Справа № 620/7784/22
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2025-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/7784/22 Суддя (судді) першої інстанції: Житняк Л.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В.

за участю секретаря Островської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2024 року (м. Чернігів, дата складання повного тексту - 02.10.2024) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до ч.3 ст.59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов`язати відповідача обчислити пенсію по інвалідності у відповідності до ч.3 ст.59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, починаючи з 26.04.2019.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.12.2022 позовні вимоги було задоволено частково та зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області обчислити пенсію по інвалідності ОСОБА_1 , як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у відповідності до ч.3 ст.59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, починаючи з 21.09.2022.

16.05.2024 на адресу суду надійшла заява позивача про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в якій останній просить скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.12.2022 у справі №620/7784/22 та закрити провадження у справі.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №620/7784/22 залишено без задоволення, судове рішення у справі від 07.12.2022 у справі №620/7784/22 в силі.

Суд першої інстанції виходив з того, що наведені заявником обставини не є нововиявленими обставинами.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції на новий розгляд. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що ним подано додаткові докази, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, які мають бути обов`язково враховані.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення заяви про перегляду рішення за нововиявленими обставинами з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), постанова або ухвалу суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Згідно з ч. 2 ст. 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Згідно з ч. 4 ст. 361 КАС України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

В адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення. Ці обставини повинні бути належним чином підтверджені письмовими доказами, показаннями свідків, нотаріальною формою певних документів тощо.

Отже, нововиявлені обставини відрізняються від нових обставин, обставин, що змінилися, та нових доказів за часовими ознаками, предметом доказування та істотністю впливу на судове рішення.

Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 06 березня 2018 року у справі № 2а-23903/09/1270, від 03 квітня 2018 року у справі № 477/1012/14-а, від 26 червня 2019 року у справі №493/410/15-а.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин. До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

При цьому «істотність» обставини означає те, що якби суд її міг урахувати при вирішенні справи, то це тією чи іншою мірою вплинуло б на результат вирішення. Тобто нововиявленою обставиною є фактичні дані, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином доведені та засвідчені.

Згідно з висновками Верховного Суду України у постанові від 10.07.2017 у справі №760/12617/15-ц та Верховного Суду у постанові від 23.04.2018 у справі №910/15628/16, необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Так, зокрема, як зазначено Верховним Судом у постановах від 06.03.2018 у справі №2а-23903/09/1270, від 03.04.2018 у справі №477/1012/14-а, від 14.05.2019 у справі №826/14797/15, не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі.

При цьому, згідно з практикою Верховного Суду, процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та йому встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

21.09.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку та виплати йому пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року починаючи з 26.04.2019.

У відповідь на своє звернення позивач отримав лист Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 21.10.2022, зі змісту якого не вбачається про проведення йому перерахунку пенсії. Повідомлено про належні йому виплати, як учаснику ліквідації наслідків на ЧАЕС, тощо та надано копії рішень про перерахунки пенсії за період з 2018 по 2022 роки. Запропоновано, у разі незгоди, оскаржити дану відповідь до суду або до органу чи посадової особи вищого рівня (а.с.6-7).

Позивачем подано до суду позов, за результатами розгляду якого, Чернігівським окружним адміністративним судом прийнято рішення від 07.12.2022 у справі №620/7784/22 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області обчислити пенсію по інвалідності ОСОБА_1 , як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у відповідності до ч.3 ст.59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, починаючи з 21.09.2022.

В подальшому, позивач звернувся до суду з заявою про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.12.2022 у справі №620/7784/22. В обґрунтування заяви зазначив, що рішення суду боржником не виконано, оскільки після виконання рішення суду від 07.12.2022 у справі №620/7784/22, розмір його пенсії зменшився, у зв`язку з чим виникла переплата у розмірі 16735,43 грн.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.11.2023 суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області надати суду звіт про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.12.2022 у справі №620/7784/22, у місячний строк з дня набрання чинності цією ухвалою, в якому надати роз`яснення, з детальним розрахунком обчислення пенсії позивачу на виконання рішення суду, з посиланням на вихідні дані, які бралися відповідачем при обчисленні пенсії, та посиланням на відповідні джерела та норми права, що на думку Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області регулюють спірні правовідносини.

12.01.2024 на адресу суду надіслано звіт про виконання рішення суду від 07.12.2022 у справі №620/7784/22. В свою чергу, позивачем подані заперечення на звіт, в яких він зазначає, що для перерахунку пенсії, на виконання судового рішення з 21.09.2022, відповідач взяв середню зарплату за 2014-2016 роки - 6 186,32 грн, що на його глибоке переконання є не вірним та маніпулятивним. На його думку відповідач на виконання судового рішення про перерахунок пенсії, зобов`язаний був взяти показник середньої зарплати на 01.01.2022, що складала 10 846,37 грн. Таким чином основний розмір пенсії з 21.09.2022 мав складати: 10 846,37 х 2,4074 х 60%=15 666,93 грн, де 10 846,37 - (показник середньої зарплати за 2019-2021 рр.), 2,4074 - середній коефіцієнт заробітної плати.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.05.2024 суд призначив до розгляду заяву про накладення штрафу у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 вказує, що під час слухання справи 13.05.2024, представник відповідача повідомив, що відповідачем, до прийняття рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.12.2022 у справі №630/7784/22, на виконання рішення Конституційного Суду України №1 -р(ІІ) 2019 від 25.04.2019 та п.9 Порядку №1210, вже було перераховано пенсію. На момент ухвалення судового рішення основний розмір пенсії складав 10 768,87 грн. До 21.09.2022 середньомісячний коефіцієнт заробітної плати складав 2,90126.

На виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.12.2022 у справі №630/7784/22 відповідачем повторно зроблено перерахунок пенсії на підставі п.9 Порядку №1210. Після перерахунку основний розмір пенсії склав 9 284,09 грн, середньомісячний коефіцієнт заробітної плати 2,50124 для обрахунку пенсії за рішенням суду.

В ході розгляду питання про накладення штрафу, судом було констатовано, що існує різний порядок обчислення середньомісячного коефіцієнту заробітної плати (доходу), який враховується під час обчислення пенсії, зокрема, для пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, для осіб з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, для осіб з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС стосовно яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, які виявили бажання обчислювати пенсію із заробітної плати (доходу), визначеної (визначеного) з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.

Судом також було встановлено, що розмір пенсії позивача (П) має складати: Зс*(Зп(мін)х5/Зс1)*Кв/100%, де ЗС = середня зарплатня за 2014-2016 - 3 764,40 грн, збільшена у 2019 році на 17%, у 2020 - на 11%, у 2021 - на 11%, у 2022 на 14% та становить 6 186,32 грн, помножена на п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати у 2022 році (6 500,00) розділена на 12 993,56 грн (середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в Україні в цілому, з якої (якого) сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року) що становить 2,50124 (середньомісячний коефіцієнт заробітної плати) та помножена на 60%. Таким чином, розмір перерахованої пенсії позивача з 21.09.2022, обчисленої виходячи з п`ятикратного розміру, право на проведення якої було предметом розгляду даної справи, становить 9 284,09 грн, що відповідає інформації, наведеній у звіті.

В обґрунтування заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, позивач посилається на те, що як би йому було б відомо про ту обставину, що відповідач вже провів перерахунок пенсії на момент звернення до суду, то він не звертався б до суду з таким позовом, принаймні якби під час розгляду справи відповідач про це повідомив, то він в межах своїх прав визначених ст.47 КАС України, відмовився б від позову. Як видно з матеріалів справи, відповідач не повідомив суд про дану обставину. Суд не досліджував дану обставину та не надавав їй правову оцінку, позивач впевнений, що як би ця обставина була відома суду під час розгляду справи, то суд ухвалив би інше рішення, яке б не погіршило його становище, яке існувало до ухвалення судового рішення з подальшим його виконанням.

Разом із тим, колегія суддів звертає увагу, що у відповідь на заяву позивача від 22.09.2022 №7468/В-2500-22, відповідач листом №8719-7468/В-02/8-2500/22 від 21.10.2022 надав позивачу копії рішень про перерахунок пенсії за період з 2018 по 2022 роки (т.1. а.с.6-17), тобто позивач мав бути обізнаний про проведений перерахунок пенсії та про її розмір.

Крім того, у відповідь на заяву позивача від 27.03.2023 №5481/В-2500-23, відповідач листом №6237-5481/В-02/8-2500/23 від 20.04.2023 повідомив позивача, що при виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.12.2022 у справі №630/7784/22, коефіцієнт заробітної плати, з якого обчислюється пенсія в 2022 році повинен складати 2,50124 в результаті чого розмір пенсії позивача зменшить. Запропоновано звернутися до відділу обслуговування громадян №2 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління із заявою про відмову від виконання рішення суду (т.1 а.с.76).

Таким чином, позивачу було достаменно відомо про зменшення розміру його пенсії внаслідок проведення такого перерахунку.

Враховуючи вищевикладені обставини, зазначені позивачем підстави не є нововиявленими.

Натомість, аргументи позивача фактично зводяться до переоцінки доказів у справі, що, своєю чергою, відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України не може бути підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.

Викладені у заяві обставини не є новими аргументами та доказами у справі, які існували під час розгляду адміністративної справи, але не були і не могли бути відомі ні особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, ні адміністративному суду.

Європейський суд з прав людини у справі «Brumarescu v. Romania» від 28.11.1999 наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті Преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду.

Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі (справа «Ryabykh v. Russia» від 24.07.2003).

При цьому, слід зазначити, що інститут нововиявлених обставин - це самостійний вид перевірки законності та обґрунтованості постанов або ухвал, що не відповідають об`єктивній істині, правам і обов`язкам сторін, тобто цей вид перегляду має низку схожих ознак і відмінностей порівняно з апеляційним та касаційним переглядами рішень.

Ця відмінність полягає в підставах перегляду, об`єктах і суб`єктах перегляду, компетенції суду, порядку й наслідках перегляду, процесуальному становищі осіб, які беруть участь у справі.

У постанові від 17.11.2020 у справі № 826/14818/15 Верховний Суд підкреслив, що перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами - це факультативна стадія адміністративного процесу, під час якої суд, який ухвалив судове рішення, після набрання ним законної сили, переглядає його з ініціативи осіб, які брали участь у справі у зв`язку із виявленням істотних обставин, що існували, але не були і не могли бути їм відомі на час вирішення справи. Таким чином, перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами здійснюється для надання можливості виправити судові рішення, неправосудність яких, зазвичай, обумовлена обставинами, незалежними від суду.

Істотність обставини означає те, що якби суд її міг урахувати при вирішенні справи, то це тією чи іншою мірою вплинуло б на результат вирішення. Ознаку «не були і не могли бути відомі особи» потрібно розглядати як сукупність двох необхідних умов. Тобто для визнання обставини нововиявленою недостатньо щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за добросовісного ставлення до справи, тоді ця підстава для перегляду відсутня.

Таким чином, як підкреслено в указаній постанові Верховного Суду, при розгляді заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд повинен встановити: наявність відповідних виняткових обставин для перегляду судового рішення, які за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку повинні спростовувати факти, які було покладено в основу судового рішення; чи не ґрунтується заявлена нововиявлена обставина на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи; чи заявлена обставина не являє собою новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову.

Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення, а отже, не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, які виявлені після постановлення рішення суду.

Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, який надаючи оцінку обставинам у справі не знайшов підстав вважати, що обставини, наведені позивачем в заявах, є нововиявленими в розумінні статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив правильне судове рішення, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 31.01.2025.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

В.О. Аліменко

Н.В. Безименна