Справа № 528/1533/24
Суддя: Татіщева Я. В.
Дата ухвалення: 2025-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Гребінківський районний суд Полтавської області
_________________________________________________________________
Справа № 528/1533/24
РІШЕННЯ

Іменем України

30.01.2025 м. Гребінка

30 січня 2025 року Гребінківський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді Татіщевої Я.В., секретаря Трохименка В.В., з участю ОСОБА_1 , розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Гребінківській відділ державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

19 грудня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Гребінківського районного суду Полтавської області з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Гребінківській відділ державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позов обґрунтовує тим, що 16.12.2024 року він отримав від банківських установ повідомлення про те, що на його рахунки накладено арешт Гребінківським ВДВС. Після чого 17.12.2024 року він звернувся до державного виконавця для ознайомлення з причиною накладення арешту. Він ознайомився з Постановою по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП № 1044 від 15.09.2024 року, винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 17000 грн. за порушення Правил військового обліку.

З вищевказаної Постанови вбачається, що позивач отримав 16.07.2024 року рекомендованого листа про виклик для уточнення військово-облікових даних до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте, 18.07.2024 року у строки, визначені законодавством у повістці не прибув, чим порушив приписи абз. 2. п. 1 ст. 22 та абз. 8. п. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Позивач зазначає, що винесена відповідачем постанова є незаконною та такою, що повинна бути скасована Гребінківським районним судом Полтавської області, оскільки відповідач розглянув адміністративну справу без участі позивача, без роз`яснення відповідних прав, допустив формалізм та безвідповідальність у своїй роботі, прийняв рішення без відповідних доказів та аргументів, що підтверджують як подію так і склад адміністративного проступку в діях позивача, чим грубо порушив вимоги матеріального та процесуального права, передбачені КУпАП.

Вказує, що мотивувальна частина постанови не містить жодних посилань на будь-які докази, що дають законні підстави вважати, що в його діях має місце склад правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Крім того, всупереч викладених обставин у оскаржуваній Постанові, вказує, що він з метою уточнення своїх військово-облікових даних 16.07.2024 року прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Пояснює, що доказом того, що він був у ТЦК, є штамп ТЦК на зворотній сторінці тимчасового посвідчення № НОМЕР_1 про взяття його на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 від 16.07.2024 року. Фактично у цей день ним було повідомлено всю необхідну інформацію, що стосується усіх військово-облікових даних, які цікавили ТЦК. Також, у цей день йому було вручено направлення від 16.07.2024 року № 15/1755 (а не рекомендований лист, як про це вказано у Постанові) на проходження ВЛК для встановлення придатності до військової служби за станом здоров`я в ЗСУ у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації в особливий період. Після цього, виконуючи вимоги ТЦК, він розпочав проходити ВЛК, про що свідчать відомості, занесені до Картки обстеження та медичного огляду КНП «Гребінківська міська лікарня». З картки вбачається, що він відвідував лікарів 17.07.2024, 18.07.2024, 08.08.2024 року.

Крім того, вказує, що в ході медичного огляду, враховуючи встановлений лікарями Д/З, що потребував додаткового обстеження, відповідно до рішення комісії з питань приписки (призовної комісії), протоколу засідання комісії від 19.07.2024 року, йому надали направлення від 19.07.2024 року, погоджене з в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 та лікарем-членом призовної комісії ОСОБА_4 для проходження додаткового обстеження в закладах охорони здоров`я вищого рівня.

Пояснює, що таким чином твердження в оскаржуваній Постанові про те, що він не з`явився для уточнення даних 18.07.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 є не просто помилкою, а грубою неправдою.

Вважає, що вказана інформація та письмові докази цілком і повністю спростовують порушення ним Правил військового обліку, про що йдеться у описовій частині оскаржуваної Постанови, та свідчить про те, що він вчасно та у належний спосіб оновив свої дані відповідно до вимог чинного законодавства України.

Тому вважає, що за викладених вище обставин, до нього не може бути застосована санкція ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки персональні дані були надані ним до ТЦК під час особистого відвідування 16.07.2024 року та, крім того, відповідач мав та має можливість отримати персональні дані шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (утому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) якими є державні органи.

Пояснює, якщо взяти до уваги твердження, зазначені у оскаржуваній Постанові, що він не з`явився по повістці 18.07.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , то у службової особи, яка вирішувала питання про притягнення його до адміністративної відповідальності було 24 години, відведених законодавцем для складання адміністративного протоколу. Втім, всупереч вимог ст. 254 КУпАП, вказаний протокол було складено лише 15.09.2024 року, майже через два місяці з дня події «неявки» до ТЦК, та цього ж дня притягнуто його до адміністративної відповідальності.

Крім того, вказує, що відповідач, порушуючи порядок розгляду адміністративної справи без його участі, порядок та строки складання адміністративного протоколу, без роз`яснення відповідних прав, допустив формалізм та безвідповідальність у своїй роботі, прийняв рішення без відповідних доказів та аргументів, що підтверджують як подію так і склад адміністративного проступку в його діях, чим грубо порушив вимоги матеріального та процесуального права, передбачені КУпАП.

Так, відповідачем були грубо порушені вимоги КУпАП та його процесуальні права під час розгляду даної адміністративної справи. Так, про дату, час, місце розгляду адміністративної справи він не був повідомлений належним чином. Своїми діями відповідач позбавив його права на захист, на надання доказів, що спростовують вину у вчиненні правопорушення, чим порушив законодавчо визначені гарантії об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Разом з позовом ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про поновлення пропущеного з поважної причини строку на звернення до Гребінківського районного суду Полтавської області з адміністративним позовом у зв`язку з тим, що оскільки він копію вказаної постанови отримав лише 17.12.2024 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження в Гребінківському відділі ДВС Лубенського району Полтавської області, то саме з цього дня (дня отримання копії постанови) він отримав можливість її оскаржити до суду упродовж 10-денного терміну.

Враховуючи викладене, просить суд: поновити йому пропущений з поважних причин строк для звернення до суду; визнати постанову у справі про адміністративне правопорушення № 1044 від 15.09.2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн. протиправною та скасувати; судові витрати віднести на рахунок відповідача.

01.01.2025 року через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов до суду відзив, у якому вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_3 заперечує проти задоволення позовної заяви, вважає її необґрунтованою та просить її відхилити, оскільки за даними оскаржуваної постанови ОСОБА_1 не прибув за викликом по повістці з зазначеною датою прибуття на 09:00 год. 18.07.2024 року (повістка № 790). Після чого 10.09.2024 № 15/2462 направлено звернення до СПД ВП №1 ГУНП в Полтавській області щодо доставлення даного громадянина за вчинення правопорушення за статтею 210-1 КУпАП. 13.09.2024 року було доставлено органами НПУ Позивача та складено адміністративний протокол. В адміністративному протоколі зазначено, що розгляд справи відбудеться 15.09.2024 року об 12 год. 00 хв., про що позивач був ознайомлений і відмовився засвідчити своїм підписом (підписи свідків підтверджують даний факт). 15.09.2024 за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, стосовно позивача винесено постанову № 1044 від 15.09.2024.

20.01.2025 року від позивача ОСОБА_1 надійшла до суду відповідь на відзив, де він додає копію другого примірника протоколу № 1044 про адміністративне правопорушення від 13.09.2024 року, в якому час і дата розгляду справи не зазначені і саме за отримання такого протоколу він проставив свій підпис, тобто про дату і час розгляду справи його не було повідомлено.

У судовому засіданні 30.01.2025 року позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, вказав, що з 16.07.2024 року він неодноразово був у ІНФОРМАЦІЯ_5 , проте, ніяких питань з приводу оновлення даних до нього не виникало. Крім того, відповідачем долучено до матеріалів справи копію протоколу, який не відповідає тому, за отримання якого він розписувався.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був сповіщений належним чином, у встановленому законом порядку. У відзиві просив розгляд справи провести без участі представника відповідача.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Гребінківського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був сповіщений належним чином, у встановленому законом порядку. Подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі.

Дослідивши матеріали справи та надані до суду докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 -5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що відповідно до тимчасового посвідчення № НОМЕР_1 від 31.10.2013 року (замість військового квитка), ОСОБА_1 взято на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 16.07.2024 року (а.с. 12).

З повістки № 790 від 16.07.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 належить з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 18.07.2024 року о 09.00 год (а.с. 13).

Крім того, 16.07.2024 року ОСОБА_1 направлено для встановлення придатності до військової служби за станом здоров`я в ЗСУ у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації в особливий період (а.с. 14).

Відповідно до картки обстеження та медичного огляду від 17.09.2024 року, виданої КНП «Гребінківська міська лікарня», ОСОБА_1 17.07.2024, 18.07.2024, 08.08.2024, 25.07.2024 року проходив медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби (а.с. 15).

19.07.2024 року ОСОБА_1 відповідно до рішення комісії з питань приписки (призовної комісії), протокол засідання комісії від 19.07.2024 року, направлено до закладу охорони здоров`я для додаткового медичного обстеження (лікування). Вказане направлення підисано лікарем членом призовної комісії ОСОБА_4 та начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 (а.с. 16).

У подальшому, 10.09.2024 року старшим офіцером ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 було подано рапорт начальнику про те, що ОСОБА_1 18.07.2024 року не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 та не повідомив про можливі причини неявки. Крім того, вказано, що станом на теперішній час ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився (а.с. 33).

Вказане суперечить тим обставинам, що 19.07.2024 року ОСОБА_1 у ІНФОРМАЦІЯ_5 було підписано направлення до закладу охорони здоров`я для додаткового медичного обстеження (лікування) (а.с. 16).

10.09.2024 № 15/2462 направлено звернення до СПД ВП №1 ГУНП в Полтавській області щодо доставлення даного громадянина за вчинення правопорушення за статтею 210-1 КУпАП (а.с. 34).

13.09.2024 року старшим офіцером ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 було складено протокол № 1044 про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 . У протоколі вказано, що розгляд справи відбудеться 15.09.2024 року о 12 год. 00 хв. у кабінеті № 19. Отримання другого примірнику протоколу підтверджено підписом ОСОБА_1 . Проте, у поясненнях щодо змісту протоколу вказано, що від підпису протоколу він «відмовився, щоб не затвердити, що згоден з тим, що порушив закон, як зазначено в протоколі. Термін виклику за повісткою перевищив, бо за два дні неможливо пройти ВЛК, маючи скарги на здоров`я, які потребували додаткових видів обстеження. Додаткові обстеження мають дати проведення, які перевищують строки явки в ТЦК, зазначені в повістці».

Водночас, суд звертає увагу на те, що у дослідженому в судовому засіданні примірнику протоколу від 13.09.2024 року відсутні пояснення ОСОБА_1 щодо змісту протоколу, та графа про дату, час і місце розгляду справи не заповнена, підпис про отримання другого примірнику протоколу відсутній (а.с. 34 зворот-35, 51-52).

Згідно зі ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

15.09.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 було винесено Постанову № 1044 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 ст. 210-1 КУпАП про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 17000 грн. за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Із копії вищевказаної постанови по справі про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 отримав 16.07.2024 р. рекомендованого листа про виклик для уточнення військово-облікових даних до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте, 18.07.2024 року для уточнення військово-облікових даних у строки визначені законодавством по повістці не прибув, чим порушив приписи абз. 2 п. 1 ст. 22 та абз. 8 п. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (а.с. 18).

У копіях оскаржуваної постанови, які міститься у матеріалах справи, у графі «Копію постанови від 15.09.2024 року № 1044 про притягнення до адміністративної відповідальності отримав…..» відсутній підпис ОСОБА_1 . Інформація про направлення та отримання позивачем вказаної постанови у матеріалах справи відсутня.

Відповідно до матеріалів справи, постанову про відкриття провадження ВП № 76789838 старшим державним виконавцем Гребінківського ВДВС у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шерстюк Т.О. винесено 16.12.2024 року (а.с. 20).

Згідно ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови). Згідно положень ст. 289 КУпАП в разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Верховний Суд у постанові від 22 червня 2021 року у справі № 120/5780/20-а висловив правову позицію про те, що причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач при зверненні до суду з позовом щодо оскарження постанови Постанову № 1044 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 ст. 210-1 КУпАП про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 17000 грн. за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, не порушив передбачений 10-денний строк для захисту своїх прав у судовому порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акту чи окремих його положень.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За нормою п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача - постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.

Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства. Це право передбачено ч. 2 ст. 55 Конституції України та ст. 6 КАС України.

У відповідності до положень ст. 235 КУпАП Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до вимог статті 210-1 КУпАП за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію передбачено накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Примітка. Положення статей 210, 210 - 1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Санкцією ст. 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення врегульовано розділом IV КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У частині 2 статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 248 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі також КУпАП) розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Відповідно до частини 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно зі статтею 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Верховний Суд у постановах від 31.03.2021 у справі № 676/752/17, від 21.03.2019 у справі № 489/1004/17, від 30.01.2020 у справах № 308/12552/16-а та № 482/9/17, від 06.02.2020 у справі № 205/7145/16-а зробив такі висновки: «Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи. Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення».

Водночас, у матеріалах справи відсутні відомості, які б давали суду обґрунтовані підстави для встановлення факту належного повідомлення позивача про місце і час розгляду справи у встановлений процесуальний спосіб, оскільки у його примірнику протоколу відсутні дата, час та місце розгляду справи.

Виходячи із норм викладених в частині 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею78 КАС України.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, розгляд справи відбувся за відсутності позивача, якого не було своєчасно сповіщено про розгляд, що в силу приписів частини 1 статті 268 КУпАП виключало можливість розгляду справи.

Вирішуючи питання наслідків розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату, Верховний Суд у постановах від 06.03.2018 у справі № 522/20755/16-а, від 30.09.2019 у справі № 591/2794/17, від 06.02.2020 № 05/7145/16-а та від 21.05.2020 у справі № 286/4145/15-а дійшов такого висновку: «факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням установленої процедури. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу».

Процедурні порушення, зокрема, такі як розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату розгляду, є самостійними, безумовними підставами для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваженнями, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи. У п. 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 (заява №7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Недотримання відповідачем приписів законодавства України про адміністративні правопорушення тягне недоведеність з боку суб`єкта владних повноважень правомірності оскаржуваної у цій справі постанови та є підставою для її скасування.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивач мав з`явитися за повісткою від 16.07.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення військово-облікових даних 18.07.2024 року о 09.00 год. Водночас 16.07.2024 року йому також було видано направлення для встановлення придатності до військової служби за станом здоров`я в ЗСУ у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації в особливий період (ВЛК) і 17.07, 18.07, 08.08.2024 та 25.07.2024 він проходив ВЛК у медичному закладі. Крім того, 19.07.2025 року ОСОБА_1 у ІНФОРМАЦІЯ_5 було підписано направлення до закладу охорони здоров`я для додаткового медичного обстеження (лікування), що суперечить тому, що він з 18.07.2025 року не з`являвся до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зважаючи на те, що відповідачем не доведено вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки позивач не був належним чином повідомлений про розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, не вказані докази на підтвердження вини позивача, та у зв`язку з тим, що 16.07.2024 року він був у ІНФОРМАЦІЯ_5 , його взяли на військовий облік військовозобов`язаних, направили проходити ВЛК, 17.07. та 18.07.2024 року він проходив ВЛК, а 19.07.2024 року у ІНФОРМАЦІЯ_5 позивачу було підписано направлення до закладу охорони здоров`я для додаткового медичного обстеження (лікування), суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.

За приписами п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Пунктом 3 ч.3 ст.286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Щодо вимог позивача про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною, суд дійшов наступного висновку.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

При цьому згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, у повноваження місцевого загального суду за наслідками розгляду справи не входить право про визнання постанови протиправною.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 132-1, 143, 210, 229, 245, 247, 251, 279-7, 288 КУпАП, ст.ст. 139, 242, 243, 250, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України,-

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Гребінківській відділ державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову № 1044 про справі про адміністративне правопорушення від 15.09.2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 , про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі - 17000 грн. за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Провадження по адміністративній справі щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, закрити.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Копії рішення суду негайно вручити особам, які брали участь у справі.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі його оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Я. В. Татіщева