Справа № 200/8814/24
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2025-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2025 року Справа№200/8814/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасенка І.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (юридична адреса: 36014, м. Полтава, вул. Соборності, 66, ) про зобов`язання призначити пенсію,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області. Просить суд: 1) визнати протиправним, та скасувати рішення від 12.04.2024 року № 0 Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 ; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, зарахувати до страхового стажу роботи ОСОБА_1 , в повному обсязі періоди роботи: з 01.01.2004 по 29.02.2004 з 01.04.2004 по 30.11.2004 як 10 місяців, з 01.04.2005 по 31.12.2005 як 9 місяців, з 01.01.2006 по 31.12.2006 як 12 місяців, з 01.01.2007 по 31.12.2007 як 12 місяців, з 01.01.2008 по 31.12.2008 як 12 місяців, з 01.01.2009 по 30.04.2009, з 01.07.2009 по 31.12.2009 як 10 місяців, з 01.01.2010 по 30.06.2010 як 6 місяців, з дня звернення з заявою про призначення пенсії 10.08.2023 року; 3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, призначити ОСОБА_1 , пенсію відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 10.08.2023 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 06 від 18.08.2023 року йому було відмовлено у призначенні пенсії за віком на підставі положень пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Отже позивач вважає такі дії Пенсійного фонду протиправними та такими, що порушують його права.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник відповідача надав суду відзив, в якому просив суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог, мотивуючи це наступним.

Відповідач зазначив, що відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком на пільгових умовах мають право працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з низ не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Аналіз наданих позивачем документів до пенсійного фонду показав, що пільговий стаж роботи ОСОБА_1 становить 07 років 02 місяці 05 днів, якого не достатньо для призначення пенсії. Загальний страховий стаж становить 24 роки 01 місяць 09 днів.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 18.08.2023 року № 06 було відмовлено позивачу у призначенні пенсії.

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.11.2023 року по справі № 160/22355/23 Пенсійним фондом повторно було розглянуто заяву позивача про призначення йому пенсії та прийнято рішення від 12.04.2024 року № 06 про відмову у призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, підтвердженого в установленому законодавством порядку.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 . Зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

10 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За принципом екстериторіальності зазначену заяву було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Рішенням від 18 серпня 2023 року № 06 Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії, через відсутність необхідного пільгового та страхового стажу роботи.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.11.2023 року по справі № 160/22355/23, яке набрало законної сили 01 квітня 2024 року, визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 06 від 18.08.2023 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати позивачу періоди роботи з 13.09.1985 року по 21.12.1985 року, з 08.02.1989 року по 27.07.1989 року, з 01.06.1991 року по 13.11.1993 року до пільгового стажу за Списком № 2. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву позивача від 10.08.2023 року про призначення пенсії на пільгових умовах з урахуванням висновків суду у даній справі.

У задоволенні вимоги про зарахування до страхового стажу періодів з 30.11.1993 року по 16.07.2014 року відмовлено через не обґрунтованість належним чином підстави для зарахування означеного періоду або певних проміжків такого періоду до страхового стажу позивача.

На виконання вказаного рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду, Головним управлінням Пенсійного фонду України повторно розглянуто заяву позивача про призначення йому пенсії.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 12.04.2024 року № 06 ОСОБА_1 знов відмовлено в призначенні пенсії, через відсутність необхідного страхового стажу роботи.

В спірному рішення Пенсійного фонду зазначено, що при повторному розгляді заяви від 10.08.2023 року ОСОБА_1 , враховано до пільгового стажу роботи періоди роботи з 13.09.1985 року по 21.12.1985 року, з 08.02.1989 року по 27.07.1989 року, з 01.06.1991 року по 13.11.1993 року.

Пільговий стаж роботи після виконання судового рішення за Списком № 2 склав 10 років 04 місяці 17 днів чого достатньо для призначення пенсії. Страховий стаж роботи становить 24 роки 01 місяць 09 днів чого не достатньо для призначення пенсії, та додано протокол розрахунку стажу позивача.

Вважаючи вказане рішення Пенсійного фонду протиправним, ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх прав.

Отже спірним питанням даної справи є правомірність дій посадовий осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 к призначенні пенсії та зарахування до його страхового стажу роботи періодів з 01.01.2004 року по 29.02.2004 року, з 01.04.2004 року по 30.11.2004 року як 1 місяць 8 днів замість 10 місяців, з 01.04.2005 року по 31.12.2005 року як 23 дні замість 9 місяців, з 01.01.2006 року по 31.12.2006 року як 27 днів замість 12 місяців, з 01.01.2007 року по 31.12.2007 року як 23 дні замість 12 місяців, з 01.01.2008 року по 31.12.2008 року як 12 днів замість 12 місяців, з 01.01.2009 року по 30.04.2009 року, з 01.07.2009 року по 31.12.2009 року як 10 днів замість 10 місяців, з 01.01.2010 року по 30.06.2010 року як 5 днів замість 6 місяців, в зв`язку із тим, що у вказаний період позивачем був сплачений фіксований податок за повні місяці роботи (місячну суму податку) від якої перераховано до ПФУ відповідний відсоток в повному обсязі, який не є страховим внеском.

Отже позивач вважає, що мав на час звернення із заявою про призначення пенсії 29 років 7 місяців 21 день страхового стажу роботи.

Суд, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788-ХІІ) та Законом України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закону № 1058-ІV).

У розумінні приписів статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Підприємство страхувальник, а позивач застрахована особа.

Приписами частини 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Отже, трудовий стаж стає страховим виключно за умови сплати страхових внесків.

У даному випадку обов`язок їх утримання і сплати покладався на Підприємство, що встановлено приписами частини 1 статті 14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності останньої або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України, який затвердив постановою від 12 серпня 1993 року № 637 Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктом 1 цього Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Зважаючи на викладене, у разі відсутності відповідних записів у трудовій книжці, особа має право подати до органів пенсійного фонду довідку, що містить інформацію на підтвердження загального страхового стажу.

Згідно п. 18 вказаного Порядку за відсутності документів, про наявний стаж роботи і неможливістю одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, які зазначені в п. 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань неменше двох свідків, які знають заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Відповідно до ст. 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб.

Згідно із частиною другою статті 20 Закону № 1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Як передбачено частинами четвертою шостою, дев`ятою, десятою статті 20 Закону № 1058-IV, сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Системний аналіз вказаних вище правових норм дає підстави дійти висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески.

Суд зазначає, що відповідачем не надано доказів, щодо несплати позивачем страхових внесків в спірні періоди.

Крім того, суд також зазначає що позивач, як фізична особа та найманий працівник не може відповідати за заповнення свої трудової книжки посадовими особами підприємства на якому він працював.

Отже, суд зазначає, що відповідачем не доведений факт того, що позовом ОСОБА_1 не працював на посадах відповідно до записів у трудовій книжці.

Крім того.

Відповідно до листа ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 07.08.2023 року згідно з даними інформаційних систем ДПС України (АС «податковий блок») ОСОБА_1 (реєстраційний номер ) з 07.03.2002 року по 15.01.2015 року знаходився на обліку в Торезькій ДПІ ГУ ДПС в Донецькій області як фізична особа- підприємець. Інформація про систему оподаткування у запитуваний період з 30.11.1993 року по 16.07.2014 року в ГУ ДПС Дніпропетровській області відсутня через закінчення терміну зберігання документів який становить 5 років. Також зазначено, що у відповідності до Угод про інформаційне співробітництво між Пенсійним фондом України та Державною податковою адміністрацією України від 24.09.1999 року, від 13.07.2005 року, 23.11.2010 року та Протоколів № 2 від 15.11.2000 року, № 1 від 06.07.2006 року, № 1 від 23.11.2010 року «Про обмін інформацією між Пенсійним фондом України та Державною податковою адміністрацією України» управлінням Пенсійного фонду щоквартально надавалась інформація у вигляді dbf-файлів про фізичних осіб суб`єктів підприємницької діяльності.

З наведеного листа вбачається, що всі інформація щодо фізичної-особи підприємця ОСОБА_1 , про форму оподаткування, суми сплат фіксованого податку у відповідача наявна, та не потребувала додаткового підтвердження

Більш того, Як вбачається з Довідки ОК-5 Реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування індивідуальні відомості про застраховану особу, ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 міститься інформація:

Звітний рік: 2004

Страхувальник ,

Код типу ставки № 6, (відповідно до Порядку формування та подання органам

Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування затвердженого Постановами Правління Пенсійного фонду України від 10.06.2004 року № 7-6, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 серпня 2004 року за № 1000/9599, та від 05.11.2009 року № 26-1, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2009 року за № 1136/17152 (Фізичні особи суб`єкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок).

Розмір страхового внеску - із доходу відсоток від місячної суми відповідного податку).

Відомості за звітний місяць (чисельник - сума заробітку для нарахування пенсії (грн) (у тому числі доплата до мінімальної заробітної плати); знаменник - ліва частина: кількість днів трудових або цивільно-правових відносин, проходження військової служби в місяці; знаменник - права частина: позначка про сплату страхових внесків) в період з 01.01.2004 року по 29.02.2004 року з 01.04.2004 року по 30.11.2004 року відсоток від місячної суми відповідного податку сплачений за повні місяці 30/31 день відповідного місяця. Стаж складає 10 місяців, але пенсійним фондом рахується: 1 - 8, 10 місяці по 4 дні, 9, 11 місць по 3 дні, а загально 1 місяць 8 днів.

Звітний рік: 2005

Страхувальник ,

Код типу ставки № 6, (відповідно до Порядку формування та подання органам

Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування затвердженого Постановами Правління Пенсійного фонду України від 10.06.2004 року № 7-6, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 серпня 2004 року за № 1000/9599, та від 05.11.2009 року № 26-1, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2009 року за № 1136/17152 (Фізичні особи суб`єкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок).

Розмір страхового внеску - із доходу відсоток від місячної суми відповідного податку).

Відомості за звітний місяць (чисельник - сума заробітку для нарахування пенсії (грн) (у тому числі доплата до мінімальної заробітної плати); знаменник - ліва частина: кількість днів трудових або цивільно-правових відносин, проходження військової служби в місяці; знаменник - права частина: позначка про сплату страхових внесків) в період з 01.04.2005 року по 31.12.2005 року відсоток від місячної суми відповідного податку сплачений за повні місяці 30/31 день відповідного місяця. Стаж складає 9 місяців, але пенсійним фондом рахується: 4-8 місяці по 3 дні, 9-12 місяці по 2 дні, а загально 23 дні.

Звітний рік: 2006

Страхувальник ,

Код типу ставки № 6, (відповідно до Порядку формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування затвердженого Постановами Правління Пенсійного фонду України від 10.06.2004 року № 7-6, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 серпня 2004 року за № 1000/9599, та від 05.11.2009 року № 26-1, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2009 року за № 1136/17152 ( Фізичні особи суб`єкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок).

Розмір страхового внеску - із доходу відсоток від місячної суми відповідного податку).

Відомості за звітний місяць (чисельник - сума заробітку для нарахування пенсії (грн) (у тому числі доплата до мінімальної заробітної плати); знаменник - ліва частина: кількість днів трудових або цивільно-правових відносин, проходження військової служби в місяці; знаменник - права частина: позначка про сплату страхових внесків) в період з 01.01.2006 року по 31.12.2006 року відсоток від місячної суми відповідного податку сплачений за повні місяці 30/31 день відповідного місяця. Стаж складає 12 місяців, але пенсійним фондом рахується: 1 місяць 5 днів, 2-12 місяці по 2 дні, а загально 27 днів.

Звітний рік: 2007

Страхувальник ,

Код типу ставки № 6, (відповідно до Порядку формування та подання органа Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування затвердженого Постановами Правління Пенсійного фонду України від 10.06.2004 року № 7-6, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 серпня 2004 року за № 1000/9599, та від 05.11.2009 року № 26-1, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2009 року за № 1136/17152 (Фізичні особи суб`єкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок).

Розмір страхового внеску - із доходу відсоток від місячної суми відповідного податку).

Відомості за звітний місяць (чисельник - сума заробітку для нарахування пенсії (грн) (у тому числі доплата до мінімальної заробітної плати); знаменник - ліва частина: кількість днів трудових або цивільно-правових відносин, проходження військової служби в місяці; знаменник - права частина: позначка про сплату страхових внесків) в період з 01.01.2007 року по 31.12.2007 року відсоток від місячної суми відповідного податку сплачений за повні місяці 30/31 день відповідного місяця. Стаж складає 12 місяців, але пенсійним фондом рахується: 1-10, 12 місяці по 2 дні, 11 місяць 1 день, а загально 23 дні.

Звітний рік: 2008

Страхувальник ,

Код типу ставки № 6, (відповідно до Порядку формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування затвердженого Постановами Правління Пенсійного фонду України від 10.06.2004 року № 7-6, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 серпня 2004 року за № 1000/9599, та від 05.11.2009 року № 26-1, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2009 року за № 1136/17152 ( Фізичні особи суб`єкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок).

Розмір страхового внеску - із доходу відсоток від місячної суми відповідного податку).

Відомості за звітний місяць (чисельник - сума заробітку для нарахування пенсії (грн) (у тому числі доплата до мінімальної заробітної плати); знаменник - ліва частина: кількість днів трудових або цивільно-правових відносин, проходження військової служби в місяці; знаменник - права частина: позначка про сплату страхових внесків) в період з 01.01.2008 року по 31.12.2008 року відсоток від місячної суми відповідного податку сплачений за повні місяці 30/31 день відповідного місяця. Стаж складає 12 місяців, але пенсійним фондом рахується: 1-12 місяці по 1 дні, а загально 12 днів.

Звітний рік: 2009

Страхувальник ,

Код типу ставки № 6, (відповідно до Порядку формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування затвердженого Постановами Правління Пенсійного фонду України від 10.06.2004 року № 7-6, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 серпня 2004 року за № 1000/9599, та від 05.11.2009 року № 26-1, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2009 року за № 1136/17152 ( Фізичні особи суб`єкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок).

Розмір страхового внеску - із доходу відсоток від місячної суми відповідного податку).

Відомості за звітний місяць (чисельник - сума заробітку для нарахування пенсії (грн) (у тому числі доплата до мінімальної заробітної плати); знаменник - ліва частина: кількість днів трудових або цивільно-правових відносин, проходження військової служби в місяці; знаменник права частина: позначка про сплату страхових внесків) в період з 01.01.2009 року по 30.04.2009 року, з 01.07.2009 року по 31.12.2009 року відсоток від місячної суми відповідного податку сплачений за повні місяці 30/31 день відповідного місяця. Стаж складає 10 місяців, але пенсійним фондом рахується: 1-4, 7-12 місяці по 1 дню, а загально 10 днів.

Звітний рік: 2010

Страхувальник ,

Код типу ставки № 6, (відповідно до Порядку формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування затвердженого Постановами Правління Пенсійного фонду України від 10.06.2004 року № 7-6, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 серпня 2004 року за № 1000/9599, та від 05.11.2009 року № 26-1, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2009 року за № 1136/17152 (Фізичні особи суб`єкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок).

Розмір страхового внеску - із доходу відсоток від місячної суми відповідного податку).

Відомості за звітний місяць (чисельник - сума заробітку для нарахування пенсії (грн) (у тому числі доплата до мінімальної заробітної плати); знаменник - ліва частина: кількість днів трудових або цивільно-правових відносин, проходження військової служби в місяці; знаменник - права частина: позначка про сплату страхових внесків) в період з 01.01.2010 року по 30.06.2010 року відсоток від місячної суми відповідного податку сплачений за повні місяці 30/31 день відповідного місяця. Стаж складає 6 місяців, але пенсійним фондом рахується: 1, 3-6 місяці по 1 дню, 2 місяць 0 днів, а загально 5 дні.

Так відповідно до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 18.06.2014 року № 10-1, розділ І, п. 4. Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд України, який є володільцем даних Реєстру застрахованих осіб.

Отже з врахуванням того, що Пенсійним фондом України, до відомостей про застраховану особу Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування «ІНДИВІДУАЛЬНІ ВІДОМОСТІ ПРО ЗАСТРАХОВАНУ ОСОБУ, ОСОБА_2 », внесено відомості Код типу ставки під № 6 відповідно до Порядку формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування затвердженого Постановами Правління Пенсійного фонду України від 10.06.2004 року № 7-6, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 серпня 2004 р. за № 1000/9599, та від 05.11.2009 року № 26-1, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2009 року за № 1136/17152 (Фізичні особи суб`єкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок), логічним є висновок, що у відповідача є усі необхідні відомості щодо здійснення відповідачем підприємницької діяльності, який обрав особливий спосіб оподаткування (єдиний податок), в тому числі і відповідні підтверджуючі документи, а також інформація про сплату в тому числі відсотку від місячної суми відповідного податку, про що наведено вище, та підтверджено довідкою ОК-5.

Відповідно до Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб`єктів малого підприємництва» від 03.07.1998 року №727/98, було запроваджено спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб`єктів малого підприємництва, вказував про те, що суб`єкти малого підприємництва - фізичні особи мають право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку.

Ставка єдиного податку для суб`єктів малого підприємництва - фізичних осіб встановлюється місцевими радами за місцем їх державної реєстрації залежно від виду діяльності і не може становити менше 20 гривень та більше 200 гривень на місяць.

Відділення Державного казначейства України наступного дня після надходження коштів перераховують суми єдиного податку у таких розмірах: до місцевого бюджету - 43 відсотки; до Пенсійного фонду України - 42 відсотки; на обов`язкове соціальне страхування - 15 відсотків (у тому числі до Державного фонду сприяння зайнятості населення - 4 відсотки) для відшкодування витрат, які здійснюються відповідно до законодавства у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, а також витрат, зумовлених народженням та похованням (пункт 2 Указу).

Аналіз вищевказаних положень Указу Президента України Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб`єктів малого підприємництва від 03.07.1998 року № 727/98 свідчить про те, що фізичні особи-підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування, щомісяця сплачували єдиний податок в розмірі від 20 до 200 гривень, з яких не ними, а замість них органом Державного казначейства України в безумовному порядку перераховувалось 42 відсотки сплаченого єдиного податку до Пенсійного фонду України.

Крім того, суд вказує відповідачу на те, що саме Пенсійний фонд, як орган владних повноважень на якого покладено функції призначення пенсії має достатньо повноважень на перевірку інформації, щодо роботи особи, яка звернулась за призначенням пенсії.

Суд також зазначає, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі або відсутність можливості їх перевірити, самі по собі, не можуть бути підставою для відмови у призначенні пільгової пенсії.

Аналогічна позиція викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 672/914/16-а та від 11 липня 2019 року у справі № 127/1849/17.

Пунктом 1.9 Порядку № 22-1 передбачено, що у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів.

При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення; у разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивачу листа, щодо продовження строку розгляду заяви та необхідності проведення її перевірки відповідачем позивачу не надавалось.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 06 від 12 квітня 2024 року є протиправним та таким що підлягає скасуванню, а періоди здійснення позивачем підприємницької діяльності з 01.01.2004 року по 29.02.2004 року з 01.04.2004 року по 30.11.2004 року, з 01.04.2005 року по 31.12.2005 року, з 01.01.2006 року по 31.12.2006 року, з 01.01.2007 року по 31.12.2007 року, з 01.01.2008 року по 31.12.2008 року, з 01.01.2009 року по 30.04.2009 року, з 01.07.2009 року по 31.12.2009 року, з 01.01.2010 року по 30.06.2010 року підлягають зарахуванню до страхового стажу позивача в повному обсязі.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити йому пенсію відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 10.08.2023 року, суд зазначає наступне.

Так, згідно з частиною четвертою статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У рішеннях по справах «Клас та інші проти Німеччини», «Фадєєва проти Росії», «Єрузалем проти Австрії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Науковий висновок Верховного Суду щодо меж дискреційного повноваження суб`єкта владних повноважень та судового контролю за його реалізацією від 13 квітня 2018 року.

Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи бездіяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким;

- дискреційне повноваження надається у спосіб його закріплення в оціночному понятті, відносно-визначеній нормі, альтернативній нормі, нормі із невизначеною гіпотезою. Для позначення дискреційного повноваження законодавець використовує, зокрема, терміни «може», «має право», «за власної ініціативи», «дбає», «забезпечує», «веде діяльність», «встановлює», «визначає», «на свій розсуд». Однак наявність такого терміну у законі не свідчить автоматично про наявність у суб`єкта владних повноважень дискреційного повноваження; подібний термін є приводом для докладного аналізу закону на предмет того, що відповідне повноваження є дійсно дискреційним;

- при реалізації дискреційного повноваження суб`єкт владних повноважень зобов`язаний поважати основоположні права особи, додержуватися: конституційних принципів; принципів реалізації відповідної владної управлінської функції; принципів здійснення дискреційних повноважень; змісту публічного інтересу; положень власної компетенції; вказівок, викладених у інтерпретаційних актах; фахових правил, закріплених у нормативних актах; адміністративної практики; судової практики; процедурних вимог;

- критеріями судового контролю за реалізацією дискреційних повноважень є: критерії перевірки діяльності публічної адміністрації, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України, зокрема, мета, з якою дискреційне повноваження надано, об`єктивність дослідження доказів у справі, принцип рівності перед законом, безсторонність; публічний інтерес, задля якого дискреційне повноваження реалізується; зміст конституційних прав та свобод особи; якість викладення у дискреційному рішенні доводів, мотивів його прийняття.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Водночас, з врахуванням позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 18.07.2018 року у справі № 826/3520/15, зважаючи на природу та підстави даного спору та враховуючи Науковий висновок щодо меж дискреційного повноваження суб`єкта владних повноважень та судового контролю за його реалізацією, суд вважає за доцільне зазначити, що орган влади, використовуючи дискреційні повноваження, зобов`язаний повно і правильно оцінювати обставини, наявні у справі факти та правильно застосовувати до встановлених фактів чинні правові норми, не допускаючи при цьому зловживання владою у процесі прийняття відповідного рішення, в основі якого мають бути закладені конкретно визначені публічні інтереси. А завданням суду є належний та ефективний контроль відповідності таких дій закону й принципам права задля забезпечення дотримання таким органом прав особи, що звернулася за захистом.

З огляду на наведене, зазначена позовна вимога задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 968,96 грн. (квитанція про сплату № 7486-1322-1751-2750 від 17.12.2024 року).

Отже, враховуючи вищевикладене, та співмірність заявлених та задоволених позовних вимог, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судових витрат у розмірі 645,98 грн.

Керуючись ст.ст.2-15, 19-20, 42-48, 72-77, 90, 139, 118, 159-165, 199, 205, 244-250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (юридична адреса: 36014, м. Полтава, вул. Соборності, 66, ) про зобов`язання призначити пенсію задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (юридична адреса: 36014, м. Полтава, вул. Соборності, 66, ) № 06 від 12.04.2024 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (юридична адреса: 36014, м. Полтава, вул. Соборності, 66, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 10 серпня 2023 року про призначення пенсії відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду у даному рішенні та зарахувавши до страхового стажу ОСОБА_1 періоди здійснення ним підприємницької діяльності з 01.01.2004 року по 29.02.2004 року з 01.04.2004 року по 30.11.2004 року, з 01.04.2005 року по 31.12.2005 року, з 01.01.2006 року по 31.12.2006 року, з 01.01.2007 року по 31.12.2007 року, з 01.01.2008 року по 31.12.2008 року, з 01.01.2009 року по 30.04.2009 року, з 01.07.2009 року по 31.12.2009 року, з 01.01.2010 року по 30.06.2010 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (юридична адреса: 36014, м. Полтава, вул. Соборності, 66, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 645 (шістсот сорок п`ять) грн 98 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.М. Тарасенко