Справа № 420/36669/24
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2025-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Завальнюка І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати відмову територіального управління Служби судової охорони у Одеській області у зарахуванні до вислуги років для обчислення стажу служби в Службі судової охорони час попередньої роботи у державних органах, а саме період роботи в Ананьївському районному управлінні юстиції з 04.08.2008 року по 15.02.2017 року та в Ананьївському районному суді Одеської області з 16.02.2017 року по 04.07.2023 року; зобов`язати територіальне управління Служби судової охорони у Одеській області перерахувати ОСОБА_1 вислугу років в Службі судової охорони відповідно до абзацу 12 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб", пункту 5 розділу І Положення про проходження Служби співробітниками Служби судової охорони з урахуванням змін, внесених рішенням Вищої ради правосуддя №2236/0/15-21 від 18.11.2021 та зарахувати до стажу служби у Службі судової охорони, з дати набуття такого права, період роботи: період роботи в Ананьївському районному управлінні юстиції з 04.08.2008 року по 15.02.2017 року та в Ананьївському районному суді Одеської області з 16.02.2017 року по 04.07.2023 року., що дає право на встановлення надбавки за стаж служби в Службі судової охорони та надання додаткової оплачуваної відпустки.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідно до наказу ТУ ССО у Одеській області від 05.07.2023 № 333 о/с з 05 липня 2023 року проходить службу в територіальному управлінні Служби судової охорони у Одеській області. Займаю посаду контролера ІІ категорії 6 відділення (м. Ананьїв) 4 взводу охорони (м. Подільськ) 2 підрозділу охорони (м. Подільськ) територіального управління Служби судової охорони у Одеській області з 10.07.2024 року по теперішній час (наказ ТУ ССО у Одеській області від 10.07.2023 № 3440/с). Має спеціальне звання «сержант Служби судової охорони, перебуває у статусі співробітника Служби судової охорони. 07 листопада 2024 року на електронну адресу територіального управління Служби судової охорони у Одеській області позивачкою було направлено звернення та рапорт, які були зареєстровані за № С-36 від 07.11.2024 року стосовно надання інформації щодо періодів, які були враховані для обчислення стажу служби та врахування/не врахування до вислуги років для обчислення служби у Службі судової охорони стаж роботи в державних установах. 19 листопада 2024 року позивачка отримала засобами поштового зв`язку відповідь територіального управління Служби судової охорони у Одеській області від 15.11.2024 року №46.05-1161. За результатами розгляду зазначеного звернення та рапорту позивачці повідомили про те, що стаж роботи у держаних установах не зарахований до моєї вислуги років. Також із відповіді територіального управління позивачка дізналась, що її вислуга років станом на 05.07.2023 року, згідно наказу територіального управління Служби судової охорони у Одеській області від 05.07.2024 року № 3330/с становить 00 років 00 місяців 00 днів. До проходження служби у територіальному управлінні Служби судової охорони у Одеській області, у період з 04.08.2008 року по 15.02.2017 року позивачка працювала органах виконавчої влади, а саме в Ананьївському районному управлінні юстиції, а у період з 16.02.2017 року по 04.07.2023 року в органах державної влади, а саме в Ананьївському районному суді Одеської області. Виходячи із вищевказаного, позивачка у вказаний період працювала у державних органах, а отже має право на зарахування цього стажу роботи у держаних органах до вислуги років в Службі судової охорони, що дає право на встановлення надбавки за стаж служби в Службі судової охорони та надання додаткової оплачуваної відпустки.

Ухвалою судді від 16.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

19.12.2024 до суду від Територіального управління Служби судової охорони у Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що положення чинного законодавства свідчать про створення необхідного переліку посад, що затверджується Головою Служби судової охорони для здійснення зарахування часу роботи в державних органах до стажу служби у Службі (у календарному обчисленні). Так, наказом Служби судової охорони № 454 від 24.10.2022 Про затвердження Переліку посад співробітників Служби судової охорони середнього та вищого складу, на яких, у разі переходу на службу до Служби судової охорони, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах та згідно із наказом Служби судової охорони №519 від 05.12.2022 «Про внесення змін до наказу Служби судової охорони від 24.10.2022 №454» затверджено перелік посад співробітників Служби судової охорони середнього та вищого складу, на яких, у разі переходу на службу до Служби судової охорони, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах. До таких посад належить: 1) Перший заступник Голови Служби судової охорони, заступники Голови Служби судової охорони; 2) Начальники управлінь, відділів та їх заступники центрального органу управління Служби судової охорони. Згідно із довідкою №253 від 13.11.2024 позивач проходить службу в Службі судової охорони з 10.07.2023 по теперішній час. Згідно Витягу з наказу №333 о/с від 05.07.2023 року стаж служби станом на 05.07.2023 року 00 років 00 місяців 00 днів. Відповідно до штатного розпису ТУ Служби займана позивачем посада в територіальному управлінні Служби судової охорони у Одеській області належить до молодшого складу співробітників Служби судової охорони. Однак, Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та Постановою № 393 передбачена можливість зарахування стажу роботи в державних органах виключно у разі переходу працівника на подальшу службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, затвердженим Головою Служби судової охорони. З огляду на вищенаведене, слід зазначити, що Позивач проходить службу у Службі судової охорони на посаді ТУ Служби, що не входить до переліку посад затвердженого наказом Служби судової охорони № 454 від 24.10.2022.

Розгляд справи здійснюється без проведення судового засідання та по суті розпочатий через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , відповідно до наказу ТУ ССО у Одеській області від 05.07.2023 № 333 о/с з 05 липня 2023 року проходить службу в територіальному управлінні Служби судової охорони у Одеській області. Займаю посаду контролера ІІ категорії 6 відділення (м. Ананьїв) 4 взводу охорони (м. Подільськ) 2 підрозділу охорони (м. Подільськ) територіального управління Служби судової охорони у Одеській області з 10.07.2024 року по теперішній час (наказ ТУ ССО у Одеській області від 10.07.2023 № 3440/с).

Позивача має спеціальне звання «сержант Служби судової охорони» та перебуває у статусі співробітника Служби судової охорони.

07 листопада 2024 року на електронну адресу територіального управління Служби судової охорони у Одеській області Слабнюк О.В. направила звернення та рапорт, які були зареєстровані за № С-36 від 07.11.2024, щодо надання інформації щодо періодів, які були враховані для обчислення стажу служби та врахування/не врахування до вислуги років для обчислення служби у Службі судової охорони стаж роботи в державних установах.

19 листопада 2024 року ОСОБА_1 отримала засобами поштового зв`язку відповідь територіального управління Служби судової охорони у Одеській області від 15.11.2024 року №46.05-1161, відповідно до якої стаж роботи у держаних установах не зарахований до моєї вислуги років. Вислуга років станом на 05.07.2023 року, згідно наказу територіального управління Служби судової охорони у Одеській області від 05.07.2024 року № 3330/с становить 00 років 00 місяців 00 днів.

До проходження служби у територіальному управлінні Служби судової охорони у Одеській області, у період з 04.08.2008 року по 15.02.2017 року ОСОБА_1 працювала органах виконавчої влади, а саме в Ананьївському районному управлінні юстиції, а у період з 16.02.2017 року по 04.07.2023 року в органах державної влади, а саме в Ананьївському районному суді Одеської області.

Вважаючи відмову відповідача зарахувати до стажу служби у Службі судової охорони часу попередньої роботи в державних органах протиправною, позивачка змушена звернутися за захистом своїх порушених прав до суду.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги не підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

Приписами ст.160 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2.06.2016р. №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII) визначено, що підтримання громадського порядку в суді, припинення проявів неповаги до суду, а також охорону приміщень суду, органів та установ системи правосуддя, виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їхніх сімей, працівників суду, забезпечення у суді безпеки учасників судового процесу здійснює Служба судової охорони.

Згідно із ст.161 Закону №1402-VIII Служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах. Керівництво діяльністю Служби судової охорони здійснює Голова Служби судової охорони, який призначається на посаду за результатами відкритого конкурсу і звільняється з посади Вищою радою правосуддя. Служба судової охорони складається з центрального органу управління та територіальних підрозділів Служби. Структуру та штатну чисельність центрального органу управління та територіальних підрозділів Служби судової охорони затверджує Голова Служби за погодженням з Державною судовою адміністрацією України. Територіальні підрозділи Служби судової охорони утворюються як юридичні особи.

Частиною 6 ст.163 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що порядок проходження служби співробітниками Служби судової охорони визначається у відповідному положенні, яке затверджується Вищою радою правосуддя за поданням Голови Служби судової охорони, погодженим з Державною судовою адміністрацією України.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 4.04.2019р. №1052/0/15-19 «Про затвердження Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони» затверджено Положення, яким визначено порядок проходження служби громадянами України у Службі судової охорони (далі - Положення).

Відповідно до пункту 5 розділу І Положення (зі змінами) час проходження служби у Службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, стажу служби в поліції, інших правоохоронних органах.

Стаж служби у Службі дає право на встановлення співробітнику надбавки за стаж служби, надання додаткової оплачуваної відпустки.

До стажу служби у Службі (у календарному обчисленні) зараховуються періоди, визначені ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постановою КМУ від 17.07.1992р. №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей».

Пункт 5 Положення містить бланкетну норму, яка слугує підставою для звернення до положень ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 9.04.1999р. №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ) та постанови КМУ від 17.07.1992р. №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей» (далі - Постанова №393).

Так, згідно з пунктом «б» ч.1 ст.1-2 Закону №2262-ХІІ право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби) особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Пунктом «и» ч.1 ст.17 Закону №2262-ХІІ визначено, що особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «з» статті 12 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки України, Управління державної охорони України, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, Національне антикорупційне бюро України, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію, Бюро економічної безпеки України або Державну кримінально-виконавчу службу України на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Службою безпеки України, Управлінням державної охорони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах виконання кримінальних покарань, цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони.

Абзацом 12 п.1 Постанови №393 передбачено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» і «з» статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки, Управління державної охорони, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, Національне антикорупційне бюро, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, органи і підрозділи цивільного захисту, державну пожежну охорону, податкову міліцію, Бюро економічної безпеки або Державну кримінально-виконавчу службу на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затвердженими відповідно Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Міністерством внутрішніх справ, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики, виконання кримінальних покарань, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, затвердженим Головою Служби судової охорони.

Враховуючи вищевикладені норми права, суд звертає увагу на те, що особа, у разі її переходу на службу до Служби судової охорони, має право на зарахування до стажу в Службі судової охорони періоду (часу) роботи в державних органах.

Разом з цим, таке право закріплене в Законі №2262-XII та Положенні, порядок його підтвердження та обчислення у Постанові №393, а порядок його реалізації у Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженим наказом ДСА України від 26.08.2020р. №384 (далі - Порядок №384).

Відповідно до пункту 3 розділу І Порядку №384 грошове забезпечення співробітникам Служби визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби, інтенсивності та умов служби, почесного звання, спортивного звання.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення працівників Служби судової охорони належить надбавка за стаж служби (пп.3 п.5 розділу І Порядку №384).

Грошове забезпечення виплачується співробітникам, які призначені на штатні посади в територіальних органах Служби судової охорони. Підставою для виплати грошового забезпечення є наказ Служби або територіального управління Служби про призначення на посаду співробітника в Службі, територіальному управлінні Служби та встановлення розмірів посадового окладу, надбавок, доплат (пункти 8, 9 розділу І Порядку №384).

Згідно з пунктами 17-19 розділу ІІ Порядку № 384 надбавка за стаж служби співробітникам виплачується у відсотках до посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням у розмірах згідно з додатком 5 до постанови КМУ від 3.04.2019 №289 «Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони».

Обчислення вислуги років для виплати надбавки за стаж служби співробітникам проводиться підрозділами кадрового забезпечення за матеріалами особової справи співробітника та оголошується відповідним наказом Служби або територіального управління Служби в разі призначення (переміщення) на посаду та щороку станом на 1 січня.

Наказом Служби судової охорони від 24.10.2022 №454 затверджено Перелік посад співробітників Служби судової охорони середнього і вищого складу, на яких, у разі переходу на службу до Служби судової охорони, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах.

Наказом Служби судової охорони від 5.12.2022 №519 до вказаного вище Переліку внесено зміни, у зв`язку з чим останній викладено у новій редакції, а саме:

« 1. Перший заступник Голови Служби судової охорони, заступники Голови Служби судової охорони;

2. Начальники управлінь, відділів, служб, секторів та їх заступники центрального органу управління Служби судової охорони.»

Відтак, перелік, затверджений наказом Служби судової охорони від 24.10.2022 №454 (зі змінами), включає лише керівні посади центрального органу управління Служби судової охорони.

Разом з цим, суд зауважує, що Перелік посад середнього і вищого складу територіальних управлінь Служби судової охорони, на яких, у разі переходу на службу до Служби судової охорони, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах, станом на час виникнення спірних правовідносин, головою Служби судової охорони не затверджено.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду сформував сталу судову практику під час вирішення питання щодо незатвердження державним органом списку посад, які зараховуються до стажу для обчислення вислуги років (постанови: від 18.11.2019р. у справі №813/5876/15, від 20.09.2019р. у справі №813/904/15, від 4.10.2018р. у справі №819/1695/16 тощо).

Зокрема, суд касаційної інстанції вказав, що Закон №2262-XII для окремих категорій осіб передбачає гарантії формування вислуги років, необхідної для призначення та нарахування пенсії. Реалізація зазначеної гарантії не повинна залежати від невиконання державними органами, покладених на них обов`язків, зокрема, щодо створення та затвердження списку посад. Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на встановлену державою гарантію для окремих категорій осіб як складової їхнього правового статусу, будуються на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

Суд зазначає, що фактичне надання наказом Служби судової охорони від 24.10.2022 року №454 (зі змінами) такого права лише тим особам, які проходять службу на посадах середнього та вищого складу в центральному органі управління Службі судової охорони, є дискримінаційним по відношенню до тих осіб, які проходять службу на посадах середнього та вищого складу в територіальних підрозділів цієї Служби.

Ні Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони, ні будь-які інший нормативний акт, не містять в собі норм, які б ставили в залежність право особи на встановлення надбавки за стаж служби та надання додаткової оплачуваної відпустки, від того, в центральному чи в територіальному органі Служби судової охорони ця особа проходить службу.

Поряд із тим, за приписами ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5.11.1991р. №1788-XII (зі змінами), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За обставин справи, позивачка працювала в Ананьївському районному управлінні юстиції з 04.08.2008 року по 15.02.2017 року та в Ананьївському районному суді Одеської області з 16.02.2017 року по 04.07.2023 року.

Посилаючись саме на викладені вище обставини, позивачка оскаржує незарахування відповідачем зазначених періодів до стажу служби позивача у Службі судової охорони, зважаючи на те, що це суперечить приписам Положення.

При цьому суд погоджується з тим, що доводи відповідача про відсутність у затвердженому переліку посад середнього складу територіальних управлінь Служби судової охорони, як на підстава для відмови позивачу у зарахуванні спірних періодів до стажу служби у Службі судової охорони, є необґрунтованими.

Поряд із тим, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» установлюються такі спеціальні звання співробітників Служби судової охорони: 1) спеціальні звання молодшого складу: рядовий Служби судової охорони; капрал Служби судової охорони; сержант Служби судової охорони; старший сержант Служби судової охорони.

Отже позивачка, яка має звання «сержант Служби судової охорони», відноситься до молодшого складу, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

У свою чергу, пп. «и» частини першої статті 17 Закону № 2262 передбачає зарахування до вислуги років для призначення пенсії час роботи в державних органах у разі … переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони.

Тобто безвідносно до затвердженого переліку Голови Служби судової охорони, зарахування до вислуги років часу роботи в державних органах відбувається у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу, тоді як позивачка перейшла на службу до Служби судової охорони на посаду молодшого складу «рядовий Служби судової охорони» (п. 1 ч. 1ст 164 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Будь-яких належних доказів того, що посада позивачки належить до посад середнього або вищого складу посад співробітників Служби судової охорони, матеріали справи також не містять.

Таким чином, відповідач правомірно відмовив у зарахуванні до стажу служби у Службі судової охорони часу попередньо роботи на посадах у державних органах.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, Верховний Суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) і «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що решта аргументів (доводів) сторін, які мають значення для правильного вирішення спору, на вирішення спірних правовідносин не впливають та не змінюють судовий розсуд цього спору за результатами судового процесу.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Суд зазначає, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, однак позивач в ході судового розгляду справи не доведено ґрунтовності пред`явлених вимог.

В той же час, згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини у справі Голдер проти Сполученого Королівства, згідно з якою саме небезпідставність доводів позивача про неправомірність втручання в реалізацію його прав є умовою реалізації права на доступ до суду.

Отже, звертаючись до суду з позовом про захист своїх прав, позивач обтяжений обов`язком довести "небезпідставність" своїх доводів щодо порушеного права за захистом якого він звернувся до суду, надавши відповідні докази зі змісту яких можливо встановити наявність спору саме на момент звернення до суду.

Таким чином, проаналізувавши обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Територіального управління Служби судової охорони у Одеській області (вул. Софіївська, 19 м. Одеса, 65082; ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк