Справа № 400/8645/24
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2025-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2025 р. № 400/8645/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , Комісії з питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 ,
провизнання протиправним та скасування рішення, оформленого протоколом від 27.08.2024 року № 13; зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом, що містить вимоги:

визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації при ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі Комісія), оформлене протоколом № 13 від 27.08.2024, про відмову ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу за мобілізацією за заявою від 25.06.2024;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (надалі ІНФОРМАЦІЯ_5 ) надати ОСОБА_1 відстрочку від призову на військову службу за призовом під мобілізації, на особливий період.

Відповідачем у позові ОСОБА_1 вказав РТЦК.

Ухвалою від 16.09.2024 (арк. 22-24) суд задовольнив заяву позивача про забезпечення позову (арк. 15-18) заборонив РТЦК вчиняти дії щодо призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі.

Ухвалою від 16.09.2024 суд відкрив провадження у справі, встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи, призначив судове засідання на 15.10.2024, зобов`язав відповідача подати витяг з протоколу засідання Комісії від 27.08.2024 № 13 (в частині, що стосується позивача), а також всіх документів (крім тих, що додані до позову), на підставі та з урахуванням яких було прийнято спірне рішення.

РТЦК вимоги адміністративного позову не заперечив, витребувані судом документи не подав.

15.10.2024 позивач і представники сторін в судове засідання не прибули.

Ухвалою від 15.10.2024 суд задовольнив клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи; залучив до участі у справі в статусі відповідача Комісію; встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи; зобов`язав Комісію і повторно зобов`язав РТЦК подати вказані в ухвалі від 16.09.2024 докази.

12.11.2024 позивач і представники сторін в судове засідання не прибули. Представник позивача подав витяг з протоколу засідання Комісії від 27.08.2024 № 13 та заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності.

На підставі частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу у письмовому провадженні.

Як встановлено судом, 25.06.2024 ОСОБА_1 звернувся до Комісії із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації (далі Заява, арк. 6). Підставою для надання відстрочки у Заяві вказаний пункт 9 частини першої статті 23 Закону України від 21.10.1993 № 3543-ХІІ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі Закон № 3543).

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 23 Закону № 3543 (у відповідній редакції), не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїми батьком чи матір`ю (батьком чи матір`ю дружини (чоловіка), якщо вона сама потребує постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, померла (загинула), визнана зниклою безвісти або безвісно відсутньою, оголошена померлою, і батько чи мати дружини не має інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати за ними догляд), які за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребують постійного догляду.

Перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки (частина сьома статті 23 Закону № 3543).

Порядок надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення, відповідно до частини п`ятої статті 22 Закону № 3543, визначається Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 (далі Порядок № 560).

Відповідно до пункту 60 Порядку № 560, комісія для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (Комісія) вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів. Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади. На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

27.08.2024 Комісія відмовила у задоволенні Заяви, причина «… особа за якою здійснюється догляд ОСОБА_2 має доньку ОСОБА_3 , 1968 р.н., яка зобов`язана та може здійснювати догляд …». Про це рішення вказано у протоколі № 13 (арк. 41).

Згідно з додатками до Заяви, на підтвердження права на відстрочку за пунктом 9 частини першої статті 23 Закону № 3543 ОСОБА_1 надав Комісії, свідоцтво про народження (арк. 7); свідоцтво про смерть батька (арк. 10), «Висновок про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги на непрофесійній основі» від 04.06.2024 № 983, наданий Комунальним некомерційним підприємством Миколаївської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4» (далі Висновок, арк. 8); «Виписку з рішення ЛКК» від 04.06.2024 № 983, надану Комунальним некомерційним підприємством Миколаївської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4» (далі Виписка, арк. 9).

У Висновку (термін дії «безстроково») вказано, що ОСОБА_2 (мати позивача) «… потребує постійного стороннього догляду …». Також у Висновку зазначено що він надається для одержання компенсації фізичною особою, яка надає соціальні послуги догляду на непрофесійній основі.

У Виписці вказано, що ОСОБА_2 «… потребує постійного стороннього догляду, не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися. Довідка по догляду сину ОСОБА_1 1975 р.н. …».

До позовної заяви також «Акт про встановлення факту здійснення особою догляду (постійного догляду)» від 01.08.2024, складений за формою, встановленою додатком 8 до Порядку № 560 (арк. 11-12), та заява ОСОБА_2 за формою, встановленою додатком 15 до Порядку № 560. Пояснень щодо того, чи були ці документи подані до Комісії, якщо так, то коли, чи врахувала Комісія ці документи при прийнятті рішення, позов не містить. Суд також зауважив, що до документів, що підтверджують право на відстрочку за пунктом 9 частини першої статті 23 Закону № 3543, заяву за формою, встановленою додатком 15, Порядком № 560 не віднесено.

Як вказано вище, Комісія відмовила позивачу з тієї причини, що ОСОБА_2 має доньку, яка зобов`язана та може здійснювати догляд.

Суд встановив, що така відмова ґрунтується на хибному тлумаченні пункту 9 частини першої статті 23 Закону № 3543. Умова щодо відсутності інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати догляд за батьком чи матір`ю дружини (чоловіка) військовозобов`язаного, має дотримуватися у тому випадку, якщо про надання відстрочки заявив військовозобов`язаний, який зайнятий постійним доглядом за батьком чи матір`ю дружина (чоловіка). Ця частина норми викладена у дужках. Якщо ж йдеться про догляд військовозобов`язаним за своїми батьком чи матір`ю, то наявність інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати за ними догляд, не є перешкодою для надання відстрочки. З огляду на обставини цієї справи, згідно з Переліком документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (додаток 5 до Порядку № 560), позивачу (особі, яка зайнята доглядом) достатньо було подати свідоцтво про народження (підтвердження родинних зв`язків із ОСОБА_2 ), а також довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу в постійному догляді.

Позивач подав Висновок за формою первинної облікової документації № 080-4/0, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09.03.2021 № 407 «Про затвердження форм первинної облікової документації та інструкції щодо їх заповнення, що використовуються закладами охорони здоров`я».

У постанові від 13.06.2024 у справі № 520/21316/23 Верховний Суд вказав: «… щодо осіб, які не відносяться до цих категорій , але які за станом здоров`я нездатні до самообслуговування і потребують постійного стороннього догляду, то на переконання Суду, такі повноваження віднесені до ЛКК закладу охорони здоров`я, які мають право приймати, зокрема … висновок про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі (за формою № 080-4/0), з рекомендаціями щодо отримання відповідних послуг ... необхідність постійного стороннього догляду за хворим батьком може підтверджуватися відповідним медичним висновком ЛКК …». Верховний Суд вказав, що такий висновок має відповідати встановленій формі та «… містити всі відомості, притаманні такому медичному висновку, на підставі якої інформації він видавався, та за підсумком цього, чи є він належним доказом …».

На думку суду, доданий позивачем до Заяви Висновок за формою та за змістом є належним підтвердним документом у контексті пункту 9 частини першої статті 23 Закону № 3543.

Жодних заперечень щодо належності, допустимості, достовірності та достатності Висновку відповідачі не висловили.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про протиправність прийнятого Комісією рішення.

Розглядаючи вимогу про зобов`язання відповідача надати позивачу відстрочку від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, суд керувався тим, що метою вирішення спорів у сфері публічно-правових відносин, згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У постановах від 23.12.2021 у справі № 480/4737/19 та від 08.02.2022 у справі № 160/6762/21 Верховний Суд сформулював висновок, відповідно до якого ефективний спосіб захисту прав та інтересів особи в адміністративному суді має відповідати таким вимогам: забезпечувати максимально дієве поновлення порушених прав за існуючого законодавчого регулювання; бути адекватним фактичним обставинам справи; не суперечити суті позовних вимог, визначених особою, що звернулася до суду; узгоджуватися повною мірою з обов`язком суб`єкта владних повноважень діяти виключно у межах, порядку та способу, передбаченого законом.

Частиною третьою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У постанові від 22.09.2022 у справі № 380/12913/21 Верховний Суд зазначив: «… у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єкт звернення дотримав усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання відповідним заявником усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.

Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень діяти під час прийняття рішення на власний розсуд.

Суд зазначив, що такий підхід, встановлений процесуальним законодавством, є прийнятним не тільки під час розгляду вимог про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, але й у випадку розгляду вимог про зобов`язання відповідного суб`єкта вчинити певні дії після скасування його адміністративного акта …».

Комісія використала надане їй законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, це рішення визнано судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, суд встановив, що позивач при зверненні дотримався визначених законом умов, дискреційні повноваження Комісії (надати відстрочку або відмовити у наданні відстрочки) обмежені оцінкою законності підстав для надання відстрочки та наявністю документів, що підтверджують відповідне право, тому суд встановив, що єдиним можливим варіантом дій (обов`язком) суб`єкта владних повноважень є задоволення заяви ОСОБА_4 .

На підставі викладеного суд дійшов висновку про задоволення позову.

Судові витрати (сплачена позивачем сума судового збору), відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань РТЦК.

Керуючись статями 2, 9, 19, 77, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код: НОМЕР_2 ) Комісії з питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код: НОМЕР_2 ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати прийняте 27.08.2024 комісією з питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації при ІНФОРМАЦІЯ_3 рішення про відмову у наданні ОСОБА_1 відстрочки (пункт 113 протоколу № 13).

3. Зобов`язати комісію з питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації при ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код : НОМЕР_2 ) ухвалити рішення про надання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) за його заявою від 25.06.2024 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 9 частини першої статті 23 Закону України від 21.10.1993 № 3543-ХІІ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 1 211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Птичкіна