Справа № 200/5051/24
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2025-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2025 року Справа№200/5051/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Куденкова К.О., розглянувши в порядку письмового провадження позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Військова частина НОМЕР_1 , про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії і стягнення грошової компенсації,

УСТАНОВИВ:

У липні 2024 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідач 1), в якому просить: - визнати протиправною бездіяльність щодо нездійснення нарахування і виплати під час проходження військової служби з 15.10.2023 по 11.06.2024 додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень військовослужбовцям Збройних Сил, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, під час проходження військової служби з 15.10.2023 по 11.06.2024 за періоди перебування на стаціонарному лікуванні з 09.02.2024 по 08.03.2024 і з 22.05.2024 по 07.06.2024; - зобов`язати нарахувати і виплатити додаткову винагороду в розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць за періоди перебування на стаціонарному лікуванні з 09.02.2024 по 08.03.2024 і з 22.05.2024 по 07.06.2024 військовослужбовцям Збройних Сил, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, на підставі пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»; - визнати протиправною бездіяльність щодо не нарахування і невиплати грошової компенсації за невикористані щорічні основні відпустки за 2020 і 2021 роки; - зобов`язати нарахувати і виплатити грошову компенсацію за невикористані щорічні основні відпустки за 2020 і 2021 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 11 червня 2024 року; - визнати протиправною бездіяльність щодо не нарахування і невиплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 та 2024 роки; - зобов`язати нарахувати і виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 та 2024 роки; - визнати протиправним дії щодо нарахування і виплати щомісячного грошового забезпечення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки за період проходження військової служби з 15.10.2023 по 11.06.2024 при звільненні з порушенням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18 із застосуванням з 29 січня 2020 року показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, для визначення розмірів складових грошового забезпечення; - зобов`язати здійснити перерахунок і виплату щомісячного грошового забезпечення відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18) за періоди: з 15.10.2023 по 31.12.2023 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023; з 01.01.2024 по 11.06.2024 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2024, шляхом його множення на відповідний тарифний коефіцієнт; а також здійснити перерахунок та виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період проходження військової служби з 15.10.2023 по 11.06.2024, що були нараховані під час звільнення, в сторону збільшення шляхом множення прожиткового мінімуму дія працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2024, на відповідний тарифний коефіцієнт; - визнати протиправною бездіяльність щодо нездійснення нарахування і виплати грошової компенсації вартості за неотримане речове майно за 2020, 2021, 2022, 2023 та 2024 роки; - стягнути грошову компенсацію за неотримане речове майно за 2020, 2021, 2022, 2023 та 2024 роки. Також позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правову допомогу, сформовані на день ухвалення рішення у справі.

На обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається те, що йому не було нараховано і виплачено відповідачем додаткову винагороду в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, в розрахунку на місяць військовослужбовцям Збройних Сил, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів. Відповідач не нарахував і не виплатив йому грошову компенсацію за всі невикористані ними дні щорічної основної відпустки за 2020 і 2021 роки, виплачено лише за 2022-2024. Зазначає, що відповідач не нарахував і не виплатив йому матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 та 2024 роки. Посилається на те, що у період з 15.10.2023 по 11.06.2024 відповідач нараховував його грошове забезпечення виходячи із розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018, що є протиправним. Крім того зазначає, що він до звільнення з військової служби 21.05.2024 звернувся до відповідача з рапортом про виплату грошової компенсації за неотримане речове майно за 2020-2024 роки, однак відповідач не нарахував і не виплатив таку компенсацію при звільненні до теперішнього часу.

Відповідач 1 не надав відзив на позовну заяву.

Відповідач 2 до суду відзив на позовну заяву, яким просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначає, що позовна вимога зобов`язати нарахувати і виплатити додаткову винагороду в розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць за періоди перебування на стаціонарному лікуванні з 09.02.2024 по 08.03.2024 і з 22.05.2024 по 07.06.2024 військовослужбовцям Збройних Сил, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів зазначаємо, що дана вимога не може бути задоволена судом, оскільки відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 01.07.2024 №121-агд та додатку 4 до цього наказу, додаткова винагорода позивачу за період його перебування на лікуванні виплачувалась. Посилається на те, що відповідні нарахування були здійсненій на його рахунки. Щодо позовної вимоги зобов`язати нарахувати і виплатити грошову компенсацію за невикористані щорічні основні відпустки за 2020 і 2021 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби зазначає, що відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 11.06.2024 №163, позивачу виплачено грошову компенсацію за 30 діб невикористаної щорічної відпустки за 2022 рік, за 2023 рік, за 2024 рік і виплачено грошову компенсацію за 28 діб невикористаної додаткової відпустки як учаснику бойових дій. Крім того, звертає увагу суду на те, що позивач набув статусу учасника бойових дій з 2023 року, що підтверджується датою видачі його посвідчення. Щодо виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань зазначає, що кошти для проведення цієї виплати бюджетом не виділялися. Щодо здійснення перерахунку проведених виплат з позивачем відповідно до показника прожиткового мінімуму відповідного календарного року зазначає. Постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2023 року №481 «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704» (опублікована 20 травня 2023 року) до пункту 4 Постанови №704 було внесено зміни, відповідно до яких установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14. Отже, викладення пункту 4 Постанови №704 у новій редакції та встановлення фіксованої суми, з якої обчислюються розміри посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями, свідчить про відсутність підстав для перерахунку грошового забезпечення позивача за період з 20 травня 2023 року. Щодо виплати грошової компенсації вартості за неотримане речове майно за 2020, 2021, 2022, 2023 та 2024 роки і стягнення грошової компенсації за неотримане речове майно за 2020, 2021, 2022, 2023 та 2024 роки зазначає, що відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 05.11.2024 №220агд позивач отримав грошову компенсацію за неотримане речове майно.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29 липня 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, витребувані докази.

Ухвалою суду від 27 вересня 2024 року вирішено залучено ІНФОРМАЦІЯ_6 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначити підготовче засідання на 24 жовтня 2024 року.

Ухвалою суду від 24 жовтня 2024 року відкладено підготовче засідання на 21 листопада 2024 року.

Ухвалою суду від 21 листопада 2024 року вирішено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 18 грудня 2024 року.

Ухвалою суду від 18 грудня 2024 року залучено до участі у справі як співвідповідача ІНФОРМАЦІЯ_6 (далі відповідач 2). Залучено Військову частину НОМЕР_1 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Розгляд справи вирішено розпочати спочатку. Призначено підготовче засідання на 10 січня 2025 року.

Ухвалою суду від 27 грудня 2024 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 10 січня 2025 року визнано поважними причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 до адміністративного суду.

Ухвалою суду від 10 січня 2025 року вирішено продовжити розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Військова частина НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії і стягнення грошової компенсації.

Ухвалою суду від 10 січня 2025 року вирішено закрити підготовче провадження і призначити справу до судового розгляду по суті на 29 січня 2025 року.

Позивач, представники відповідачів і представник третьої особи до судового засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

Перешкоди для розгляду справи в судовому засіданні, визначені ст. 205 КАС України відсутні.

Приписами ч. 9 ст. 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Частиною 4 ст. 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.

Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши повідомлені обставини, дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту громадянина України НОМЕР_2 , виданого 17.03.2017.

Позивач має право на пільги, установлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_3 , виданого 09.08.2023.

Позивач є особою з інвалідністю 3 групи і має право на пільги, установлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_4 , виданого 17.11.2023, з терміном дії до 1 листопада 2024 року.

Згідно з копією військового квитка Серія НОМЕР_5 , виданого 09.07.2021 установлено, що позивач з 19.10.2020 по 10.10.2023 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , а в наступному з 15.10.2023 до 11.06.2024 у ІНФОРМАЦІЯ_8 .

ОСОБА_1 надав до суду копію контракту від 19.10.2020, який укладений між Міністерством оборони України в особі тво командира Військової частий НОМЕР_1 і позивачем щодо проходження військової служби у Збройних Силах України.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.10.2023 № 293 молодшого сержанта ОСОБА_1 , колишнього командира 2 відділення 2 розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 (військової служби за контрактом), призначеного наказом начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 25 вересня 2023 року № 365-РС стрільцем-помічником гранатометника відділення охорони взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 вирішено, вважати таким, що вибув до нового місця служби у АДРЕСА_1 . Також вирішено видати речовий, грошовий та продовольчий атестати. З 10 жовтня 2023 року виключений із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Також зазначено, що щорічна основна відпустка за 2022 рік передбачена в кількості 30 діб, не використана. Щорічна основна відпустка за 2023 рік не використана. Грошова допомога на оздоровлення військовослужбовця згідно наказу Міністра оборони України № 260 від 7 червня 2018 року за 2023 рік не виплачена. Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, відповідно до Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року № 260 за 2023 рік не виплачена. Додаткова відпустка учасникам бойових дій за 2023 рік не використана, грошова компенсація не виплачувалась.

Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) від 15.10.2023 № 28 установлено, що молодшого сержанта ОСОБА_1 , колишнього командира відділення взводу розвідувальної роти аеромобільного батальйону, призначеного наказом начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 25 вересня 2023 року № 365-ВС на посаду стрільцем-помічником гранатометника 1 відділення охорони 1 взводу охорони роти ІНФОРМАЦІЯ_9 Військової частини НОМЕР_6 , вирішено з 15 жовтня 2023 року зарахувати до списків особового складу, на всі види забезпечення вважати таким, справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

Позивач надав до суду копію рапорту від 21.05.2024 до командира роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_5 (отримано відповідачем 27.05.2024), в якому просив клопотання перед вищим командуванням про звільнення його з військової служби відповідно до абз. 2 п.п. «б» п.3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (наявністю 3 групи інвалідності). Також на день звільнення просив виплатити всі належні види грошового забезпечення, а саме: - компенсацію за невикористану частину щорічної основної відпустки за 2020, 2021, 2022, 2023, 2024 роки; - допомогу на оздоровлення за 2024 рік; - матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 і 2024 роки (група інвалідності пов`язана із захистом Батьківщини); - компенсацію за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій за 2023 і 2024 роки; - компенсацію за неотримане речове майно за 2020, 021, 2022, 2023, 2024 роки; - одноразову грошову допомогу у зв`язку зі звільненням з військової служби за станом здоров`я у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний календарний рік служби.

Згідно з витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) від 11.06.2024 № 163 молодого сержанта ОСОБА_1 , стрільця-помічника гранатометника 1 відділення охорони взводу 1 взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільненого наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (по особовому складу) від 28 квітня 2024 року № 30-РС з військової служби у запас за підпунктом «б» (за станом здоров`я - за наявності інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», вирішено вважати таким, що справи та посаду здав і направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_10 . Вирішено 11 червня 2024 року виключити зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 та всіх видів забезпечення.

Крім того, вирішено виплатити щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 535% посадового окладу та надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням і надбавки за вислугу з 1 по 11 червня 2024 року. Зазначено, що щорічна основна відпустка за 2022 рік не надавалась. Виплатити грошову компенсацію за 30 діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2022 рік. Щорічна основна відпустка за 2023 рік не надавалась. Виплатити грошову компенсацію за 30 діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2023 рік. Щорічна основна відпустка за 2024 рік не надавалась. Виплатити грошову компенсацію за 15 діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2024 рік. На підставі ст. 16-2 Закону України «Про відпустки» та пункту 12 ч.1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та відповідно до п. 3 розділу ХХХІ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 7 червня 2018 року № 260 (зі змінами) виплатити грошову компенсацію за 28 діб невикористаної додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2023 по 2024 роки. Грошову допомогу для оздоровлення за 2024 рік відповідно до розділу ХХІІІ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 7 червня 2018 року № 260 (зі змінами) не виплачували. Виплатити грошову допомогу для оздоровлення за 2024 рік. Матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік відповідно до розділу XXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 7 червня 2018 року № 260 (зі змінами), не виплачували. Виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку зі звільненням відповідно до розділу XXXII Порядок виплат грошового забезпечення військовослужбовця Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджено наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року № 260, в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за три повних календарних роки.

Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 01.07.2024 № 121-агд «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Волинської області» установлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу, поліцейським та сім`ям під час дії воєнного стану» (зі змінами), розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 7 червня 2018 року № 260 (зі змінами) вирішено : 4. Виплатити додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн військовослужбовцям за час лікування у зв`язку із отриманим пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) відповідно до Додатку 4 до цього наказу.

В додатку 4 до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 01.07.2024 № 121-агд зазначений список військовослужбовців, яким виплачується додаткова винагорода в розмірі 100 000 грн за час лікування та відпустки для лікування у зв`язку із отриманим пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), в який за № 14 зазначений молодший сержант ОСОБА_1 з періодом виплати 09.02.2024 - 08.03.2024, з 22.05.2024 - 07.06.2024. У примітках зазначено КП «Волинський обласний госпіталь ветеранів війни» від 25.02.2024 № 645, від 08.03.2024 № 903, від 07.06.2024 № 2243.

Наказом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 05.11.2024 № 220агд «Про виплату грошової компенсації вартості за нестримане речове майно» вирішено виплатити колишньому стрільцю-помічнику гранатометника 1 відділення охорони 1 взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 молодшому сержанту ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, що належало йому до видачі, у сумі 34 116,83 грн у зв`язку із звільненням його з військової служби 11.06.2024.

З довідки № 34 від 29.10.2024 про вартість речового майна, що належить до видачі позивачу випливає, що вказана вартість розрахована за періоди 2020 2024 роки.

ІНФОРМАЦІЯ_11 надав до суду копії карток особового рахунку військовослужбовця ОСОБА_1 за 2023 і 2024 роки в яких зазначено, що позивачу в листопаді 2023 року всього нараховано грошового забезпечення у розмірі 81 860,14 грн, у тому числі: - посадовий оклад у розмірі 1497,10 грн; - оклад за військове звання в розмірі 367,42 грн; - надбавка за вислугу років в розмірі 466,13 грн; - надбавка за особливості проходження військової служби в розмірі 1514,92 грн; - грошова допомога на оздоровлення в розмірі 21618,00 грн; - премія в розмірі 8009,47 грн, а також позивачу нарахована винагорода ООС в розмірі 48367,10 грн. В грудні 2023 року позивачу всього нараховано грошового забезпечення у розмірі 43236,00 грн, у тому числі: - посадовий оклад у розмірі 5460,00 грн; - оклад за військове звання в розмірі 1340,00 грн; - надбавка за вислугу років в розмірі 1700,00 грн; - надбавка за особливості проходження військової служби в розмірі 5525,00 грн; - премія в розмірі 29211,00 грн. У лютому 2024 року позивачу всього нараховано грошового забезпечення у розмірі 43236,00 грн, у тому числі: - посадовий оклад у розмірі 2730,00 грн; - оклад за військове звання в розмірі 670,00 грн; - надбавка за вислугу років в розмірі 650,00 грн; - надбавка за особливості проходження військової служби в розмірі 2762,50 грн; - премія в розмірі 14605,50 грн; - піднайом житла/піднайомна допомога в розмірі 21618,00 грн. В березні 2024 року позивачу всього нараховано грошового забезпечення у розмірі 21618,00 грн, у тому числі: - посадовий оклад у розмірі 2730,00 грн; - оклад за військове звання в розмірі 670,00 грн; - надбавка за вислугу років в розмірі 650,00 грн; - надбавка за особливості проходження військової служби в розмірі 2762,50 грн; - премія в розмірі 14605,50 грн. В квітні 2024 року позивачу всього нараховано грошового забезпечення у розмірі 21618,00 грн, у тому числі: - посадовий оклад у розмірі 2730,00 грн; - оклад за військове звання в розмірі 670,00 грн; - надбавка за вислугу років в розмірі 650,00 грн; - надбавка за особливості проходження військової служби в розмірі 2762,50 грн; - премія в розмірі 14605,50 грн. В травні 2024 року позивачу всього нараховано грошового забезпечення у розмірі 21618,00 грн, у тому числі: - посадовий оклад у розмірі 2730,00 грн; - оклад за військове звання в розмірі 670,00 грн; - надбавка за вислугу років в розмірі 650,00 грн; - надбавка за особливості проходження військової служби в розмірі 2762,50 грн; - премія в розмірі 14605,50 грн. В червні 2024 року позивачу всього нараховано грошового забезпечення у розмірі 157811,41 грн, у тому числі: - посадовий оклад у розмірі 3731,00 грн; - оклад за військове звання в розмірі 915,67 грн; - надбавка за вислугу років в розмірі 1161,67 грн; - надбавка за особливості проходження військової служби в розмірі 3775,42 грн; - грошова домога на оздоровлення в розмірі 21618,00 грн; - одноразова грошова допомога у разі звільнення в розмірі 32427,00 грн; - премія в розмірі 19960,85 грн; - компенсація за невикористані відпустки в розмірі 74221,80 грн. Також позивачу нараховано винагороду ООС в розмірі 153811,63 грн.

Позивач надав до суду копію листа відповідача від 02.08.2024 № 11601, в якому ІНФОРМАЦІЯ_3 зазначає, що фінансування і виплату ІНФОРМАЦІЯ_12 здійснює ІНФОРМАЦІЯ_6 .

ОСОБА_2 надав до суду інформацію з банківського рахунку про рух коштів відповідно до якого ОСОБА_1 13.11.2024 зараховано на рахунок грошові кошти в розмірі 33 605,08 грн. в деталях операції зазначено грошове забезпечення-компенсація за неотрим.речове майно.

Крім того, позивач надав до суду копії документів:

- довідка про обставини травми від 02.09.2022 № 176, відповідно до якої позивач 27.07.2022 отримав травму за обставин безпосередньої участі військовослужбовця у військових діях під час захисту Батьківщини;

- довідка ВЛК № 115 від 17.08.2022, відповідно до якої отримана позивачем 27.07.2022 травма пов`язана з проходженням військової служби та захистом Батьківщини;

- довідка про обставини травми від 11.02.2023 № 416, відповідно до якої позивач 21.11.2022 отримав травму за обставин безпосередньої участі військовослужбовця у військових діях під час захисту Батьківщини;

- довідка ВЛК № 286 від 20.12.2022, відповідно до якої отримана позивачем 21.11.2022 травма пов`язана з захистом Батьківщини;

- довідка ВЛК № 47 від 13.03.2023, відповідно до якої отримана позивачем 21.11.2022 травма пов`язана з проходженням військової служби;

- довідка ВЛК № 520 від 16.05.2023, відповідно до якої позивач не придатний до військової служби у десантно-штурмових військах, придатний до військової служби.

Позивач надав до суду копії виписок КП «Волинський обласний госпіталь ветеранів війни» 645 від 25.02.2024, 903 від 08.03.2024 і 2243 від 07.06.2024 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, відповідно до яких позивач проходив лікування у стаціонарі у період з 09.02.2024 по 25.02.2024, з 26.02.2024 по 08.03.2024 і з 22.05.2024 по 07.06.2024. У діагнозі цих виписок є посилання на отримані позивачем 27.07.2022 і 21.11.2022 травми.

Спірні правовідносини виникли щодо належного розміру грошового забезпечення та інших виплат позивачу.

Щодо додаткової винагороди в розмірі до 100000,00 грн суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова №168) установлено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Згідно з п. 1-2 Постанови № 168 передбачено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Як випливає з карток особового рахунку військовослужбовця ОСОБА_1 і наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 01.07.2024 № 121-агд додаткова грошова винагорода в розмірі до 100000,00 грн за періоди 09.02.2024 по 08.03.2024 і з 22.05.2024 по 07.06.2024 виплачена позивачу.

Тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог у цій частині.

Щодо грошової компенсації за невикористані щорічні основні відпустки за 2020 і 2021 роки.

Відповідно до абзацу третього п. 14 ст. 10-1 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що в рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі не використані за час проходження військової служби дні щорічних основної та додаткової відпусток, а також додаткової відпустки військовослужбовцям, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи, та додаткової відпустки, передбаченої статтею 16-2 Закону України "Про відпустки".

Згідно з п. 3 розділу XXXI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 7 червня 2018 року № 260, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за № 745/32197 (далі Порядок № 260) установлень, що в рік звільнення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), звільненим з військової служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, які не використали щорічну основну відпустку або використали частково, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини та виплачується грошове забезпечення у розмірі відповідно до кількості наданих днів відпустки або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.

Іншим військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються з військової служби, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини тривалістю, що визначається пропорційно часу, прослуженому в році звільнення за кожен повний місяць служби, та за час такої відпустки виплачується грошове забезпечення або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.

У п. 181 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, зазначено, що щорічні додаткові відпустки можуть бути використані одночасно зі щорічною основною відпусткою або в інший строк з урахуванням побажання військовослужбовців та інтересів військової служби. Їх тривалість не впливає на тривалість щорічної основної відпустки.

У разі переміщення військовослужбовця по службі невикористана ним відпустка (частина відпустки) надається за новим місцем військової служби.

Зазначені норми права у своїй сукупності вказують на те, що компенсація за всі невикористані дні відпустки виплачується в разі звільнення з військової служби. Нарахування і виплата такої компенсації здійснюється за останнім місцем служби незалежно від місця її проходження на час набуття права на відпустку.

До суду не надано доказів використання позивачем усіх днів щорічної основної відпустки за 2020 і 2021 роки або виплати відповідної компенсації.

Тому суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у цій частині.

Щодо виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 та 2024 роки.

Згідно з п. 1 розділу XXIV Порядку № 260 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Відповідно до п. 9 розділу XXIV Порядку № 260 виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Як було встановлено судом, позивач звертався з рапортом щодо виплати йому матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 та 2024 роки (позивач зазначив, що група інвалідності пов`язана із захистом Батьківщини).

Відповідачем не наведено жодних доводів щодо того, що позивач не належить до осіб, які у 2023 та 2024 роках мали право на допомогу для вирішення соціально-побутових питань.

Відтак суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог у частині нарахування і виплати позивачу щомісячного грошового забезпечення та інших виплат відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова № 704), яка набрала чинності 01.03.2018, установлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Пунктом 4 Постанови № 704 (у редакції, чинній до 24.02.2018) установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

При цьому Додатки 1 та 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704, в яких у вигляді таблиці зазначені відповідні тарифні коефіцієнти, мають примітки пояснюючого характеру. У зазначених примітках наведена, зокрема, інформація щодо арифметичної дії (множення), яка застосовується при обчисленні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням, в залежності від відповідних тарифних коефіцієнтів, та наведені правила округлення розрахунків. У цих примітках норми права не містяться.

У подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 (яка набрала чинності 24.02.2018) до Постанови № 704 внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 викладено у новій редакції: "Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.".

За змістом Постанови № 704, у редакції Постанови № 103, розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.

Разом з тим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", яким, зокрема, у пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" були внесені зміни.

Відповідно до редакції пункту 4 Постанови № 704, яка діяла до внесення змін, та вимог пункту 1 Приміток Додатку 1 та пункту Примітки Додатку 14 до Постанови № 704 розміри посадового окладу та окладу за військовими (спеціальними) званнями з 29.01.2020 мають визначатися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14.

У наступному пунктами 1 і 2 Постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2023 року № 481 «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704» (далі Постанова № 481) вирішено:

- Скасувати підпункт 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб (Офіційний вісник України, 2018 р., № 20, ст. 662).

- Внести зміну до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (Офіційний вісник України, 2017 р., № 77, ст. 2374), виклавши абзац перший в такій редакції:

4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Постанова № 481 набула чинності 20 травня 2023 року.

Отже, з 20.05.2023 розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Позовні вимоги в цій частині охоплюють період з 15.10.2023 по 11.06.2024.

Відтак позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, оскільки у вказаний період застосовувалася певна розрахункова величина (1762 гривні), а не прожитковий мінімум для працездатних осіб.

Щодо виплати грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.

Відповідно до п. 3 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року № 178, передбачено, що грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця; переведення військовослужбовця до інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Держспецзв`язку, правоохоронних органів спеціального призначення і державних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями для подальшого проходження військової служби з виключенням із списків особового складу військової частини.

Судом установлено, що позивачу виплачено грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно за періоди 2020 2024 роки. Питання щодо утримання податків та/або зборів не є спірним у межах цієї справи.

Тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового позовних вимог.

До суду наданий ордер серія АН № 1467137 від 22.07.2024 і копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ДН № 5227 від 31 жовтня 2018 року, які видані адвокату Берзіню Сергію Людвиговичу.

Також до суду також надана копія договору про надання професійної правової допомоги від 30.05.2023, який укладено між ОСОБА_1 і адвокатом Берзінем С.Л.

Відповідно до п. 4.1 указаного договору ціна правової допомоги складається безпосередньо з плати за надані послуги професійної правничої допомоги адвоката (винагороди, гонорару), фактичних витрат, пов`язаних з їх наданням (судовий збір, поштові витрати, проїзд транспортом, проживання у готелі, канцелярські витрати, тощо), а також з гонорару успіху за досягнутий результат визначений п. 4.4.-4.5. договору.

Також до суду наданий акт наданих послуг відповідно до договору про надання професійної правової допомоги від 30 травня 2023 року від 9 липня 2024 року, в якому зазначено, що адвокат передав, а клієнт Демков Д.О. прийняв наступні послуги складання та подання позову про визнання протиправними дій та бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_5 та зобов`язання вчинити певні дії в інтересах ОСОБА_1 до Донецького окружного адміністративного суду. Супровід справи в суді в кількості 5 годин 1 документ на загальну суму 5000,00 грн.

Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера б/н від 9 липня 2024 року позивач сплатив 5000,00 грн адвокату Берзінь С.Л. на підставі договору про надання професійної правової допомоги від 30.05.2023.

Частиною 1 і п. 3 ч. 3 ст. 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Частинами 2-7 ст. 134 КАС України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, розподілу між сторонами разом підлягає витрати на правничу допомогу, що сплачені або підлягають сплаті. Тому ці витрати підлягають розподілу незалежно від надання позивачем доказів їх фактичної сплати.

У відповідності до ч. 1, ч. 3 і ч. 9 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Отже, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, стягненню на користь позивача підлягає 1666,67 грн витрат на правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5-10, 19, 72-77, 80, 90, 132-139, 143, 241-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_7 ; АДРЕСА_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код: НОМЕР_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний код: НОМЕР_9 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Військова частина НОМЕР_1 (ідентифікаційний код: НОМЕР_10 ) про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії і стягнення грошової компенсації задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2020 і 2021 роки.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_6 (в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2020 і 2021 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 11 червня 2024 року.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 та 2024 роки.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_6 (в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 та 2024 роки.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 (в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 ) суму судових витрат у розмірі 1666 (одна тисяча шістсот шістдесят шість) гривень 67 (шістдесят сім) копійок.

Повне рішення суду складено 3 лютого 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Куденков