Справа № 215/2802/24
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2025-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 лютого 2025 року м. Дніпросправа № 215/2802/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2024 року (суддя Кадникова Г.В.)

у справі №215/2802/24

за позовом ОСОБА_1

до установи Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

про встановлення наявності компетенції та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з адміністративним позовом до установи Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом про встановлення відсутності компетенції (повноважень) установи Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області при отримані заяви від 23.02.2024 вх3693 створювати штучні перешкоди для вирішення питання не підкорення судді Камбул М.О. вимогам ст.248 КАСУ та визнати такі перешкоди протиправною бездіяльністю, а таку процедуру протиправною діяльністю та зобов`язати повторно її розглянути і прийняти нормативний правовий акт.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.05.2024 адміністративну справу №215/2802/24 передано за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.05.2024 адміністративний позов залишено без руху та встановлено десятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали суду для усунення визначених в описовій частині даної ухвали недоліків позовної заяви.

У вказаній ухвалі судом зазначено, що у позовній заяві:

не зазначено адрес електронної пошти позивача та відомості про наявність або відсутність електронного кабінету, оскільки це обов`язкові реквізити позовної заяви, не надано доказів неможливості створення такої адреси;

позивачем, не надано до суду належним чином засвідченої копії РНОКПП для перевірки відомостей, зазначених у позовній заяві на виконання п.2 ч.5 ст. 160 КАС України;

всупереч п.6 ч.5 ст.160 КАС України не зазначено відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі здійснювалися;

всупереч п.7 ч.5 ст.160 КАС України не зазначено відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

всупереч п.8 ч.5 ст.160 КАС України не зазначено відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

до матеріалів позовної заяви не долучено документів на підтвердження адміністративної дієздатності позивача (копії паспорта);

всупереч п.5 ч.5 ст.160 КАС України до позовної заяви не додано доказів, що підтверджують вказані у позові обставини.

Крім того, суд зазначив, що зміст позовної заяви не містить чітких вимог та їх належного обґрунтування, доказів та/або послідовний розбірливий виклад обставин на підтвердження позовних вимог та суті спору.

Всупереч .1 ст.161 КАС України позивачем не додано до позовної заяви додатків для відповідача.

Також суд стосовно клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору встановив, що на підтвердження неможливості сплатити судовий збір позивачем зазначено, що згідно довідки Управління праці та соціального захисту населення його дохід 2589 грн., який менше рівня прожиткового мінімуму 3028 грн., нерухоме майно у власності та інші джерела доходів не має, підприємницькою діяльністю не займається, тому довідку не може надати. Втім, суд зазначив, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження його скрутного матеріального становища. З урахуванням наведеного суд відмовив у звільненні від сплати судового збору за подання позовної заяви.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2024 продовжено строк на усунення недоліків позовної заяви строком на десять днів з моменту отримання (вручення) копії ухвали.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.09.2024 адміністративний позов ОСОБА_1 повернуто позивачеві на підставі п.1 ч.4 ст.169 КАС України у зв`язку з тим, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Постановляючи вказану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що від позивача надійшла заява про відкриття провадження по справі після усунення недоліків, однак, недоліки позовної заяви, визначені ухвалами суду від 31.05.2024 та 31.07.2024, жодним чином не усунуто, повідомлень щодо неможливості виконати ухвалу суду або заяви про продовження строку для усунення вказаних недоліків на адресу суду теж не надходило.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції від 06.09.2024, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю згідно статті 315 КАС України. Позивач зазначає про подання ним заяв про поновлення провадження по справі після усунення недоліків позовної заяви згідно заяв від 14.06.2024, 10.08.2024. Позивач вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано повернув позов, оскільки встановлений Законом розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений на 01 березня календарного року, становить 3028,00 грн і він перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній рік (1553,40 грн). Вказує, що суд помилково вважає, що позивач не є членом малозабезпеченої сім`ї з доходом у 2589 грн, які менше рівня прожиткового мінімуму 3028 грн, і не вважає, що предметом позову є захист соціальних прав.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наявних матеріалів справи, суд апеляційної інстанції визнає правильними висновки суду першої інстанції, що позивачем не надано адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160, 161 КАС України.

Також суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність надання позивачем документу про сплату судового збору за подання позову.

Згідно частини 3 статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Досліджуючи матеріали позовної заяви, судом першої інстанції встановлено, що всупереч вимогам вищенаведеної норми, позивачем не долучено до позовної заяви документу про сплату судового збору. При цьому, позивачем заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору у зв`язку зі складним майновим станом.

За приписами частини першої статті 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про судовий збір», на яку послався суд першої інстанції, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Як вбачається з наведених вище правових норм та правильно зазначено судом першої інстанції, вирішуючи питання про звільнення від сплати судового збору, суд враховує майновий стан сторони. Втім, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

На підтвердження своїх аргументів щодо складного майнового стану позивачем до позовної заяви додано довідку Тернівського УПСЗН м. Кривий Ріг від 15.03.2024 №1462 про отримання ним компенсації за надання соціальних послуг на непрофесійній основі по догляду за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №859 від 23.09.2020. Виходячи із змісту цієї довідки, 5% розміру доходу позивача за останні 12 місяців становить 35568,00 грн х 5% = 1 778,40 грн.

До заяви про відкриття провадження після усунення недоліків від 14.06.2024 позивачем додано відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 1 кварталу 2023 року по 4 квартал 2023 року. Виходячи з даних цієї довідки, 5% розміру доходу позивача за 2023 рік становить 1 446,07 грн (28921,54 грн х 5%), в той час як судовий збір, що підлягає сплаті за подання позовної заяви складає 1211,20 грн. (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - пп.1 п.3 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ).

Позивач вважає, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 березня календарного року, а це 3028 грн і він перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за попередній календарний рік, а це 1553,40 грн.

Наведені позивачем розрахунки суд апеляційної інстанції вважає такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, що регулюють питання сплату судового збору, не можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору.

Також суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження його скрутного матеріального становища і неможливості сплати судового збору у належному розмірі.

Отже, приймаючи до уваги, що відповідно до наданих позивачем документів розмір судового збору не перевищував 5 відсотків розміру річного доходу позивача, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про звільнення від сплати судового збору через складний майновий стан.

Інші законодавчо визначені підстави для звільнення позивача від сплати судового збору відсутні.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що положення статті 133 КАС України, окрім звільнення від сплати судового збору, передбачають і інший порядок вирішення питання щодо сплати судового збору, а саме: зменшення розміру належного до оплати судового збору, відстрочення або розстрочення сплати судового збору. Таких клопотань позивачем заявлено не було.

За встановлених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про невиконання позивачем вимог ухвали суду про залишення позову без руху.

Згідно п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Виходячи з наведеного, постановляючи оскаржувану ухвалу, судом першої інстанції дотримано норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Передбачені ст. 320 КАС України підстави для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 312, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2024 року у справі №215/2802/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко