Справа № 620/15529/24
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2025-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2025 року Чернігів Справа № 620/15529/24

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скалозуба Ю.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доБобровицької міської ради Чернігівської області
провизнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Бобровицької міської ради Чернігівської області про визнання протиправним та скасування протокольного рішення Комісії з питань захисту прав дитини Бобровицької міської ради Чернігівської області від 18.10.2024 № 10, яким відмовлено у наданні статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій; зобов`язання відповідача надати статус дітей, які постраждали внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Мотивуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що відповідач відмовив у наданні статусу її малолітнім дітям внаслідок непроживання на території реєстрації як внутрішньо переміщена особа та рекомендовано звернутися за місцем постійного проживання родини з дітьми. Однак позивач не погоджується із таким рішенням, оскільки вже зверталась до служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районного в. м. Києві державної адміністрації, яка розпорядженням від 20.03.2024 №279 та №280 відмовила у наданні статусу малолітнім дітям, що обумовлено статтею 30-1 Закону України «Про охорону дитинства», відповідно до якої статус дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій і збройних конфліктів надається органом опіки та піклування за місцем реєстрації дитини як внутрішньо переміщеної особи.

Від відповідача надійшов відзив на позов, у якому останній не погоджується позовними вимогами й просить відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що наданими доказами не підтверджено реєстрацію малолітніх дітей позивача в період з 28.02.2022 по 31.03.2022, тобто в період, коли Бобровицька міська територіальна громада визнана територією ведення активних бойових дій, що є визначальним фактором в наданні статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій і збройних конфліктів.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року у справі встановлено відповідачу для подання відзиву на позов 15 денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 04.03.2024 звернулася до органу опіки і піклування Бобровицької міської ради із заявами та відповідним пакетом документів про надання статусу дитини, постраждалої внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Листом Бобровицької міської ради від 24.10.2024 №03-24/163 було відмовлено в наданні статусу й рекомендовано ОСОБА_1 звернутися із відповідними заявами про надання статусу дитини, постраждалої внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів за місцем фактичного проживання дітей.

Позивач із такою відмовою не погоджується, вважає її безпідставною та такою, що порушує права її малолітній дітей, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 3 статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до частини 7 статті 30-1 Закону України «Про охорону дитинства» статус дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій і збройних конфліктів, надається органом опіки та піклування за місцем реєстрації дитини як внутрішньо переміщеної особи. Порядок надання статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій і збройних конфліктів, визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, відповідно до статті 30-1 Закону України «Про охорону дитинства» Кабінет Міністрів України постановою від 5 квітня 2017 р. № 268 затвердив Порядок надання статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів.

Відповідно до пунктів 3-7,9-10 Порядку № 268 право на отримання статусу має дитина, а також особа, яка на час воєнних дій, збройних конфліктів, збройної агресії Російської Федерації не досягла 18 років (повноліття), і в результаті:

1) отримали поранення, контузію, каліцтво;

2) зазнали фізичного, сексуального насильства;

3) були викрадені або незаконно вивезені за межі України;

4) залучалися до участі у діях воєнізованих чи збройних формувань;

5) незаконно утримувалися, у тому числі в полоні;

6) зазнали психологічного насильства.

Наслідками воєнних дій і збройних конфліктів для дитини можуть бути одна, кілька або всі обставини, зазначені в пункті 3 цього Порядку. Під час надання дитині статусу заявником визначається обставина, яка мала найбільший негативний вплив на стан здоров`я та розвиток дитини.

Статус надається органом опіки та піклування за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання/перебування дитини як внутрішньо переміщеної особи, за місцем звернення, якщо місце проживання/перебування дитини не задеклароване/ не зареєстроване або задеклароване/зареєстроване на території, на якій ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованій Російською Федерацією, або за місцем виявлення такої дитини місцевими органами виконавчої влади та/або органами місцевого самоврядування.

Для надання статусу законний представник дитини або у разі, коли дитина переміщується без супроводження батьків або осіб, які їх замінюють, її родичі (баба, дід, прабаба, прадід, тітка, дядько, повнолітні брат або сестра), вітчим, мачуха, представник органу опіки та піклування подають до служби у справах дітей заяву про надання статусу, згоду на обробку персональних даних відповідно до Закону України Про захист персональних даних і засвідчені в установленому порядку копії таких документів:

свідоцтва про народження дитини або іншого документа, що посвідчує особу дитини;

документа, що посвідчує особу заявника;

документа, що підтверджує повноваження законного представника дитини (у разі коли дитина постійно проживає/перебуває у закладі охорони здоров`я, закладі освіти або іншому дитячому закладі, - документа, що підтверджує факт перебування дитини в такому закладі) або родинні стосунки між дитиною та заявником;

довідки про взяття дитини на облік як внутрішньо переміщеної особи (у разі наявності);

паспорта громадянина України, виготовленого у формі книжечки (у разі наявності);

паспорта громадянина України або паспорта громадянина України для виїзду за кордон у формі е-паспорта або е-паспорта для виїзду за кордон (у разі наявності);

витягу з реєстру територіальної громади (у разі наявності).

У разі відсутності відомостей про задеклароване/зареєстроване місце проживання/перебування дитини або документів, зазначених в абзацах другому - п`ятому цього пункту, доказами підтвердження її місця проживання/перебування на території, на якій ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованій Російською Федерацією, можуть бути відомості, які містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, або документи про право власності батьків або дитини на рухоме чи нерухоме майно, або свідоцтво про базову загальну середню освіту, або атестат про повну загальну середню освіту, або документ про професійно-технічну освіту, або табель успішності, або учнівський квиток, або медичні документи, або свідоцтво про народження дитини.

За обставин, передбачених у підпункті 6 пункту 3 цього Порядку, також подаються:

висновок оцінки потреб сім`ї (особи) у соціальних послугах, підготовлений центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді за формою, затвердженою Мінсоцполітики. До оцінювання потреб сім`ї (особи) може бути залучений психолог/практичний психолог, психотерапевт, психіатр, що працює в іншому закладі, установі, організації. На основі висновку оцінки потреб сім`ї (особи) у соціальних послугах за згодою батьків/законних представників дитина направляється до відповідного закладу/організації для реабілітації та отримання відповідних соціальних послуг;

копія посвідчення з написом Посвідчення члена сім`ї загиблого, якщо дитина отримала статус відповідно до Порядку надання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2015 р. № 740;

копії свідоцтва про смерть та документа, що підтверджує загибель особи внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів, або копія документа, що підтверджує смерть особи внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів, у разі загибелі батьків дитини або одного з них із числа цивільних осіб.

Заява про надання статусу реєструється в журналі обліку таких заяв, що ведеться за формою, затвердженою Мінсоцполітики. За результатами розгляду заяви робиться відповідна відмітка: надано статус/відмовлено в наданні статусу.

Рішення про надання або відмову в наданні статусу приймається органом опіки та піклування протягом 30 календарних днів з дати реєстрації заяви про надання статусу за результатами розгляду комісії з питань захисту прав дитини документів, зазначених у пункті 6 цього Порядку.

У рішенні зазначаються прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, серія та номер свідоцтва про народження/паспорта, адреса місця проживання/перебування дитини, визначені у пункті 3 цього Порядку обставини, за яких вона постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів (за винятком сексуального насильства, яке позначається літерою А), документи, що підтверджують такі обставини, а також дата і номер протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини.

Рішення про відмову в наданні статусу приймається в разі відсутності одного з документів, зазначених у пункті 6 цього Порядку (крім випадку, зазначеного в пункті 8 цього Порядку), та може бути оскаржене в суді.

З огляду на матеріали справи позивач та її малолітні діти зареєстровані в АДРЕСА_1 .

Водночас, згідно із довідками від 07.04.2022 ОСОБА_1 , разом із синами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є внутрішньо переміщеними особами, фактичне місце проживання яких є АДРЕСА_2 (а.с. 16-18).

Згідно із актом депутатського обстеження, ОСОБА_1 до с. Кобижча приїхала разом із синами в перші дні повномасштабного вторгнення (а.с. 20).

Відповідно до договору дарування житлового будинку від 02.03.2020, ОСОБА_4 (Дарувальник) передала у власність ОСОБА_2 (Обдарований) житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 23-24).

Розпорядженнями Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації 20.03.2024 №280 та №279 відмовлено ОСОБА_1 у наданні її дітям статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій у зв`язку з відсутністю документів щодо наявності статусу внутрішньо переміщеної особи у Деснянському районі (а.с. 13-15).

Аналіз вказаних документів дає підстави для висновку про те, що в першу чергу позивач звернулася до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, яка відмовили у встановленні статусу, що стало підставою для звернення позивача до Бобровицької міської ради Чернігівської області.

Окрім того, суд зазначає, що законодавство, що регулює спірні правовідносини не ставить у залежність період реєстрації внутрішньо переміщеною особою саме у період окупації певної території, як і не вимагає від особи обов`язку бути внутрішньо переміщеною особою. Питання права набуття статусу дитини, що постраждала внаслідок воєнних дій має на меті вирішення наявних факторів, таких як чи зазнала дитина психологічного, фізичного, сексуального насильства, чи отримала поранення, контузію, каліцтво, тощо.

З огляду на матеріали справи позивач до переліку доказів надала висновок оцінки потреб сім`ї (особи) у соціальних послугах, підготовлений центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді за формою, затвердженою Мінсоцполітики (а.с. 26-27).

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади та місцевого самоврядування здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи органом місцевого самоврядування, їх посадовою особою дій у межах компетенції, але не передбаченим способом, у не передбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Обсяг судового контролю в адміністративних справах визначено частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій зазначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Суд зазначає, що належна мотивація рішення (як форма зовнішнього вираження дискреційних повноважень) дає можливість перевірити, як саме (за якими ознаками) відбувалася процедура прийняття відповідного рішення.

Обсяг і ступінь мотивації рішення залежить від конкретних обставин, які були предметом обговорення, але у будь-якому випадку має показувати, приміром, що доводи/пояснення/документи взято до уваги і, що важливо, давати розуміння чому і чим керувалася Бобровицька міська рада, коли досліджувала документи під час засідання, тобто встановити мотиви ухваленого рішення. Особливо-виняткової значимості обґрунтованість/вмотивованість рішення набуває тоді, коли йдеться про відмову у наданні дитині, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів.

У той же час Порядок передбачає право звернення як за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання/перебування дитини як внутрішньо переміщеної особи, та і за за місцем звернення, якщо місце проживання/перебування дитини не задеклароване/ не зареєстроване або задеклароване/зареєстроване на території, на якій ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованій Російською Федерацією, або за місцем виявлення такої дитини місцевими органами виконавчої влади та/або органами місцевого самоврядування.

Разом з тим надання довідки про взяття дитини на облік як внутрішньо переміщеної особи передбачено в разі її наявності, тобто не є обов`язковою.

За таких обставин суд дійшов висновку, що спірне рішення прийнято з порушенням критеріїв, встановлених у частині другій статті 2 КАС України, необґрунтовано, тобто без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, відповідно порушує права та законні інтереси позивача, тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини третьої статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

За встановлених судом обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання Бобровицької міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання статусу дітей, які постраждали внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 2 статті 2 та частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню повністю.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Бобровицької міської ради Чернігівської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань захисту прав дитини Бобровицької міської ради Чернігівської області від 18.10.2024 № 10, яким відмовлено у наданні статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій.

Зобов`язати Бобровицьку міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання статусу дітей, які постраждали внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідач: Бобровицька міська рада Чернігівської області, вул. Незалежності, 46, м. Бобровиця, Чернігівська обл., Ніжинський р-н, 17400, .

Дата складення повного рішення суду - 30.01.2025.

Суддя Ю. О. Скалозуб