Справа № 520/24446/24
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2025-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 р. Справа № 520/24446/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:

- визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не нарахуванні та не виплаті додаткових виплат ОСОБА_1 за період часу з 24.07.2023 по 03.08.2023, з 03.08.2023 по 16.08.2023, з 19.08.2023 по 18.09.2023, з 19.09.2023 по 13.10.2023, з 03.11.2023 по 11.11.2023 перебування на стаціонарному лікуванні, з 11.11.2023 по 11.12.2023 перебування у відпустці за станом здоров`я на підставі висновку ВЛК № 73 внаслідок ТЯЖКОГО поранення пов`язаного з захистом Батьківщини та 12.12.2023 по 08.02.2024 період необґрунтованого призупинення служби через внесення ОСОБА_1 до списків осіб, що самовільно залишили частину;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 , здійснити нарахування та виплатити додаткові виплати в повному обсязі ОСОБА_1 за період часу з 24.07.2023 по 03.08.2023, з 03.08.2023 по 16.08.2023, з 19.08.2023 по 18.09.2023, з 19.09.2023 по 13.10.2023, з 03.11.2023 по 11.11.2023 перебування на стаціонарному лікуванні, з 11.11.2023 по 11.12.2023 перебування у відпустці за станом здоров`я на підставі висновку ВЛК № 73 внаслідок ТЯЖКОГО поранення пов`язаного з захистом Батьківщини та з 12.12.2023 по 08.02.2024 період необґрунтованого призупинення служби через внесення ОСОБА_1 до списків осіб, що самовільно залишили частину.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем протиправно не здійснено нарахування та виплату додаткової виплати з 24.07.2023 по 03.08.2023, з 03.08.2023 по 16.08.2023, з 19.08.2023 по 18.09.2023, з 19.09.2023 по 13.10.2023, з 03.11.2023 по 11.11.2023 перебування на стаціонарному лікуванні, з 11.11.2023 по 11.12.2023 перебування у відпустці за станом здоров`я на підставі висновку ВЛК № 73 внаслідок ТЯЖКОГО поранення, пов`язаного з захистом Батьківщини та з 12.12.2023 по 08.02.2024 період необґрунтованого призупинення служби через внесення ОСОБА_1 до списків осіб, що самовільно залишили частину, що і стало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі без виклику сторін в судове засідання та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копію ухвали про відкриття провадження було надіслано відповідачу до його Електронного кабінету в системі "Електронний суд" та ним отримано, що підтверджено довідкою про доставку електронного листа.

Через систему "Електронний суд" представником відповідача надіслано відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві, зазначивши, що після надання ОСОБА_1 всіх медичних документів до військової частини НОМЕР_1 наказом командира №3251 від 05.08.2024 йому здійснено доплату додаткової винагороди за весь час лікування від поранення з 24.07.2023 до 16.08.2023, з 19.08.2023 до 13.10.2023, з 03.11.2023 до 11.11.2023, з 13.11.2023 до 30.11.2023 в сумі 354 408,60 грн. Таким чином, спір в даній частині відсутній.

Наказом командира військової частин НОМЕР_1 №325 від 13.11.2023 відпускний квиток ОСОБА_1 виданий з 13.11.2023 до 11.12.2023 до с.Горького Дніпропетровської області. Визначена наказом дата прибуття ОСОБА_1 на службу - 12.12.2023. Оскільки у визначений час ОСОБА_1 на військову службу з відпустки не повернувся було призначено та проведено службове розслідування за даним фактом, результати якого затверджено наказом командира військової частини НОМЕР_1 №1552 від 22.12.2023.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №354 від 12.12.2023 ОСОБА_1 припинено виплату грошового забезпечення у зв`язку з самовільним залишенням місця служби на підставі п. 15 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказу МОУ №260 від 07.06.2018.

Фактично позивач повернувся до військової частини 08.02.2024 та наказом командира військової частини №40 від 08.02.2024 виплата грошового забезпечення поновлена. З 12.12.2023 до 08.02.2024 ОСОБА_1 не виконував обов`язків військової служби та не набув права на отримання грошового забезпечення та додаткової винагороди на час дії воєнного стану.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 24.02.2022 проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 на посаді сержанту резерву роти резерву, що підтверджено копією військового квитка Серії НОМЕР_2 .

Позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджено посвідченням ГУ Нацгвардії України серії НОМЕР_3 від 10.04.2015 (а.с. 34).

Згідно довідки військової частини від 31.07.2023 року №23/3684 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) сержанта ОСОБА_1 , 24 липня 2023 року отримав мінно - вибухову травму під час обстрілу місця розташування підрозділу в районі населеного пункту Кліщіївка Бахмутського району Донецької області. Поранення отримано внаслідок дій рф, пов`язано з виконанням обов`язків військової служби, отримано під час ЗАХИСТУ БАТЬКІВЩИНИ. Не пов`язане з виконанням кримінального чи адміністративного правопорушень, не є наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння. Тілесні ушкодження не спричинені собі навмисно (а.с. 11).

В довідці військово-лікарської комісії від 11.11.2023 №73 зазначено, що мінно - вибухова травма сержанта ОСОБА_1 , отримана 24 липня 2023 року, ТАК, пов`язана з захистом Батьківщини. Комісією зроблено висновок, що військовослужбовець потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів (а.с. 24).

Копіями виписок із медичних карток амбулаторного (стаціонарного) хворого підтверджено, що з 24.07.2023 по 03.08.2023, з 03.08.2023 по 16.08.2023, з 19.08.2023 по 18.09.2023, з 19.09.2023 по 13.10.2023, з 03.11.2023 по 11.11.2023 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку з отриманою 24.07.2023 мінно - вибуховою травмою (а.с. 12 - 23).

Згідно відпускного квитка №8403 від 13.11.2023, виданого військовою частиною НОМЕР_1 , та наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.11.2023 №325, ОСОБА_1 надано відпустку за станом здоров`я з 13.11.2023 по 11.12.2023 (а.с. 25).

Також, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 12.12.2023 №354, сержанту ОСОБА_1 , який самовільно залишив військову частину або місце служби, виплату грошового забезпечення призупинено з 12.12.2023.

Наказом військової частини НОМЕР_1 від 08.02.2024 №40 зараховано ОСОБА_1 на всі види грошового забезпечення та поновлено виплату грошового забезпечення з 08 лютого 2024 року.

Зміст позову свідчить що позивач не погоджується з, що відповідачем не нараховано та не виплачено йому:

1) додаткову виплату за час перебування на стаціонарному лікуванні з 24.07.2023 по 03.08.2023, з 03.08.2023 по 16.08.2023, з 19.08.2023 по 18.09.2023, з 19.09.2023 по 13.10.2023, з 03.11.2023 по 11.11.2023,

2) додаткову виплату з 11.11.2023 по 11.12.2023 за час перебування у відпустці за станом здоров`я на підставі висновку ВЛК № 73 внаслідок ТЯЖКОГО поранення, пов`язаного з захистом Батьківщини,

3) грошове забезпечення за період з 12.12.2023 по 08.02.2024 призупинення служби через внесення позивача до списків осіб, що самовільно залишили частину.

Вказані обставини слугували підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Щодо позовних вимог в частині здійснення додаткової виплати за час перебування на стаціонарному лікуванні з 24.07.2023 по 03.08.2023, з 03.08.2023 по 16.08.2023, з 19.08.2023 по 18.09.2023, з 19.09.2023 по 13.10.2023, з 03.11.2023 по 11.11.2023, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 2 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною 3 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Приписами ч.4 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197 (далі - Порядок №260).

Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку №260, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Пунктом 3 Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває на даний час.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28 лютого 2022 р. № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова КМУ № 168).

Пунктом 1 Постанови КМУ № 168 установлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеноїдо 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

З аналізу норм постанови №168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Згідно довідки військової частини від 31.07.2023 року №23/3684 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) сержанта ОСОБА_1 , 24 липня 2023 року отримав мінно - вибухову травму під час обстрілу місця розташування підрозділу в районі населеного пункту Кліщіївка Бахмутського району Донецької області. Поранення отримано внаслідок дій рф, пов`язано з виконанням обов`язків військової служби, отримано під час ЗАХИСТУ БАТЬКІВЩИНИ. Не пов`язане з виконанням кримінального чи адміністративного правопорушень, не є наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння. Тілесні ушкодження не спричинені собі навмисно (а.с. 11).

В довідці військово-лікарської комісії від 11.11.2023 №73 зазначено, що мінно - вибухова травма сержанта ОСОБА_1 , отримана 24 липня 2023 року, ТАК, пов`язана з захистом Батьківщини. Комісією зроблено висновок, що військовослужбовець потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів (а.с. 24).

Копіями виписок із медичних карток амбулаторного (стаціонарного) хворого підтверджено, що з 24.07.2023 по 03.08.2023, з 03.08.2023 по 16.08.2023, з 19.08.2023 по 18.09.2023, з 19.09.2023 по 13.10.2023, з 03.11.2023 по 11.11.2023 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку з отриманою 24.07.2023 мінно - вибуховою травмою (а.с. 12 - 23).

Довідкою - розрахунком Військової частини НОМЕР_1 від 24.09.2024 №22/3147 про виплату додаткової бойової винагороди підтверджено, що у вересні 2024 року позивачу нараховано та виплачено відповідачем позивачу за період з 24.07.2023 по 03.08.2023, з 03.08.2023 по 16.08.2023, з 19.08.2023 по 18.09.2023, з 19.09.2023 по 13.10.2023, з 03.11.2023 по 11.11.2023 (час перебування позивача на стаціонарному лікуванні) грошові кошти у розмірі 354 408,60 грн. Підстава: наказ Військової частини НОМЕР_1 від 05.08.2024 №3251.

Суд звертає увагу, що копію вищевказаної довідки розрахунку від 24.09.2024 №22/3147 про виплату додаткової бойової винагороди надано представником відповідача надано разом з відзивом на позов, який отримано представником позивача через систему "Електронний суд".

Проте, представником позивача заперечень проти цих доводів не надано.

Зважаючи, що позивачу виплачено додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ №168, до 100 000 грн. за період перебування на стаціонарному лікуванні у спірний період внаслідок отриманого поранення, що не спростовано представником позивача, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо позовних вимог в частині нарахування та виплати позивачу грошових коштів за час перебування у відпустці за станом здоров`я внаслідок ТЯЖКОГО поранення, пов`язаного з захистом Батьківщини за період 11.11.2023 по 11.12.2023 підставі висновку ВЛК № 73, суд зазначає, що в довідці військово-лікарської комісії від 11.11.2023 №73 зазначено, що мінно - вибухова травма сержанта ОСОБА_1 , отримана 24 липня 2023 року, ТАК, пов`язана з захистом Батьківщини. Комісією зроблено висновок, що військовослужбовець потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів (а.с. 24).

Згідно відпускного квитка №8403 від 13.11.2023, виданого військовою частиною НОМЕР_1 , та наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.11.2023 №325, ОСОБА_1 надано відпустку за станом здоров`я з 13.11.2023 по 11.12.2023 (а.с. 25).

Проте, доказів нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168, до 100 000 грн., за період перебування у відпустці за станом здоров`я у зв`язку з отриманням вибухової травми, отриманої 24 липня 2023 року, пов`язаної з захистом Батьківщини з 13.11.2023 по 11.12.2023, представником відповідача до суду не надано, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в цій частині шляхом визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання Військової частини нарахувати та виплатити ОСОБА_2 додаткову грошову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», збільшену до 100 000 грн., пропорційно часу перебування у відпустці для лікування після отриманого поранення, пов`язаного з захистом Батьківщини, з 13.11.2023 по 11.12.2023.

Зважаючи, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.11.2023 №325, позивач перебував у відпустці за станом здоров`я з 13.11.2023 по 11.12.2023, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в цій частині щодо виплати позивачу час перебування у відпустці після отриманого поранення з 11.11.2023 по 11.12.2023, як просить позивач в прохальній частині позову.

Щодо позовних вимог в частині нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення за період призупинення служби через внесення позивача до списків осіб, що самовільно залишили частину з 12.12.2023 по 08.02.2024, суд зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 12.12.2023 №354, сержанту ОСОБА_1 , який самовільно залишив військову частину або місце служби, виплату грошового забезпечення призупинено з 12.12.2023.

Наказом військової частини НОМЕР_1 від 08.02.2024 №40 зараховано ОСОБА_1 на всі види грошового забезпечення та поновлено виплату грошового забезпечення з 08 лютого 2024 року у зв`язку з його добровільним поверненням у частину.

За приписами ч. 4 ст. 407, ч. 4 ст. 408 КК України кримінальним правопорушенням самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин, вчинені, зокрема, в умовах воєнного стану за ст. 407 - тривалістю понад три доби, але не більше місяця, за ст. 408 - з метою ухилитися від військової служби, а також нез`явлення з тією самою метою на службу у разі призначення, переведення, з відрядження, відпустки або з лікувального закладу.

Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено правові наслідки самовільного залишення військовослужбовцем розташування військової частини.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 24 вказаного Закону, військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством.

Початком призупинення військової служби є день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Підставою для призупинення військової служби є отримання військовою частиною письмового повідомлення правоохоронного органу про внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального правопорушення (витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань).

Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.

Відповідно до пункту 15 розділу XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за № 745/32197, грошове забезпечення не виплачується:

за час надання військовослужбовцям відпусток відповідно до чинного законодавства України, за якими не передбачено збереження заробітної плати;

якщо виплачуються академічні стипендії;

за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше;

за час перебування на лікуванні в лікарняних закладах понад встановлені чинним законодавством строки;

за час тимчасового виконання обов`язків понад два місяці за новими посадами у зв`язку з переведенням військової частини на інший штат (внесення змін до штату);

за час тримання військовослужбовців під вартою чи перебування під цілодобовим домашнім арештом;

за час відбування покарання на гауптвахті військовослужбовцями строкової військової служби.

Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.

Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.

З аналізу вищевказаних положень слідує, що обов`язковою умовою для призупинення виплати військовослужбовцю грошового забезпечення у звязку із самовільним залишення військової частини або місця служби, є внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення.

В наказі командира військової частини НОМЕР_1 від 22.12.2023 №1552 "Про результати проведення службового розслідування" зазначено, що в ході проведення службового розслідування в умисних діях сержанта ОСОБА_1 вбачаються ознаки військового кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, які полягають у самовільному залишенні місця служби, що пов`язане із нез`явленням 12 грудня 2023 року із відпустки.

Військовою частиною НОМЕР_1 направлено до Територіального управління ДБР у місті Краматорську повідомлення про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, від 26.12.2023.

Натомість, в листі Територіального управління ДБР у місті Краматорську від 22.01.2024 зазначено про відсутність в провадженні слідчих Територіального управління ДБР у місті Краматорську кримінальних проваджень відносно військовослужбовця ОСОБА_1 (а.с. 27).

В листі Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону від 23.01.2024 також зазначено, що моніторингом Єдиного реєстру досудових розслідувань не здобуто відомостей щодо здійснення процесуального керівництва підпорядкованими спеціалізованим прокуратурами у кримінальному провадженні стосовно військовослужбовця ОСОБА_1 (а.с. 26).

Зважаючи, що матеріали справи не містять доказів внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене позивачем кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 407 КК України, відповідачем таких доказів до суду також не надано, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в цій частині також шляхом зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу грошового забезпечення за період з 12.12.2023 до 08.02.2024.

Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат відповідно до положень статті 139 КАС України не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (с. Стара Прилука, Вінницький р-н, Вінницька обл., 22511, РНОКПП НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», збільшеної до 100 000 грн., пропорційно часу перебування у відпустці для лікування після отриманого поранення, пов`язаного з захистом Батьківщини, з 13.11.2023 по 11.12.2023.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», збільшену до 100 000 грн., пропорційно часу перебування у відпустці для лікування після отриманого поранення, пов`язаного з захистом Батьківщини, з 13.11.2023 по 11.12.2023.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 12.12.2023 до 08.02.2024.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 12.12.2023 до 08.02.2024.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.