Рішенням від 22.07.2024 року, до «Реєстру судових рішень» Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України. Тобто сума заборгованості за вказаним судовим рішенням буде виплачена у порядку черговості.

Як вбачається з заяви ОСОБА_1 06 січня 2025 року позивач отримав пенсію за січень 2025 року в сумі 25912,27 грн, замість належних 28775,43 грн, Тобто відповідачем її розмір обмежено максимальним розміром.

Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025 року № 1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану" яка набула чинності з 01 січня 2025 року, були внесені зміни до статті 46 Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік, а саме: Встановлено, що у період воєнного стану у 2025 році пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані) відповідно до Митного кодексу України, Законів України Про державну службу, Про прокуратуру, Про статус народного депутата України, Про Національний банк України, Про Кабінет Міністрів України, Про дипломатичну службу, Про службу в органах місцевого самоврядування, Про судову експертизу, Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів, Про наукову і науково-технічну діяльність, Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 р. №379/95-ВР Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням коефіцієнтів до відповідних сум перевищення: до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,5; до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,4; до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,3; до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,2; до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,1.

Судом встановлено, що з 01.01.2025 розмір пенсії позивача визначено відповідно до Постанови № 1.

Проаналізувавши заяву позивача від 20.01.2025 року у даній справі, суд встановив, що фактичною підставою для звернення до суду із даною заявою стала незгода позивача із діями відповідача при виконанні постанови Кабінету Міністрів України від 3 січня 2025 року №1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану".

Отже, в даному випадку наявні підстави стверджувати про виникнення між позивачем та відповідачем нового спору, що виключає можливість застосування спеціальних правових норм КАС України (ст.ст. 382, 383 КАС України), направлених на забезпечення належного виконання судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про встановлення судового контролю.

Керуючись статтями 241, 248, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю - відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя А.В. Величко