Справа № 480/1404/23
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2025-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 січня 2025 року м. Суми Справа № 480/1404/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Сидорука А.І., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до - Територіального управління Служби судової охорони у Сумській області, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не нарахуванні та не виплаті позивау додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ № 168 від 28.02.2022 за період з 24.02.2022 по 21.01.2023;
- зобов`язати відповідача винести наказ (накази) про нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ № 168 від 28.02.2022 за період з 24.02.2022 по 21.01.2023;
- стягнути з відповідача на користь позивача додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ № 168 від 28.02.2022 за період з 24.02.2022 по 21.01.2023 в розмірі 336451,62 грн.
Ухвалою суду від 21.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Крім того, 31.01.2025 було відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.
Відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в їх задоволенні.
Відповідач зазначає, що для видання наказу про виплату співробітникам Служби судової хорони додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, необхідна наявність у затвердженому кошторисі служби за фондом оплати праці співробітників відповідних коштів на її виплату. Проте у затверджених службою кошторисах на 2022 та 2023 роки видатки на виплату додаткової винагороди, визначеної Постановою № 168, не передбачалися та не затверджувалися.
Встановлені судом фактичні обставини.
Позивач у спірний період проходив службу на посаді контролера ІІ категорії третього відділення першого взводу охорони першого підрозділу охорони територіального управління Служби судової охорони у Сумській області.
Відповідач листом від 20.02.2023 повідомило позивача, що у кошторисі ДСА України на 2022 рік та кошторисах територіальних управлінь служби видатки на виплату додаткової винагороди, встановленої Постановою № 168, не затверджувались, у зв`язку з чим виплата додаткової винагороди співробітникам служби за період з 24.02.2022 не проводилась.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, то позивач звернувся до суду з даним позовом.
Висновки суду та їх мотиви.
1. Щодо правових підстав для виплати.
Частиною першою статті 165 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Наказом ДСА України від 31.10.2022 № 396 затверджено Порядок і умови виплати співробітникам Служби судової охорони додаткової винагороди на період дії воєнного стану.
За приписами пункту 4 Порядку № 396 виплата додаткової винагороди здійснюється центральним органом управління та територіальними управліннями Служби судової охорони за місцем проходження служби співробітника, де він призначений на штатну посаду. Підставою для виплати додаткової винагороди співробітникам є наказ служби або територіального управління служби.
У пункті 2 постанови Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 № 793 та пункті 4 наказу ДСА України від 31.10.2022 № 396 передбачено, що ці нормативно-правові акти набирають чинності з дня їх опублікування та застосовуються з 24 лютого 2022 року.
2. Щодо посилання відповідача на відсутність бюджетних асигнувань.
Згідно з статтею 165 Закону № 1402-VIII грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони складається з основних і додаткових його видів та виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
До додаткових видів грошового забезпечення Порядок № 384 відносить, зокрема, винагороди.
Виходячи з наведеного, встановлена постановою КМУ №168 додаткова винагорода є складовою грошового забезпечення співробітників Служби судової охорони, яку держава взяла на себе обов`язок виплачувати їм на період дії воєнного стану в Україні.
Проте в обох зазначених постановах КМУ (№ 168 і № 793) передбачено, що вони набирають чинності з дня їх опублікування та застосовуються з 24.02.2022.
За приписами частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Так, надаючи тлумачення статті 58 Конституції України у Рішенні від 09.02.1999 року №1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) Конституційний Суд України зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.
Одним із механізмів запобігання свавільному втручанню держави та її органів у реалізацію прав і свобод людини є закріплений у частині третій статті 22 Конституції України принцип недопустимості звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних.
Зміст внесених постановою КМУ від 07 липня 2022 року № 793 змін до постанови КМУ № 168 в частині визначення розміру додаткової винагороди «до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць» замість « 30 000 гривень щомісячно» не свідчить про те, що такі зміни вплинули на розмір додаткової винагороди, адже за загальним правилом заробітна плата (грошове забезпечення) виплачується щомісячно за фактично відпрацьований час, тому визначена урядом «пропорційність» із прив`язкою до місячного періоду фактично передбачає виплату додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень на місяць за умови відпрацювання норми робочого часу відповідного місяця.
Указані зміни у правовому регулюванні спірних правовідносин не змінили обсягу права позивача на отримання додаткової винагороди в розмірі 30 000 грн на місяць, передбаченому постановою КМУ № 168 у первинній редакції.
Також суд не застосовує при визначенні розміру належної позивачу додаткової винагороди пункт 7 Порядку № 396, оскільки за імперативною нормою частини другої статті 165 Закону № 1402-VIII розмір грошового забезпечення співробітників Служби судової охорони встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Крім того, суд не вбачає підстав для застосування до спірних правовідносин Порядку № 396 й у частині визначених ним порядку і умов виплати співробітникам Служби судової охорони додаткової винагороди, оскільки вони були врегульовані Порядком № 384, що й підлягає застосуванню до спірних правовідносин.
Вказана правова позиція викладена Верховним Судом у рішенні від 06.04.2023 та підтримана Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21.09.2023 у зразковій справі №260/3564/22.
3. Щодо кінцевої дати нарахування.
Зокрема, з переліку, зазначеному у першому реченні абзацу першого Постанови №168, виключені співробітники Служби судової охорони.
4. Щодо належного способу захисту прав позивача.
Відповідно до ч. 2 ст. 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина.
Суд звертає увагу, що не нарахування та невиплата щомісячної додаткової винагороди є пасивною формою поведінки відповідача, а тому належним способом захисту порушеного права буде визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, за період з 24.02.2022 до 20.01.2023, а також зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити позивачу таку додаткову винагороду (за умови відпрацювання норми робочого часу відповідного місяця).
Водночас, суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання відповідача винести наказ (накази) про нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, оскільки прийняття відповідачем наказу про нарахування та виплату додаткової винагороди є лише підставою для її виплати, а в даному випадку належним способом захисту прав позивача є саме зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, в розмірі 343451,62 грн, то суд зазначає, що в даному випадку предметом спору є саме наявність у позивача взагалі права на додаткову винагороду. При цьому, визначення конкретної суми, яка підлягає перерахуванню позивачу, після сплати необхідних податків та зборів, належить до компетенції відповідача (роботодавця).
Отже, позовні вимоги в цій частині є передчасними та такими, що не підлягають задоволенню. Тому позовні вимоги задовольняються судом частково.
5. Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.
Відповідно до ст. 381-1 КАС Українисуд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.
Таким чином, вказаною статтею КАС України, з урахуванням предмету спору, встановлено право, а не обов`язок суду, зобов`язати відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення.
Суд не вбачає достатніх підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по вказаній адміністративній справі, оскільки судове рішення є обов`язковим до виконання, у тому числі, в примусовому порядку, а за невиконання рішення суду передбачена відповідальність.
Крім того, у разі невиконання рішення суду, позивач не позбавлений права звернутись повторно до суду з такою заявою.
Судові витрати.
Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі норми п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ ''Про судовий збір'', його розподіл судом не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд
В И Р І Ш И В:
1. Позов ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
2. Визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Сумській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року № 168 за період з 24.02.2022 по 20.01.2023.
4. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 до Територіальне управління Служби судової охорони у Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.
5. В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю - відмовити.
6. Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.
6. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення складено та підписано суддею 31.01.2025

Суддя А.І. Сидорук