Справа № 520/33696/24
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2025-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні адміністративного позову

03 лютого 2025 року Справа № 520/33696/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Полях Н.А., розглянувши в порядку спрощеного провадження заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «НІК ТРЕЙД ІНВЕСТ» про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «НІК ТРЕЙД ІНВЕСТ» (, місто Харків, вул. Короленка, будинок 18, літ. 2В) до Державної служби України з безпеки на транспорті (, вул. Фізкультури, буд. 9, м. Київ, 03150) про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати недійсною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу за № 128916 від 01.10.2024 року у розмірі 17 000,00 гривень.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НІК ТРЕЙД ІНВЕСТ» (, місто Харків, вул. Короленка, будинок 18, літ. 2В) до Державної служби України з безпеки на транспорті (, вул. Фізкультури, буд. 9, м. Київ, 03150) про визнання протиправною та скасування постанови.

31.01.2025 до суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову, в якій він просив:

- зняти арешт з грошових коштів (поточних рахунків) та майна позивача ТОВ «НІК ТРЕЙД ІНВЕСТ» за виконавчим впровадженням № 76674097 від 29.11.2024 року;

- зупинити дію виконавчого впровадження № 76674097 від 29.11.2024 року строком до вирішення справи по суті та набрання рішенням законної сили.

В обґрунтування заяви зазначено, що у Харківському окружному адміністративному суді знаходиться на розгляді справа за позовом ТОВ «НІК ТРЕЙД ІНВЕСТ» до Державної служби України з безпеки на транспорті стосовно визнання недійсною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу за № 128916 від 01.10.2024 р., прийнятою Державної служби України з безпеки на транспорті відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківський областях у сумі 17 000,00 гривень. На підставі цієї постанови (правомірність якої є предметом спору і яка є виконавчим документом для Київського ВДВС у м. Харкові) відділом державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківський областях Державної служби України з безпеки на транспорті 29 листопада 2024 року було ініційоване відкриття виконавчого впровадження про стягнення з позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000,00 грн.

Постанову про відкриття виконавчого впровадження від Київського ВДВС у м. Харкові, як зазначає позивач, він не отримував, про арешт коштів і майна дізнався з сайту Єдиного реєстру боржників 02.12.2024 p. За змістом самої постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу за № 128916 від 01.10.2024 року строк пред`явлення постанови до виконання: 06 січня 2025 року, а отже відкриття виконавчого впровадження за цією постановою у строк до визначеного у постанові, тобто 29 листопада 2024 року, як вважає позивач, - є передчасним.

Позивач посилається на те, що дії відповідача, які були спрямовані на ініціювання відкриття виконавчого впровадження про стягнення з позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000,00 гривень до строку (06 січня 2025 року), що вказаний у постанові відповідача від 01.10.2024 року за № 128916, на думку позивача, можуть істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача до ухвалення рішення в цій справі та для відновлення порушених прав позивачу необхідно буде докласти значних зусиль, часу та витрат, що негативно відобразиться у фінансово-господарській діяльності позивача, оскільки виконання такого впровадження накладає надмірний фінансовий тягар на позивача в умовах воєнного стану на території України.

Таким чином, до моменту встановлення Харківським окружним адміністративним судом факту законності чи незаконності винесення відділом державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківський областях Державної служби України з безпеки на транспорті оскаржуваної постанови, позивач вважає доцільним та обґрунтованим застосування заходів забезпечення позову, шляхом зняття арешту та зупинення дії виконання постанови № 327730 від 10.10.2022 про стягнення адміністративно-господарського штрафу за виконавчим провадженням № 76674097 від 29.11.2024 року.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та заяви про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Приписами ч.1 ст.151 КАС України визначено, що позов може бути забезпечено шляхом, зокрема, забороною відповідачу та іншим особам вчиняти певні дії, що стосуються предмету спору.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа або до якого має бути поданий позов, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду у разі задоволення позову; для задоволення судом заяви про забезпечення позову заявник має обґрунтувати необхідність задоволення такої заяви, подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову, а також довести, що незадоволення заяви призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною другою статті 150 КАС України.

Передумовою для вжиття таких заходів, з урахуванням положень ч.2 ст.151 КАС України, є існування та встановлення судом обставин, визначених ч.2 ст.150 Кодексу.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Водночас, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Предметом спору у даній справі є постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу за № 128916 від 01.10.2024 року у розмірі 17 000,00 гривень.

Тобто, фактично позивач не погоджується із прийнятою Державною службою України з безпеки на транспорті постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу за № 128916 від 01.10.2024 року у розмірі 17 000,00 гривень.

За твердженням позивача, наявні підстави для забезпечення позову шляхом зняття арешту з грошових коштів (поточних рахунків) та майна позивача ТОВ «НІК ТРЕЙД ІНВЕСТ» за виконавчим впровадженням № 76674097 від 29.11.2024 року; зупинення дії виконавчого провадження № 76674097 від 29.11.2024 року строком до вирішення справи по суті та набрання рішенням законної сили.

Вимоги поданої заяви позивач обґрунтовував тим, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист, поновлення порушених прав або інтересів позивача, що є передбаченою ч.2 ст.150 КАС України підставою для забезпечення позову.

Суд зазначає, що сама ж лише незгода позивача рішенням (постановою) суб`єкта владних повноважень та звернення до суду з позовом про визнання його протиправним і зобов`язання вчинити певні дії ще не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

Суд зазначає, що обраний позивачем захід забезпечення позову, фактично за своїм змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, водночас, зазначене не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Зі змісту поданої заяви про забезпечення позову, судом не встановлено, а позивачем не доведено існування жодної з обставин, передбачених ч. 2 ст. 150 КАСУ, за наявності яких суд може вжити заходи забезпечення позову у спосіб, про який просить представник позивача у заяві.

При цьому, суд звертає увагу, що у даному випадку така обов`язкова умова для забезпечення адміністративного позову, як наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення та дій відповідача може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що в заяві про забезпечення адміністративного позову не наведено конкретних обґрунтувань порушення прав позивача із обов`язковим підтвердженням цього відповідними доказами, а також посилання на явну протиправність дій відповідача чи протиправність оскаржуваного рішення, які можуть бути встановлені лише під час розгляду справи по суті, що є безумовною підставою для відмови у застосуванні попереднього судового захисту у вигляді забезпечення позову.

Отже, передумовою вжиття заходів забезпечення позову, є необхідність встановлення судом їх співмірності із заявленими позовними вимогами, а також, врахування наслідків вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Посилання представника позивача на ймовірну загрозу ускладнення або унеможливлення виконання рішення суду, ефективного захисту та поновлення порушених прав, не може бути єдиною підставою для забезпечення позову, оскільки, у разі вирішення спору на користь позивача по суті, застосовуються відповідні правові механізми, спрямовані на відновлення попереднього становища та виконання вимог законодавства.

У межах розгляду даної заяви, судом не може даватись оцінка правомірності або протиправності постанови, яка оскаржується, оскільки встановлення очевидності ознак її протиправності без розгляду справи по суті, є неприпустимим, адже саме під час розгляду спору по суті, учасниками справи надаються відповідні докази на підтвердження своєї правової позиції, забезпечується принципи змагальності та рівності учасників справи.

Суд не вбачає достатніх підстав, які б вказували на необхідність забезпечення позову саме у такий спосіб та даних, які б свідчили про очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, захист яких стане взагалі неможливим без вжиття таких заходів, або ж для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2, застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

Судом враховується правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 06 лютого 2019 року по справі №826/13306/18, згідно якої суд зазначає, що обґрунтовуючи клопотання про забезпечення позову щодо "очевидності" ознак протиправної бездіяльності відповідача та порушення прав позивача, то попри те, що такі ознаки не мають окреслених меж, йдеться насамперед про їх "якість": вони повинні свідчити про протиправність оскаржуваної бездіяльності поза обґрунтованим сумнівом. Суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів, повинен бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими ч. 2 ст. 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення. Твердження про "очевидність" порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

Виходячи з завдання адміністративного судочинства та цілей, які спрямовані на вжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку, що у заяві про забезпечення позову представником позивача не наведено беззаперечних доводів, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду, чи ефективний захист та поновлення порушених, оспорюваних прав, а також інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або є очевидними ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Зазначені в заяві про забезпечення позову обставини можуть бути встановлені виключно в ході судового розгляду адміністративної справи по суті при перевірці правомірності оскаржуваних вимог.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись приписами ст. ст. 90, 150, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «НІК ТРЕЙД ІНВЕСТ» про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «НІК ТРЕЙД ІНВЕСТ» (, місто Харків, вул. Короленка, будинок 18, літ. 2В) до Державної служби України з безпеки на транспорті (, вул. Фізкультури, буд. 9, м. Київ, 03150) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Н.А. Полях