Справа № 160/31648/24
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2025-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-
28 листопада 2024 року представник ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 , в якій просить:
визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 01.02.2023 по 30.06.2023 рік та 01.08.2023 по 31.10.2023 рік;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини за період з 01.02.2023 по 30.06.2023 рік та 01.08.2023 по 31.10.2023 рік.
В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
Під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони Батьківщини, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях України, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо у районі та в період здійснення зазначених заходів, а саме поблизу населеного пункту Красногорівка Донецької області 04.01.2023 року противником було здійснено штурм із підтримкою мінометів бойових позицій 3-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_1 отримав поранення у вигляді ВОСП лівого колінного суглобу та лівої гомілки, внаслідок чого був евакуйований та госпіталізований.
Починаючи з 04.01.2023 року по 31.10.2023 рік ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні, однак йому не здійснювали виплату додаткової грошової винагороди відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
28 червня 2024 року представник ОСОБА_1 звернувся до командування військової частини НОМЕР_1 з адвокатським запитом, в якому просив:
- надати відповідь коли буде здійснено виплату додаткової винагороди ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період перебування на стаціонарному лікуванні з 01.02.2023 по 30.06.2023 та з 01.08.2023 по 31.10.2023 року;
- надати розгорнуту довідку про нараховані та виплачені суми грошового забезпечення та додаткової винагороди ОСОБА_1 , з 04.01.2023 по теперішній час із зазначення місяців у яких відбувалося нарахування.
Листом командира військової частини НОМЕР_1 №4007/13/4320 від 21.09.2024 року представника позивача повідомлено, що станом на 21 вересня 2024 року накази про виплату додаткової винагороди ОСОБА_1 за період перебування на стаціонарному лікуванні з 01.02.2023 року по 30.06.2023 року та з 01.08.2023 року по 31.10.2023 року до фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 не надходили. Додатково повідомлено, що довідка про нараховане та виплачене грошове забезпечення та додаткову винагороду ОСОБА_1 (у разі необхідності) буде виготовлена після остаточних розрахунків.
ОСОБА_1 вважає протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення йому нарахування та виплати додаткової винагороди за період з 01.02.2023 року по 30.06.2023 року, з 01.08.2023 року по 31.10.2023 року, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких додаткових виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, у зв`язку з чим представник позивача звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
02 грудня 2024 року на адресу військової частини НОМЕР_1 через систему «Електронний суд» надіслано ухвалу про відкриття провадження та примірник позовної заяви з додатками.
03 грудня 2024 року військовою частиною НОМЕР_1 отримано ухвалу про відкриття провадження по справі та примірник позовної заяви з додатками, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в системі "Електронний суд", яка міститься в матеріалах справи.
23 січня 2025 року на офіційну електронну адресу військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) повторно надіслано ухвалу про відкриття провадження та примірник позовної заяви з додатками.
23 січня 2025 року військовою частиною НОМЕР_1 повторно отримано ухвалу про відкриття провадження по справі та примірник позовної заяви з додатками, що підтверджується звітом про надіслання електронної пошти, який міститься в матеріалах справи.
Відповідно до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи вищезазначене, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 - позивач, ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується записами військового квитка серії НОМЕР_3 від 27.02.2022 року.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24 серпня 2022 року №171 ОСОБА_1 зарахований до списків особового складу частини НОМЕР_1 .
Під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони Батьківщини, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях України, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо у районі та в період здійснення зазначених заходів, а саме поблизу населеного пункту Красногорівка Донецької області 04.01.2023 року, противником було здійснено штурм із підтримкою мінометів бойових позицій 3-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_1 отримав поранення у вигляді ВОСП лівого колінного суглобу та лівої гомілки, внаслідок чого був евакуйований та госпіталізований.
Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого №425 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 04.01.2023 року по 07.01.2023 року.
Відповідно до перевідного епікризу із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №57 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 08.01.2023 року по 28.04.2023 року.
Відповідно до виписного епікризу із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1987/553 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 28.04.2023 по 16.05.2023.
Відповідно до епікризу №2746/350 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 17.05.2023 по 26.06.2023.
Відповідно до свідоцтва про хворобу від 10.05.2023 року №82 травма ОСОБА_1 тяжка та пов`язана із захистом Батьківщини. ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби з переоглядом через 6 місяців.
Відповідно до довідки №К82 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 27.06.2023 року по 10.07.2023 року.
Відповідно до довідки №2785 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 24.07.2023 року по 17.08.2023 року.
Відповідно до довідки №3073 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 17.08.2023 року по 31.08.2023 року.
Відповідно до довідки №3415 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 13.09.2023 року по 20.09.2023 року.
Відповідно до виписки №4003 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 20.09.2023 року по 29.10.2023 року.
Відповідно до виписки №4211 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 29.09.2023 року по 12.10.2023 року.
Відповідно до довідки №4389 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 12.10.2023 року по 31.10.2023 року.
А отже, на думку позивача, у зв`язку з отриманням бойового поранення пов`язаного із захистом Батьківщини, він набуває права на отримання додаткової винагороди у розмірі, збільшеному до 100 000 грн, відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року, пропорційно періодам стаціонарного лікування.
17 жовтня 2023 року представник ОСОБА_1 вперше звернувся до командування військової частини НОМЕР_1 з адвокатським запитом, в якому просив:
- нарахувати та виплатити ОСОБА_1 в повному розмірі за період з 04.01.2023 року по 20.09.2023 року щомісячну доплату у вигляді підвищеної додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн, передбаченої постановою Кабінетом Міністрів України №168 від 28.02.2022 року, з урахуванням фактично виплачених сум;
- виготовити та направити довідку про нараховане та виплачене грошове забезпечення ОСОБА_1 за період з 23.08.2022 року по теперішній час;
- надати витяги з наказів про вибуття (прибуття) у відпустку за станом здоров`я ОСОБА_1 .
Листом тимчасово виконуючого обов`язки начальника штабу - заступника командира військової частини від 06 грудня 2023 року представнику позивача повідомлено наступне.
«Грошове забезпечення за серпень 2022 року - жовтень 2023 року ОСОБА_1 нараховувалось військовою частиною НОМЕР_1 в наступних розмірах:
У зв`язку з відсутністю у військовій частині НОМЕР_1 підтверджуючих документів щодо проходження ОСОБА_1 лікування у зв`язку з пораненням (травмою, каліцтвом), пов`язаним зі захистом Батьківщини, додаткова винагорода за лютий-жовтень 2023 року йому не нараховувалась та не виплачувалась.
У зв`язку з надходженням до військової частини НОМЕР_4 Вашого запиту з копіями підтверджуючих документів щодо проходження ОСОБА_1 лікування у зв`язку з пораненням не належної якості, для вирішення питання щодо виплати додаткової винагороди за безпосередню участь в бойових діях ОСОБА_1 необхідно надати до стройової частини військової частини НОМЕР_1 (або надіслати на адресу: АДРЕСА_2 ) належним чином завірені копії підтверджуючих документів щодо проходження ним лікування у зв`язку з пораненням (травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини (виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, виписні епікризи, довідки військово-лікарських комісій, тощо) за період з лютого по жовтень 2023 року».
30 квітня 2024 року представник ОСОБА_1 вдруге звернувся до командування військової частини НОМЕР_1 з адвокатським запитом, в якому просив:
- нарахувати та виплатити ОСОБА_1 в повному розмірі за період з 04.01.2023 року по 20.09.2023 року щомісячну доплату у вигляді підвищеної додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн, передбаченої постановою Кабінетом Міністрів України №168 від 28.02.2022 року, з урахуванням фактично виплачених сум;
- виготовити та направити довідку про нараховане та виплачене грошове забезпечення ОСОБА_1 за період з 23.08.2022 року по теперішній час;
- надати витяги з наказів про вибуття (прибуття) у відпустку за станом здоров`я ОСОБА_1 .
До вказаної заяви представником позивача долучено:
- копію форми №100;
- копію довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 11.02.2023 року №1024;
- копія виписки з медичної картки стаціонарного хворого №425;
- копію первісного епікризу із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №57;
- копію виписного епікризу із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №1987/553;
- копію епікризу №2746/350;
- копію свідоцтва про хворобу від 10.05.2023 року №82;
- копію довідки № К82, 2785, 3073, 3415.
Листом командира військової частини НОМЕР_1 №4007/13/2232 від 14 травня 2024 року представнику позивача повідомлено про наступне.
«У фінансово-економічній службі військової частини НОМЕР_1 за дорученням в межах повноважень розглянуто адвокатський запит щодо виплати додаткової винагороди солдату ОСОБА_1 за період лікування з 04.01.2023 року по 20.09.2023 року.
По суті порушеного питання повідомляю, що відповідно до абзацу 3 пункту 12 Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року (зі змінами) та окремого доручення Міністра оборони України №912/3/29 від 23.06.2022 року додаткова винагорода виплачується на підставі наказів, виданих командиром частини за відповідний місяць.
Накази видаються на підставі рапортів командирів підрозділів.
У ході проведеного службового розслідування з метою уточнення причин і умов щодо звернення на гарячу лінію МОУ військовослужбовця, який перебуває в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_1 , встановлено наступне:
04.01.2023 року солдат ОСОБА_1 отримав поранення.
У період з 04.01.2023 року по 07.01.2023 року проходив лікування у КНП «МЛК 4» м.Дніпро;
У період з 08.01.2023 року по 28.04.2023 року проходив лікування у КНП НМР «СМСЦ» м. Нетішин;
У період з 28.04.2023 року по 16.05.2023 року проходив лікування у КНП НМР «СМСЦ» м. Нетішин;
У період з 17.05.2023 року по 26.06.2023 року проходив лікування у КНП «Здолбунівська центральна лікарня»;
05 травня 2023 року отримав свідоцтво про хворобу, в якому міститься інформація про звільнення військовослужбовця від військової служби з переоглядом через 6 місяців.
Для проходження процедури звільнення до військової частини не прибув;
У період з 27.06.2023 року по 10.07.2023 року проходив лікування у КНП «Острозька багатопрофільна лікарня»;
У період з 10.07.2023 року по 24.07.2023 року документи про проходження будь-якого лікування відсутні (безпідставно знаходився за межами військової частини протягом 13 діб);
У період з 24.07.2023 року по 11.08.2023 року проходив лікування у КП «Рівненський обласний госпіталь ВВ»;
У період з 11.08.2023 року по 31.08.2023 року проходив лікування у КП «Рівненський обласний госпіталь ВІЗ»;
У період з 01.09.2023 року по 13.09.2023 року проходив лікування у КП «Рівненський обласний госпіталь НВ»;
У період з 13.09.2023 року по 20.09.2023 року проходив лікування у КП «Рівненський обласний госпіталь ВІЗ»;
У період з 20.09.2023 року по 29.09.2023 року проходив лікування у КП «Рівненський обласний госпіталь В.В»;
У період з 29.09.2023 року по 12.10.2023 року проходив лікування у КП «Рівненський обласний госпіталь ВІЗ»;
У період з 12.10.2023 року по 31.10.2023 року проходив лікування у КП «Рівненський обласний госпіталь ВВ»;
У період з 01.11.2023 року по 08.11.2023 року будь-які документи відсутні (безпідставно знаходився за межами військової частини протягом 6 діб);
У період з 08.11.2023 року по 16.11.2023 року проходив лікування у Медичному госпіталі в/ч НОМЕР_5 АДРЕСА_3 .
За неналежне виконання загальних обов`язків військовослужбовця та недотримання військової дисципліни, порушення вимог статей 11, 12, 14, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдата ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення передбачене пунктом «в» статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних сил України «СУВОРА ДОГАНА»;
Підготувати проект повідомлення про кримінальне правопорушення, стосовно причин та умов, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частини 5 статті 407 Кримінального Кодексу України.
Начальнику фінансово-економічної служби - головному бухгалтеру військової частини НОМЕР_1 :
Не виплачувати грошове забезпечення з 10.07.2023 року по 24.07.2023 року та з 08.11.2023 року по 16.11.2023 року солдату ОСОБА_1 відповідно до пункту 15 розділу І "Загальні положення" наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше.
Не виплачувати додаткову винагороду, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, солдату ОСОБА_1 за липень та за листопад 2023 року відповідно до пункту 15 розділу XXXIV "Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану" наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" за самовільне залишення військової частини, місця служби.
Не виплачувати премію за липень та за листопад 2023 року солдату ОСОБА_1 відповідно до пункту 5 розділу XVI Преміювання наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" за самовільне залишення військової частини, місця служби.
Не виплачувати 20% премії за березень 2024 року солдату ОСОБА_1 відповідно до пункту 4 розділу XVI "Преміювання" наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" за дисциплінарне стягнення «СУВОРА ДОГАНА».
Додаткова винагорода за період лікування з 11.02.2023 року по 30.06.2023 року та з 01.08.2023 року по 31.10.2023 року буде здійсненна після надходження до фінансово-економічної служби відповідних наказів».
28 червня 2024 року представник ОСОБА_1 звернувся до командування військової частини НОМЕР_1 з адвокатським запитом, в якому просив:
- надати відповідь коли буде здійснено виплату додаткової винагороди ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період перебування на стаціонарному лікуванні з 01.02.2023 по 30.06.2023 та з 01.08.2023 по 31.10.2023 року;
- надати розгорнуту довідку про нараховані та виплачені суми грошового забезпечення та додаткової винагороди ОСОБА_1 , з 04.01.2023 року по теперішній час із зазначення місяців у яких відбувалося нарахування.
Листом командира військової частини НОМЕР_1 №4007/13/4320 від 21.09.2024 року представника позивача повідомлено, що станом на 21 вересня 2024 року накази про виплату додаткової винагороди ОСОБА_1 за період перебування на стаціонарному лікуванні з 01.02.2023 року по 30.06.2023 року та з 01.08.2023 року по 31.10.2023 року до фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 не надходили. Додатково повідомлено, що довідка про нараховане та виплачене грошове забезпечення та додаткову винагороду ОСОБА_1 (у разі необхідності) буде виготовлена після остаточних розрахунків.
Листом Тимчасово виконуючого обов`язки начальника штабу - заступника командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_4 » №502/15/8587 від 26 вересня 2024 року представнику позивача повідомлено, що відповідь на адвокатським запит була направлена військовою частиною НОМЕР_1 на адресу представника за вих.№4007/13/4320 від 21.09.2024 року.
ОСОБА_1 вважає протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення йому нарахування та виплати додаткової винагороди за період з 01.02.2023 року по 30.06.2023 року, з 01.08.2023 року по 31.10.2023 року, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання виплати додаткової винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, у зв`язку з чим представник позивача звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 року за №2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до абзацу 1 частини 4 статті 9 Закону №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Абзацом 2 частини 4 статті 9 Закону №2011-XII передбачено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704 від 30.08.2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка набрала чинності з 01.03.2018 року.
Пунктом 8 постанови №704 установлено, що умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначений Порядком №260.
Згідно з пунктом 2 Порядку №260, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.
Пунктом 3 Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
Відповідно до пункту 17 Порядку №260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану" у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022 року, який неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та триває до теперішнього часу.
Судом встановлено, що Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24 серпня 2022 року №171 ОСОБА_1 зарахований до списків особового складу частини НОМЕР_1 .
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію" Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", яка набрала чинності 28.02.2022 року та застосовується з 24.02.2022 року.
Відповідно до абзаців 16, 22 пункту 2 розділу XXXIV «Особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану» Порядку №260, на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах: 30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань): у складі діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави згідно з переліком завдань, затвердженим Міністром оборони України.
У пункті 116 Положення про проходження громадянами України служби вказано - матеріальне та грошове забезпечення військовослужбовців, зарахованих у розпорядження відповідних командирів (начальників) здійснюється у порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 2 Постанови КМУ від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» визначено - установити, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
У абзаці 5 пункту 1 Постанови КМУ «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168 (в редакції, чинній на час дії спірних правовідносин) зазначено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Аналогічну норму викладено у пункті 11 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 року №260 - у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, зокрема, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, - за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.
Зміни внесені до пункту 1 Постанови №168 в редакції постанови КМУ №836 від 09.08.2023 року в частині виплати додаткової винагороди, застосовується з 01 червня 2023 року.
Відповідно до пункту 11 постанови №168 на період воєнного стану, військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та зараховані у розпорядження відповідних командирів, протягом двох місяців з дня зарахування у розпорядження (без врахування часу перебування у відпустці та на лікуванні) виплачується грошове забезпечення за останньою займаною посадою у повному обсязі.
З урахуванням вказаних норм законодавства вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати додаткової винагороди за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я:
- взаємозв`язок поранення із захистом Батьківщини;
- факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком військово-лікарської комісії.
Суд при прийнятті рішення по справі враховує, що вищевказані нормативно-правові акти не містять обмежень щодо періоду та терміну перебування на стаціонарному лікуванні військовослужбовця в закладах охорони здоров`я, пов`язаних з пораненням, одержаним при захисті Батьківщини, за які виплачується винагорода.
Під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони Батьківщини, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях України, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо у районі та в період здійснення зазначених заходів, а саме поблизу населеного пункту Красногорівка Донецької області 04.01.2023 року противником було здійснено штурм із підтримкою мінометів бойових позицій 3-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_1 отримав поранення у вигляді ВОСП лівого колінного суглобу та лівої гомілки, внаслідок чого був евакуйований та госпіталізований.
Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого №425 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 04.01.2023 року по 07.01.2023 року.
Відповідно до перевідного епікризу із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №57 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 08.01.2023 року по 28.04.2023 року.
Відповідно до виписного епікризу із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1987/553 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 28.04.2023 по 16.05.2023.
Відповідно до епікризу №2746/350 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 17.05.2023 по 26.06.2023.
Відповідно до свідоцтва про хворобу від 10.05.2023 року №82 травма ОСОБА_1 тяжка та пов`язана із захистом Батьківщини. ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби з переоглядом через 6 місяців.
Відповідно до довідки №К82 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 27.06.2023 року по 10.07.2023 року.
Відповідно до довідки №2785 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 24.07.2023 року по 17.08.2023 року.
Відповідно до довідки №3073 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 17.08.2023 року по 31.08.2023 року.
Відповідно до довідки №3415 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 13.09.2023 року по 20.09.2023 року.
Відповідно до виписки №4003 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 20.09.2023 року по 29.10.2023 року.
Відповідно до виписки №4211 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 29.09.2023 року по 12.10.2023 року.
Відповідно до довідки №4389 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 12.10.2023 року по 31.10.2023 року.
При прийнятті рішення по справі суд також враховує наступне.
"За неналежне виконання загальних обов`язків військовослужбовця та недотримання військової дисципліни, порушення вимог статей 11, 12, 14, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдата ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення передбачене пунктом «в» статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних сил України «СУВОРА ДОГАНА»;
Підготувати проект повідомлення про кримінальне правопорушення, стосовно причин та умов, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частини 5 статті 407 Кримінального Кодексу України.
Начальнику фінансово-економічної служби - головному бухгалтеру військової частини НОМЕР_1 :
Не виплачувати грошове забезпечення з 10.07.2023 року по 24.07.2023 року та з 08.11.2023 року по 16.11.2023 року солдату ОСОБА_1 відповідно до пункту 15 розділу І "Загальні положення" наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше.
Не виплачувати додаткову винагороду, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, солдату ОСОБА_1 за липень та за листопад 2023 року відповідно до пункту 15 розділу XXXIV "Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану" наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" за самовільне залишення військової частини, місця служби.
Не виплачувати премію за липень та за листопад 2023 року солдату ОСОБА_1 відповідно до пункту 5 розділу XVI Преміювання наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" за самовільне залишення військової частини, місця служби.
Не виплачувати 20% премії за березень 2024 року солдату ОСОБА_1 відповідно до пункту 4 розділу XVI "Преміювання" наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260 Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" за дисциплінарне стягнення «СУВОРА ДОГАНА».
Додаткова винагорода за період лікування з 11.02.2023 року по 30.06.2023 року та з 01.08.2023 року по 31.10.2023 року буде здійсненна після надходження до фінансово-економічної служби відповідних наказів".
З викладеного судом вбачається, що період виплати з 11.02.2023 року по 30.06.2023 року та з 01.08.2023 року по 31.10.2023 року фактично є погодженим командуванням військової частини НОМЕР_1 , а спірний період визначений наказом з 10.07.2023 року по 24.07.2023 року та з 08.11.2023 року по 16.11.2023 року не оскаржується ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали справи та долучені докази, суд вбачає, що в зв`язку з отриманням бойового поранення пов`язаного із захистом Батьківщини, у ОСОБА_1 є право на отримання додаткової винагороди у розмірі збільшеному до 100 000 грн, відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року, пропорційно періодам стаціонарного лікування, що не заперечується відповідачем.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що належним способом захисту є визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення ОСОБА_1 нарахування та виплати додаткової винагороди за період з 01.02.2023 року по 30.06.2023 року, з 01.08.2023 року по 31.10.2023 року, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, і, як наслідок, необхідності поновлення порушеного права шляхом зобов`язання військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) додаткової винагороди за період з 01.02.2023 року по 30.06.2023 року, з 01.08.2023 року по 31.10.2023 року, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, з урахуванням виплачених сум.
Суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Згідно частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .
Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Судом встановлено, що позивач звільнений від сплати судового збору, у зв`язку з чим розподіл судових витрат судом не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення ОСОБА_1 нарахування та виплати додаткової винагороди за період з 01.02.2023 року по 30.06.2023 року, з 01.08.2023 року по 31.10.2023 року, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) додаткової винагороди за період з 01.02.2023 року по 30.06.2023 року, з 01.08.2023 року по 31.10.2023 року, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, з урахуванням виплачених сум.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник