Справа № 380/22646/24
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2025-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2025 рокусправа № 380/22646/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Брильовського Р.М.,

при секретарі судових засідань - Мудрик Б.П.

та осіб, що беруть участь у справі:

представника позивача Росипця Р.О.

представника відповідача Івасечко Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Екран» до Львівської митниці про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЕКРАН» звернулося з позовною заявою до Львівської митниці Держмитслужби України, в якій просить:

-визнати протиправною відмову Львівської митниці Держмитслужби у відновленні режиму вільної торгівлі до імпортованого Позивачем Товару, який пройшов процедуру митного оформлення, що оформлена Листом В. о. першого заступника начальника Львівської митниці № 7.4-2/15-04/13/28361 від 17.10.2024 року;

-зобов`язати Львівську митницю Держмитслужби відновити режим вільної торгівлі (преференційний режим) до Товару стаціонарної лінії гарячого цинкування металу, виробництва Gimeco Impianti Str, Італія, код за УКТЗЕД (механічні пристрої для обробки металів, включаючи машини для намотування електродроту на котушки), що пройшов процедуру митного оформлення за митними деклараціями типу «ІМ 40 ДЕ» №№ 24UA82U9 від 25.03.2024 року, 24UA20U2 від 27.03.2024 року, 24UA25U8 від 27.03.2024 року, 24UA51U1 від 01.04.2024 року, 24UA37U7 від 01.04.2024 року, 24UA89U2 від 08.04.2024 року, 24UA42U5 від 15.04.2024 року, 24UA64U0 від 16.04.2024 року, 24UA39U6 від 22.04.2024 року, 24UA22U1 від 26.04.2024 року, 24UA33U6 від 23.04.2024 року, 24UA50U1 від 29.04.2024 року, 24UA24U2 від 14.05.2024 року, 24UA98U3 від 14.05.2024 року, 24UA01U0 від 20.05.2024 року, 24UA56U8 від 24.05.2024 року, 24UA59U0 від 30.05.2024 року, 24UA71U8 від 03.06.2024 року, 24UA37U6 від 10.06.2024 року, 24UA56U0 від 11.06.2024 року, 24UA00U7 від 17.06.2024 року, 24UA38U3 від 17.06.2024 року, 24UA46U5 від 04.07.2024 року, 24UA74U0 від 24.06.2024 року, 24UA60U6 від 24.06.2024 року, 24UA77U7 від 24.06.2024 року, 24UA49U6 від 28.06.2024 року, 24UA44U5 від 01.07.2024 року, 24UA27U4 від 10.07.2024 року, 24UA18U4 від 15.07.2024 року, 24UA15U6 від 22.07.2024 року, 24UA01U0 від 29.07.2024 року, 24UA42U7 від 29.07.2024 року, згідно поданої Позивачем до Відповідача Заяви про відновлення режиму найбільшого сприяння, вільної торгівлі, застосування преференційної ставки ввізного мита та повернення надміру сплачених сум митних платежів (у порядку статті 301 Митного кодексу України), вих. № 332 від 08 жовтня 2024 року, оформити та подати на виконання до органів Державної казначейської служби України розпорядження на повернення та перерахування на поточний рахунок ТОВ «ЕКРАН» (Місцезнаходження: 82400, вул. Коновальця 3, м. Стрий, обл. Львівська, Україна; ) № НОМЕР_1 в АТ «ПІВДЕННИЙ», МФО 328209, коштів в сумі 2 650 793 грн 81 коп (два мільйони шістсот п`ятдесят тисяч сімсот дев`яносто три гривні 81 копійка), без податку на додатну вартість, які були надмірно сплачені Товариством (Позивачем) на єдиний рахунок Державної митної служби України, як передоплата для здійснення митного оформлення Товару (передоплата мита на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання).

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що згідно з Контрактом № 826-Е від 15.12.2023 року між Позивачем (Покупець, Імпортер) та Постачальником, Експортером Gimeco Impianti Str, Італія, в Україну було поставлено (ввезено на митну територію України) стаціонарну лінію гарячого цинкування металу, виробництва Gimeco Impianti Str, Італія, як комплектний об`єкт у незібраному вигляді (Товар, Обладнання) з кодом Товару УКТ ЗЕД: присвоєним Рішенням щодо зобов`язуючої інформації з питань класифікації товарів від 06.03.2024 № BTI-24UA1 (за нумерацією в ЄАІС Держмитслужби: ПРК-KO-209-0001-24) Львівської митниці Держмитслужби України. Імпортований Товар, за позицією УКТ ЗЕД , зазначений у Додатку 1-А до глави 1 «Скасування мит» до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (далі Угода про асоціацію), ратифікованої Законом України від 16.09.2014 року № 1678-VII, має країну походження «Європейський Союз», у зв`язку з чим при його ввезені на митну територію України Імпортер має право на застосування преференції (звільнення від сплати ввізного мита) на підставі Угоди про асоціацію. Ввезення товару на митну територію України відбувалося у розібраному стані, частинами (партіями). На підтвердження походження імпортованого в Україну Товару (Обладнання) з Європейського Союзу для митного оформлення Товару до кожної митної декларації на партію (частину) Товару, в складі інших товаросупровідних документів позивач надав окремі сертифікати з перевезення (походження) Товару форми EUR.l. Вказані сертифікати були надані Експортером (Постачальником) разом з кожною окремою частиною (партією) Товару, про що свідчать відомості графи « 44» відповідних митних декларацій, а саме сертифікати з перевезення (походження) Товару форми EUR. У цих сертифікатах експортером зазначено Компанію «Gimeco Impianti Str» (Італія), а країна походження товару Європейський Союз, оскільки Італія є державою-членом Європейського Союзу (ЄС). Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209120/2024/000139 за результатами перевірки Митної декларації № 24UA17U4 від 22.03.2024 року на першу партію Товару, Позивачу (Імпортеру) було відмовлено у митному оформленні (випуску) Товару на умовах режиму вільної торгівлі. Відмова прийнята з причин неподання митному органу єдиного сертифікату EUR.1 на Товар, а митне оформлення цієї першої партії (частини) імпортованого Товару було здійснено за іншою митною декларацією № 24UA82U9 від 25.03.2024 року, зі сплатою 2% ввізного мита за цією митною декларацією у сумі 52 873,94 грн. За відсутності єдиного підтвердження походження імпортованого Товару митне оформлення усіх наступних партій (частин) імпортованого Товару теж було здійснено зі сплатою Позивачем (Імпортером) ввізного мита за кожною митною декларацією. При ввезенні на митну територію України усіх частин (партій) комплектного об`єкту (Товару) Позивач (Імпортер) перерахував на єдиний казначейський рахунок Державної митної служби України № UA 98 01079 мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання у загальній сумі 2 650 793 грн 81 коп, без податку на додану вартість. Після завершення поставки в Україну усього Товару Позивач повторно витребував у Постачальника (Експортера) Gimeco Impianti Str (Італія) єдиний сертифікат EUR.1 на Товар. Постачальник відмовив Товариству (Позивачу) у наданні такого єдиного сертифікату EUR.1 на Товар, обґрунтовуючи свою відмову тим, що сертифікат EUR1 це документ, пов`язаний з рахунком-фактурою на відправлення, а оскільки Постачальник не здійснював єдиної відправки всього заводу (Товару, Обладнання), а близько 30 відправок, тому було видано близько 30-ти сертифікатів EUR.1. Одночасно Постачальник повідомив про неможливість для одних і тих же відправлень видати більше ніж один сертифікат EUR.1 для усього Товару. Разом з відмовою у наданні Позивачу єдиного сертифікату EUR.1 для усього Товару Експортер Товару надав Покупцю єдиний сертифікат походження Товару загальної форми № C4, виданий Торгово-промисловою палатою Мілану (Італія), № Прот. 309416/2024 у якому значиться, що Товар походить з Європейського союзу. Не отримавши у Експортера єдиного підтвердження походження імпортованого Товару і по завершенні поставки в Україну всього Товару, Позивач звернувся до Відповідача із Заявою про відновлення режиму найбільшого сприяння, вільної торгівлі, застосування преференційної ставки ввізного мита та повернення надміру сплачених сум митних платежів, в якій просив розглянути питання, щодо повернення з бюджету надмірно сплачених сум та надати розпорядження, на повернення коштів в сумі 2 650 793 грн. 81 коп. За результатами розгляду заяви Львівська митниця листом за № 7.4-2/15-04/13/28361 від 17.10.2024 повідомила, що питання відновлення режиму вільної торгівлі в рамках Конвенції може бути розглянуто Львівською митницею тільки після подання оригіналу єдиного підтвердження походження товару. Позивач вважає таку відмову необґрунтованою та неправомірною, такою, що порушує його права та законні інтереси, а тому просить позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою судді від 11 листопада 2024 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Екран» до Львівської митниці про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії залишено без руху та надано Позивачу право у десятиденний строк з дня одержання ухвали усунути наведені у ній недоліки у вказаний у ній спосіб.

Ухвалою судді від 19 листопада 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позову по справі. Зазначає, що на заяву ТОВ «Екран» від 08.10.2024 № 332 (вх. ЛМ від 10.10.2024 №74180/13-15) про відновлення режиму вільної торгівлі, застосування преференційної ставки ввізного мита та повернення сплачених сум митних платежів на оформлені складові комплектного об`єкта «cтаціонарна лінія гарячого цинкування металу…» (код згідно з УКТЗЕД) митниця направила відповідь. У листі зазначила, що питання відновлення режиму вільної торгівлі в рамках Конвенції може бути розглянуто Львівською митницею після подання оригіналу єдиного підтвердження походження товару. У Відзиві на позовну заяву Відповідач наводить положення статті 25 Доповнення І до Регіональної конвенції до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження в рамках Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, від 27 червня 2014 року (далі Доповнення 1 до Конвенції). Цими положеннями визначено, що «якщо на запит імпортера при виконанні умов, встановлених митними органами Договірної сторони-імпортера, розібрані чи незібрані товари в розумінні Загального правила 2(a) Гармонізованої системи, що підпадають під дію Розділів XVI і XVII або товарних позицій 7308 та 9406 Гармонізованої системи, імпортуються частинами, після ввезення першої частини імпортер повинен подати митним органам країни імпорту єдине підтвердження походження цих товарів». Відповідач обгрунтовує, що Доповненням 1 до Конвенції обумовлено, що розібрані чи незібрані товари (комплектні об`єкти) можуть ввозитись із застосуванням тарифних преференцій за умови подання єдиного підтвердження походження. Відповідач листом від 20.09.2023 № 7.4-2/15/4/24182 звернувся до Держмитслужби з проханням про надання методологічної допомоги стосовно наявності/відсутності законодавчих підстав для проведення процедури відновлення режиму вільної торгівлі на підставі сертифікатів з перевезення товару EUR.1, виданих на кожну партію складових комплектного об`єкта. Державна митна служба України, листом від 26.09.2023 № 15/15-03-01/7.4/4376 надала роз`яснення та вказала, що питання відновлення режиму вільної торгівлі та повернення сплачених митних платежів може бути розглянуто митницею після подання оригіналу єдиного підтвердження походження товару. Відповідач вважає, що митним органом було правомірно винесену відмову у відновленні режиму вільної торгівлі до імпортованого товару, оскільки Позивач не надав такого документу.

Позивач надав відповідь на відзив у якому наголошує на тому, що спір між Позивачем і Відповідачем зводиться виключно до обов`язку Позивача, як Імпортера, надати митному органу (Відповідачу), при ввезенні першої частини комплектного об`єкта Обладнання (виробничої лінії), єдиного сертифіката походження товару з Європейського Союзу (сертифікат EUR.1), як підстави для застосування преференційної ставки ввізного мита, а не декількох (на кожну частину ввезеного обладнання (виробничої лінії)) таких сертифікатів. Позивач обґрунтовує можливість застосування митної преференції на підставі декількох (на кожну частину ввезеного обладнання (виробничої лінії)) таких сертифікатів EUR.1, відповідно до положень статті 26 Протоколу 1. Позивач зазначає, що при застосуванні норм статті 26 Протоколу 1 необхідно врахувати положення статті 32 Віденської конвенції про право міжнародних договорів від 23.05.1969 (відповідно до статті 84(2) Конвенції вона набрала чинності для Української РСР з 13 червня 1986 року) щодо можливого звернення до додаткових засобів тлумачення договору. Позивач вважає, що ним абсолютно дотримано умов режиму вільної торгівлі між Україною та Європейським Союзом, а тому відмова Відповідача у застосуванні тарифної преференції, встановленої щодо імпортованих з країни Європейського Союзу товарів є протиправною.

Ухвалою суду від 16 грудня 2024 року суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження суд призначив підготовче судове засідання у справі на 14 січня 2025 року.

Протокольною ухвалою від 23.01.2025 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав зазначених у позовній заяві, просив задовольнити позов.

У судовому засіданні представник відповідача правову позицію викладену у відзиві підтримав, просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно з Контрактом № 826-Е від 15.12.2023 року між Позивачем (Покупець, Імпортер) та Постачальником, Експортером Gimeco Impianti Str, Італія, в Україну було поставлено (ввезено на митну територію України) стаціонарну лінію гарячого цинкування металу, виробництва Gimeco Impianti Str, Італія, як комплектний об`єкт у незібраному вигляді (Товар, Обладнання) з кодом Товару УКТ ЗЕД: присвоєним Рішенням щодо зобов`язуючої інформації з питань класифікації товарів від 06.03.2024 № BTI-24UA1 (за нумерацією в ЄАІС Держмитслужби: ПРК-KO-209-0001-24) Львівської митниці Держмитслужби України.

Імпортований Товар, за позицією УКТ ЗЕД , зазначений у Додатку 1-А до глави 1 «Скасування мит» до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (далі Угода про асоціацію), ратифікованої Законом України (ЗУ) від 16.09.2014 року № 1678-VII та має країну походження «Європейський Союз», у зв`язку з чим при його ввезенні на митну територію України Імпортер має право на застосування преференції (звільнення від сплати ввізного мита) на підставі Угоди про асоціацію.

Ввезення товару на митну територію України відбувалося у розібраному стані, частинами (партіями),

На підтвердження походження імпортованого Товару (Обладнання) з Європейського Союзу, для митного оформлення Товару до кожної митної декларації на партію (частину) Товару, в складі інших товаросупровідних документів позивач надав окремі сертифікати з перевезення (походження) Товару форми EUR.l, надані Експортером (Постачальником) разом з кожною окремою частиною (партією) Товару.

Це відображено в графах « 44» відповідних митних декларацій, а саме сертифікати з перевезення (походження) Товару форми EUR.l №№: T 354486, T 354487, T 354488, T 354490, T 354491, T 354493, T 354494, T 354496, T 354497, T 354498, T 354500, T 354502, T 354504, T 354503, T 354506, T 354507, A 982819, T 354508, T 354509, T 354510, T 354513, T 354514, PL/MF/AT 0152419, T 354516, T 354658, T 354659, T 354517, T 354518, T 354661, T 354662, T 354525, T 354664, T 354666, у яких експортером зазначено Компанію «Gimeco Impianti Str» (Італія), а країна походження товару Європейський Союз, оскільки Італія є державою-членом Європейського Союзу (ЄС).

За результатами перевірки Митної декларації № 24UA17U4 від 22.03.2024 року митної декларації на першу партію Товару відповідач Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209120/2024/000139 відмовив позивачу у митному оформленні (випуску) Товару на умовах режиму вільної торгівлі.

Відмова мотивована неподанням митному органу єдиного сертифікату EUR.1 на стаціонарну лінію гарячого цинкування металу, виробництва Gimeco Impianti Str, Італія, як комплектний об`єкт у незібраному вигляді (Товар, Обладнання) з кодом Товару УКТ ЗЕД: .

Митне оформлення цієї першої партії (частини) імпортованого Товару було здійснено за іншою митною декларацією № 24UA82U9 від 25.03.2024 зі сплатою 2% ввізного мита за цією митною декларацією у сумі 52 873,94 грн.

За відсутності єдиного підтвердження походження імпортованого Товару, митне оформлення усіх наступних партій (частин) імпортованого Товару теж було здійснено зі сплатою Позивачем (Імпортером) ввізного мита за кожною митною декларацією.

При ввезенні Товару на митну територію України усіх частин (партій) комплектного об`єкту (Товару) Позивач (Імпортер) перерахував на єдиний казначейський рахунок Державної митної служби України № UA 98 01079 мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання у загальній сумі 2 650 793 грн 81 коп без податку на додану вартість, що зокрема була розрахована на підставі оформлених у Львівській митниці Держмитслужби України наступних електронних митних декларацій (Форма МД-2) на кожну окрему партію (частину) імпортованого Товару:

- № 24UA82U9 від 25.03.2024 року, сума мита 52 873,94 грн;

- № 24UA20U2 від 27.03.2024 року, сума мита 51 735,63 грн;

- № 24UA25U8 від 27.03.2024 року, сума мита 68 598,61 грн;

- № 24UA51U1 від 01.04.2024 року, сума мита 65 916,87 грн;

- № 24UA37U7 від 01.04.2024 року, сума мита 40 620,81 грн;

- № 24UA89U2 від 08.04.2024 року, сума мита 30 999,27 грн;

- № 24UA42U5 від 15.04.2024 року, сума мита 120 216,96 грн;

- № 24UA64U0 від 16.04.2024 року, сума мита 99 238,39 грн;

- № 24UA39U6 від 22.04.2024 року, сума мита 48 737,80 грн;

- № 24UA22U1 від 26.04.2024 року, сума мита 37 706,18 грн;

- № 24UA33U6 від 23.04.2024 року, сума мита 86 145,44 грн;

- № 24UA50U1 від 29.04.2024 року, сума мита 62 603,40 грн;

- № 24UA24U2 від 14.05.2024 року, сума мита 32 782,58 грн;

- № 24UA98U3 від 14.05.2024 року, сума мита 43 037,06 грн;

- № 24UA01U0 від 20.05.2024 року, сума мита 63 461,38 грн;

- № 24UA56U8 від 24.05.2024 року, сума мита 97 486,90 грн;

- № 24UA59U0 від 30.05.2024 року, сума мита 140 300,04 грн;

- № 24UA71U8 від 03.06.2024 року, сума мита 192 301,21 грн;

- № 24UA37U6 від 10.06.2024 року, сума мита 51 276,75 грн;

- № 24UA56U0 від 11.06.2024 року, сума мита 63 650,55 грн;

- № 24UA00U7 від 17.06.2024 року, сума мита 47 975,17 грн;

- № 24UA38U3 від 17.06.2024 року, сума мита 100 621,16 грн;

- № 24UA46U5 від 04.07.2024 року, сума мита 74 954,62 грн;

- № 24UA74U0 від 24.06.2024 року, сума мита 59 357,48 грн;

- № 24UA60U6 від 24.06.2024 року, сума мита 69 305,58 грн;

- № 24UA77U7 від 24.06.2024 року, сума мита 61 523,33 грн;

- № 24UA49U6 від 28.06.2024 року, сума мита 111 546,22 грн;

- № 24UA44U5 від 01.07.2024 року, сума мита 52 255,87 грн;

- № 24UA27U4 від 10.07.2024 року, сума мита 97 361,97 грн;

- № 24UA18U4 від 15.07.2024 року, сума мита 78 214,13 грн;

- № 24UA15U6 від 22.07.2024 року, сума мита 294 438,88 грн;

- № 24UA01U0 від 29.07.2024 року, сума мита 93 251,94 грн;

- № 24UA42U7 від 29.07.2024 року, сума мита 60 297,69 грн.

Після завершення поставки в Україну усього Товару Позивач повторно витребував у Постачальника (Експортера) Gimeco Impianti Str (Італія) єдиний сертифікат EUR.1 на Товар.

Постачальник відмовив Товариству (Позивачу) у наданні такого єдиного сертифікату EUR.1 на Товар, обґрунтовуючи свою відмову тим, що сертифікат EUR1 це документ, пов`язаний з рахунком-фактурою на відправлення, а оскільки Постачальник не здійснював єдиної відправки всього заводу (Товару, Обладнання), а близько 30 відправок, тому було видано близько 30-ти сертифікатів EUR.1.,

Постачальник також повідомив про неможливість для одних і тих же відправлень видати більше ніж один сертифікат EUR.1 для усього Товару, про що йдеться у Листі Постачальника від 30.09.2024 року «EUR.1».

Разом з відмовою у наданні Позивачу єдиного сертифікату EUR.1 для усього Товару, Експортер Товару надав Покупцю єдиний сертифікат походження Товару загальної форми № C4, виданий Торгово-промисловою палатою Мілану (Італія), № Прот. 309416/2024 у якому значиться, що Товар походить з Європейського союзу.

Не отримавши у Експортера єдиного підтвердження походження імпортованого Товару і по завершенні поставки в Україну всього Товару, 08 жовтня 2024 року Позивач звернувся до Відповідача із Заявою вих. № 332 про відновлення режиму найбільшого сприяння, вільної торгівлі, застосування преференційної ставки ввізного мита та повернення надміру сплачених сум митних платежів.

Позивач просив розглянути питання, щодо повернення з бюджету надмірно сплачених сум та надати розпорядження, на повернення коштів в сумі 2 650 793 грн 81 коп (два мільйони шістсот п`ятдесят тисяч сімсот дев`яносто три гривні 81 копійка), без податку на додатну вартість, які були сплачені Позивачем на рахунок Держмитслужби України, як передоплата для здійснення митного оформлення Товару (передоплата мита на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання).

За результатами розгляду вищевказаної заяви Львівська митниця 17.10.2024 року листом за № 7.4-2/15-04/13/28361 повідомила, що питання відновлення режиму вільної торгівлі в рамках Конвенції може бути розглянуто Львівською митницею тільки після подання оригіналу єдиного підтвердження походження товару.

Не погоджуючись з такою відмовою, Позивач звернувся з позовом до суду.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України, Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.

Згідно з частинами першою, другою та третьою статті 1 Митного кодексу України (тут і далі - МК України, у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів. Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування. Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом та іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору України.

Частиною першою та другою статті 271 МК України передбачено, що мито - це загальнодержавний податок, встановлений Податковим кодексом України та цим Кодексом, який нараховується та сплачується відповідно до цього Кодексу, законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. В Україні застосовуються такі види мита: 1) ввізне мито; 2) вивізне мито; 3) сезонне мито; 4) особливі види мита: спеціальне, антидемпінгове, компенсаційне, додатковий імпортний збір.

Положеннями статті 272 МК України передбачено, що ввізне мито встановлюється на товари, що ввозяться на митну територію України. Встановлення нових та зміна діючих ставок ввізного мита, визначених Митним тарифом України, здійснюються Верховною Радою України шляхом прийняття законів України.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 280 МК України ввізне мито на товари, митне оформлення яких здійснюється в порядку, встановленому для підприємств, нараховується за ставками, встановленими Митним тарифом України.

Ввізне мито є диференційованим щодо товарів, що походять з держав, які спільно з Україною входять до митних союзів або утворюють з нею зони вільної торгівлі. У разі встановлення будь-якого спеціального преференційного митного режиму згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

До товарів, що походять з України або з держав - членів Світової організації торгівлі, або з держав, з якими Україна уклала двосторонні або регіональні угоди щодо режиму найбільшого сприяння, застосовуються пільгові ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 281 МК України передбачено встановлення тарифних пільг (тарифні преференції).

Частиною першою вказаної статті передбачено, що допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори.

Відповідно до частин першої третьої статті 36 МК України країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі. Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом. Під країною походження товару можуть розумітися група країн, митні союзи країн, регіон чи частина країни, якщо є необхідність їх виділення з метою визначення походження товару.

Згідно з частиною першою статті 41 МК України товари у розібраному чи незібраному вигляді, що поставляються кількома партіями, у разі якщо за виробничими чи транспортними умовами неможливе їх відвантаження однією партією, а також у випадках, коли партія товару роздрібнена на кілька партій в результаті помилки, повинні розглядатися за бажанням декларанта або уповноваженої ним особи як єдиний товар для цілей визначення країни походження товару.

За змістом статті 43 МК України документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару. Країна походження товару заявляється (декларується) органу доходів і зборів шляхом подання оригіналів документів про походження товару. Сертифікат про походження товару це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.

Згідно з положеннями частин восьмої та дев`ятої статті 43 МК України у разі якщо в документах про походження товару є розбіжності у відомостях про країну походження товару або органом доходів і зборів встановлено інші відомості про країну походження товару, ніж ті, що зазначені у документах, декларант або уповноважена ним особа має право надати органу доходів і зборів для підтвердження відомостей про заявлену країну походження товару додаткові відомості. Додатковими відомостями про країну походження товару є відомості, що містяться в товарних накладних, пакувальних листах, відвантажувальних специфікаціях, сертифікатах (відповідності, якості, фітосанітарних, ветеринарних тощо), митній декларації країни експорту, паспортах, технічній документації, висновках-експертизах відповідних органів, інших матеріалах, що можуть бути використані для підтвердження країни походження товару.

Відповідно до частин першої та другої статті 44 МК України для підтвердження країни походження товару орган доходів і зборів у передбачених законом випадках має право вимагати та отримувати документи про походження такого товару. У разі ввезення товару на митну територію України документ, що підтверджує країну походження товару, подається обов`язково лише у разі, якщо це необхідно для застосування митно-тарифних заходів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, кількісних обмежень (квот), інших заходів економічного або торговельного характеру, що здійснюються в односторонньому порядку або відповідно до двосторонніх чи багатосторонніх міжнародних договорів, укладених відповідно до закону, або заходів, що здійснюються відповідно до закону для забезпечення здоров`я населення чи суспільного порядку, а також у разі, якщо в органу доходів і зборів є підстави для підозри в тому, що товар походить з країни, товари якої заборонені до переміщення через митний кордон України згідно із законодавством України.

Згідно частини першої статті 281 МК України допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори.

Законом України «Про ратифікацію Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони» від 16 вересня 2014 року № 1678-VII ратифіковано Угоду про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (далі Угода).

Згідно зі статтями 26, 31 Глави 1 Розділу IV Угоди, положення цієї Глави застосовуються до торгівлі товарами2, що походять з територій Сторін.

Відповідно до пункту 1 статті 29 Угоди про асоціацію кожна Сторона зменшує або скасовує ввізне мито на товари, що походять з іншої Сторони, відповідно до графіків, встановлених у додатку I-A до цієї Угоди.

Для цілей цієї Глави «походження» означає, що товар підпадає під правила походження, викладені в Протоколі I до цієї Угоди («Щодо визначення концепції «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва»).

Сторони не повинні запроваджувати або зберігати в силі будь-які мита, податки або будь-які інші заходи еквівалентної дії, що накладаються на вивезення товарів або запроваджується у зв`язку з вивезенням товарів на іншу територію.

Згідно зі статтею 13 Протоколу 1 до Угоди, преференційний режим, передбачений цією Угодою, застосовуються лише до товарів, які виконують умови цього Протоколу, транспортованих безпосередньо між Європейським Союзом та Україною. Проте товари у складі однієї партії можуть бути транспортовані через інші території з перевантаженням або тимчасовим зберіганням на цій території (за необхідності) за умови постійного перебування цих товарів під наглядом митних органів у країні транзиту чи зберігання, і якщо з цими товарами не виконуватиметься жодних операцій окрім розвантаження, перевантаження та заходів, необхідних для збереження в належному стані.

Товари, що походять з певної країни, можуть бути транспортовані по трубопроводу через територію країн, іншої, ніж країни Європейського Союзу та України.

Приписами статті 16 Протоколу 1 до Угоди передбачено, що товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів: сертифікат з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку III до цього Протоколу; або у випадках, вказаних у статті 22(1) цього Протоколу, декларація, що надалі іменуватиметься «декларацією інвойс», надана експортером до інвойсу, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати; текст декларації інвойс наведений у Додатку IV до цього Протоколу.

Відповідно до статті 17 Протоколу 1 до Угоди, сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами країни експорту на письмову заяву експортера або, під відповідальність експортера, його уповноваженим представником.

Сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бут виданий митними органами країни-члена Європейського Союзу або України, якщо розглядувані товари можуть бути визнаними такими, що походять з Європейського Союзу або України, і задовольняють іншим умовам цього Протоколу.

Митні органи, які видають сертифікати з перевезення товару EUR.1, повинні вжити всіх необхідних заходів для перевірки статусу походження товарів, а також виконання інших умов цього Протоколу. Для виконання цього завдання вони мають право вимагати будь-яких доказів і здійснювати будь-яку перевірку рахунків експортера та інші перевірки, які вважатимуть належними. Ці органи також мають забезпечити правильне заповнення бланків, зазначених у пункті 2 цієї статті. Вони зокрема повинні перевірити, чи заповнена комірка, призначена для опису товарів, таким чином, щоб запобігти зловмисному дописуванню.

Дата видачі сертифіката з перевезення товару EUR.1 повинна бути вказана в Комірці 11 цього сертифіката.

Сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами й переданий експортерові одразу ж після здійснення чи забезпечення фактичного експортування товару.

Порядок заповнення та видачі митницею сертифіката з перевезення (походження) товару EUR.1, що затверджений Наказ Міністерства фінансів України від 20.11.2017 № 950 (далі Порядок), визначає процедуру заповнення та видачі митницею сертифіката з перевезення (походження) товару EUR.1 відповідно до положень Угоди про вільну торгівлю між Україною та державами ЄАВТ, Угоди про сільське господарство між Україною та Королівством Норвегія, Угоди про сільське господарство між Україною та Ісландією та Угоди про сільське господарство між Україною та Швейцарською Конфедерацією, ратифікованих Законом України від 07 грудня 2011 року № 4091-VI «Про ратифікацію Угоди про вільну торгівлю між Україною та державами ЄАВТ, Угоди про сільське господарство між Україною та Королівством Норвегія, Угоди про сільське господарство між Україною та Ісландією та Угоди про сільське господарство між Україною та Швейцарською Конфедерацією», Угоди про вільну торгівлю між Урядом України та Урядом Чорногорії, ратифікованої Законом України від 16 жовтня 2012 року № 5445-VI «Про ратифікацію Угоди про вільну торгівлю між Урядом України та Урядом Чорногорії», Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, ратифікованої Законом України від 16 вересня 2014 року № 1678-VII «Про ратифікацію Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони», а також інших міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку, якими передбачено ідентичну процедуру заповнення та видачі митницею сертифіката з перевезення (походження) товару EUR.1 (далі Угоди).

Відповідно до пункту 2 Розділу І Порядку, сертифікат з перевезення (походження) товару EUR.1 заповнюється та видається відповідно до положень Угод, статті 46 Глави 7 Розділу ІІ й пункту 14 частини другої статті 544 Глави 74 Розділу XX Митного кодексу України та цього Порядку.

Приписами пункту 3 Розділу І Порядку передбачено, що сертифікат з перевезення (походження) товару EUR.1 (далі сертифікат) документ, який підтверджує статус преференційного походження товару(ів), форма якого наведена у додатках до Угод.

За приписами підпунктів 1, 2, 3 Розділу ІІІ Порядку, сертифікат видається у разі, якщо його потрібно пред`явити як доказ, що товар(и) відповідає(ють) вимогам правил визначення преференційного походження, встановлених Угодами, при застосуванні преференційних ставок ввізного мита.

Пунктом 1 Розділу VII Порядку передбачено, що митниця відмовляє у видачі сертифіката, якщо: форма поданого бланка сертифіката (за наявності) не відповідає формі, визначеній Угодами; сертифікат (за наявності) та/або заяву та/або їх електронні копії заповнено з порушенням вимог Угод та цього Порядку; товар(и), на який(і) подано заяву щодо видачі сертифіката, не відповідає(ють) вимогам преференційного походження.

Суд встановив, що згідно з Контрактом № 826-Е від 15.12.2023 в Україну було поставлено (ввезено на митну територію України) стаціонарну лінію гарячого цинкування металу, виробництва Gimeco Impianti Str, Італія, як комплектний об`єкт у незібраному вигляді (далі Товар, Обладнання).

Код Товару згідно з УКТ ЗЕД: присвоєний Рішенням щодо зобов`язуючої інформації з питань класифікації товарів від 06.03.2024 № BTI-24UA1 (за нумерацією в ЄАІС Держмитслужби: ПРК-KO-209-0001-24) Львівської митниці Держмитслужби України.

Суд зазначає, що імпортований Товар за позицією УКТ ЗЕД зазначений у Додатку 1-А до глави 1 «Скасування мит» до Угоди, який є його невід`ємною частотною, що передбачає можливість застосування при митному оформленні цього товару преференційного режиму оподаткування (преференція « 410» - товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС), як «Складова комплектного об`єкта», що не заперечується та не спростовується відповідачем жодними належними доказами та доводами.

Пунктами 1, 2 статті 26 Угоди передбачено, що її положення застосовуються до торгівлі товарами, що походять з територій Сторін. Для цих цілей «походження» означає, що товар підпадає під правила походження, викладені в Протоколі 1 до цієї Угоди («Щодо визначення концепції «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва»).

Відповідно до статті 2 Розділу ІІ Протоколу 1 «Щодо визначення концепції «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва» до Угоди про асоціацію з метою впровадження цієї Угоди наступні товари мають вважатися як такі, що походять з Європейського Союзу: товари, цілком вироблені в Європейському Союзі, як це визначається у статті 5 цього Протоколу; товари, отримані в Європейському Союзі з матеріалів, які не були вироблені цілком у Європейському Союзі, за умови, що такі матеріали пройшли достатню обробку в ЄС відповідно до статті 6 цього Протоколу.

Статтею 16 Розділу V Протоколу 1 встановлено, що товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів:

(a) сертифікат з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додаткудо цього Протоколу; або

(b) у випадках, вказаних у статті 22(1) цього Протоколу, - декларація, що надалі іменуватиметься «декларацією інвойс», надана експортером до інвойса, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати; текст декларації інвойс наведений у Додаткудо цього Протоколу.

Статтею 17 Розділу V Протоколу 1 передбачено, що сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами країни експорту на письмову заяву експортера або, під відповідальність експортера, його уповноваженим представником.

Для цього експортер або його уповноважений представник має заповнити сертифікат з перевезення товару EUR.1, а також бланк заяви, зразок якої наведений у Додатку III. Ці бланки мають бути заповнені однією з мов, якими складено цю Угоду, і згідно з нормами законодавства країни експорту. Якщо їх заповнюють від руки, це має бути зроблено чорнилом і друкованими літерами. Опис товарів потрібно викласти у виділеній для цього комірці, не залишаючи вільних рядків. Якщо комірка заповнена не повністю, під останнім рядком опису потрібно накреслити горизонтальну лінію й перекреслити вільний залишок комірки.

Експортер, який подає заяву про видачу сертифіката з перевезення товару EUR.1, повинен бути готовим у будь-який час на вимогу митних органів країни експорту, у якій видається сертифікат з перевезення товару EUR.1, надати всі належні документи на підтвердження статусу походження товарів, а також виконання інших умов цього Протоколу.

Сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами країни-члена Європейського Союзу або України, якщо товари можуть бути визнаними такими, що походять з Європейського Союзу або України, і задовольняють іншим умовам цього Протоколу.

Митні органи, які видають сертифікати з перевезення товару EUR.1, повинні вжити всіх необхідних заходів для перевірки статусу походження товарів, а також виконання інших умов цього Протоколу. Для виконання цього завдання вони мають право вимагати будь-яких доказів і здійснювати будь-яку перевірку рахунків експортера та інші перевірки, які вважатимуть належними. Ці органи також мають забезпечити правильне заповнення бланків, зазначених у пункті 2 цієї статті. Вони, зокрема повинні перевірити, чи заповнена комірка, призначена для опису товарів, таким чином, щоб запобігти зловмисному дописуванню.

Дата видачі сертифіката з перевезення товару EUR.1 повинна бути вказана в комірці 11 цього сертифіката.

Сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами й переданий експортерові одразу ж після здійснення чи забезпечення фактичного експортування товару.

Згідно з пунктом 1 Розділу V статті 24 Протоколу 1 підтвердження походження є дійсним протягом чотирьох місяців з дати видачі в країні експорту й у зазначений період має бути подане до митних органів країни імпорту.

Відповідно до статті 26 «Імпортування частинами» Розділу V «Підтвердження походження» Протоколу 1 якщо на запит імпортера і на умовах, указаних митними органами країни імпорту, розібрані чи незібрані товари в розумінні Загального правила 2(a) Гармонізованої системи, що підпадають під дію Розділів XVI і XVII або позицій 7308 і 9406 Гармонізованої системи, імпортуються частинами, після ввезення першої частини імпортер повинен подати митним органам країни імпорту єдине підтвердження походження цих товарів.

Комплектний об`єкт - товар, який згідно з вимогами Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності класифікується за одним товарним кодом, але за виробничими чи транспортними умовами переміщується через митний кордон України у розібраному чи незібраному вигляді декількома транспортними засобами (підпункт 1.2 розділу І «Загальні положення» Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення комплектних об`єктів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 630).

Згідно з положеннями пункту 2 статті 39 «Поправки до Протоколу» Розділу VIII «Прикінцеві Положення» Протоколу 1 після приєднання України до Регіональної Конвенції про Пан-Євро-Середземноморські преференційні правила визначення походження Підкомітет з Митного Співробітництва може також вирішити замінити правила визначення походження, наведені в цьому Протоколі, тими, що містяться в додатку до Конвенції.

Законом України «Про приєднання України до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження» від 8 листопада 2017 року № 2187-VIII Україна приєдналася до Конвенції, яка набрала чинності з 01 лютого 2018 року.

У зв`язку з цим та відповідно до Рішення Підкомітету Україна ЄС з питань митного співробітництва від 21 листопада 2018 року № 1/2018 з 01 січня 2019 року стаття 26 Протоколу 1 замінена нормою аналогічного змісту, яка викладена в статті 25 Доповнення 1 Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження.

Пунктом 3 розділу І Порядку заповнення та видачі митницею сертифіката з перевезення (походження) товару EUR.1, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20 листопада 2017 року № 950, сертифікат з перевезення (походження) товару EUR.1 документ, який підтверджує статус преференційного походження товару(ів).

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ вказаного Порядку сертифікат заповнюється на одну партію товару(ів), що експортується(ються).

За визначенням, наведеним у статті 1 Розділу І «Загальні положення» Протоколу 1, «партія товару» означає товари, що або одночасно посилаються від одного експортера одному одержувачу, або зазначені в одному транспортному документі, що регламентує їх відправку від експортера одержувачу, або, за відсутності такого документу, в єдиному інвойсі.

Партія товару означає товари, що або одночасно посилаються від одного експортера одному одержувачу, або зазначені в одному транспортному документі, що регламентує їх відправку від експортера одержувачу, або, за відсутності такого документу, в єдиному інвойсі.

Згідно з Рішенням Комісії ЄС № 2007/С83/01 (пояснення Комісії ЄС в частині «преференційних правил походження») допускається супроводження партій товару окремими доказами його походження. У такому випадку ці документи приймаються митними органами країни-імпортера для відповідних партій замість єдиного доказу походження, виданого для всього продукту (товару).

Таким чином, з урахуванням вказаних положень чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, Суд зазначає, що імпортер має право на застосування відповідної тарифної преференції у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом товарів та/або їх зменшення, ввезених із Європейського Союзу, за умови підтвердження походження цих товарів під час митного оформлення сертифікатом EUR.1 (або іншим документом, визначеним МК України та Протоколом 1), що виданий митними органами країни експортера на відповідну партію товару.

Суд встановив, що згідно з Контрактом № 826-Е від 15.12.2023 в Україну було поставлено (ввезено на митну територію України) стаціонарну лінію гарячого цинкування металу, виробництва Gimeco Impianti Str, Італія, як комплектний об`єкт у незібраному вигляді (далі Товар, Обладнання).

Переміщення через митний кордон України вказаного товару здійснено позивачем у розібраному вигляді частинами та оформлено наступними митними деклараціями типу «ІМ 40 ДЕ» №№: 24UA82U9 від 25.03.2024 року, 24UA20U2 від 27.03.2024 року, 24UA25U8 від 27.03.2024 року, 24UA51U1 від 01.04.2024 року, 24UA37U7 від 01.04.2024 року, 24UA89U2 від 08.04.2024 року, 24UA42U5 від 15.04.2024 року, 24UA64U0 від 16.04.2024 року, 24UA39U6 від 22.04.2024 року, 24UA22U1 від 26.04.2024 року, 24UA33U6 від 23.04.2024 року, 24UA50U1 від 29.04.2024 року, 24UA24U2 від 14.05.2024 року, 24UA98U3 від 14.05.2024 року, 24UA01U0 від 20.05.2024 року, 24UA56U8 від 24.05.2024 року, 24UA59U0 від 30.05.2024 року, 24UA71U8 від 03.06.2024 року, 24UA37U6 від 10.06.2024 року, 24UA56U0 від 11.06.2024 року, 24UA00U7 від 17.06.2024 року, 24UA38U3 від 17.06.2024 року, 24UA46U5 від 04.07.2024 року, 24UA74U0 від 24.06.2024 року, 24UA60U6 від 24.06.2024 року, 24UA77U7 від 24.06.2024 року, 24UA49U6 від 28.06.2024 року, 24UA44U5 від 01.07.2024 року, 24UA27U4 від 10.07.2024 року, 24UA18U4 від 15.07.2024 року, 24UA15U6 від 22.07.2024 року, 24UA01U0 від 29.07.2024 року, 24UA42U7 від 29.07.2024 року.

Код Товару згідно з УКТ ЗЕД: присвоєний Рішенням щодо зобов`язуючої інформації з питань класифікації товарів від 06.03.2024 № BTI-24UA1 (за нумерацією в ЄАІС Держмитслужби: ПРК-KO-209-0001-24).

Сертифікати з перевезення (походження) Товару форми EUR.l №№: T 354486, T 354487, T 354488, T 354490, T 354491, T 354493, T 354494, T 354496, T 354497, T 354498, T 354500, T 354502, T 354504, T 354503, T 354506, T 354507, A 982819, T 354508, T 354509, T 354510, T 354513, T 354514, PL/MF/AT 0152419, T 354516, T 354658, T 354659, T 354517, T 354518, T 354661, T 354662, T 354525, T 354664, T 354666, що надавались Експортером (Постачальником) разом з імпортованими частинами (партіями) Товару, про що свідчать відомості графи « 44» відповідних митних декларацій, є документами, які підтверджують статус преференційного походження Товару, зазначеного у цих сертифікатах.

Під час митного оформлення імпортованого Позивачем Обладнання (виробничої лінії) Відповідач не мав сумніву з приводу зазначених у сертифікатах походження EUR.1, виданих компетентним органом Експортера, відомостей щодо країни походження Обладнання (виробничої лінії) або, що у наданих Позивачем на кожну частину Обладнання сертифікатах походження EUR.1 були розбіжності у відомостях про країну походження товару.

Відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651 «Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа» (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 1372/21684 від 14.08.2012) у всіх митних деклараціях експортером зазначено Компанію «Gimeco Impianti Str» (Італія), а країна походження товару Італія.

Суд встановив, що надані позивачем сертифікати з перевезення (походження) комплектуючих форми EUR.1 не скасовані та не визнані недійсними митним органом, а тому підтверджують пільги зі сплати митних платежів.

22.03.2024 ТзОВ "Екран" () подало до оформлення митну декларацію №UA209120/2024/007917 на першу складову комплектного об`єкта «Стаціонарна лінія гарячого цинкування металу», код за УКТЗЕД (далі - комплектний об`єкт) із застосуванням преференційного режиму оподаткування на підставі сертифіката з перевезення форми EUR.1 від 15.03.2024 року № T354486, виданого уповноваженим органом Італійської Республіки на вказану партію товару (код пільги « 410» - Товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС [Абзац перший частини першої статті 29 додатка I-A «Тарифний графік України» до глави 1 розділу IV «Торгівля та питання, пов`язані з торгівлею» (скасування мит) Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони]).

За результатами перевірки підстав для застосування преференційного режиму оподаткування митниця відмовила у наданні преференційного режиму оподаткування та сформована картка відмови №UA209120/2024/000139 від 22.03.2024. В картці відмови зазначено:

«Неможливість завершення митного оформлення у зв`язку з неподанням митним органам необхідних документів для застосування преференції (410), а саме відсутній документ за кодом 0954 (сертифікат про походження EUR.1) єдине підтвердження походження цих товарів. Порушено вимоги ст. 26 Протоколу І до "Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони" ратифікованою законом України № 1678-VII від 16.09.2014, ст. 25 Закону України від 08.11.2017 року №2187- VIII "Про приєднання України до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження". п.6 ст. 281, ст.257, 266 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI та Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом МФУ від 30.05.2012 №651. Картка відмови може бути оскаржена у порядку, встановленому главою 4 Митного Кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI» (інформація з АСМО Інспектор).

Отже, Позивач (як імпортер) застосував до першої партії товару, який постачався комплектними об`єктами, тарифну преференцію (пільгу) зі сплати ввізного мита за кодом « 410 Товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС» (Класифікатор звільнень від сплати митних платежів при ввезенні товарів на митну територію України, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 20 вересня 2012 року № 1011) відповідно до норм Протоколу 1 Угоди про асоціацію. З метою застосування цієї тарифної преференції позивач для митного оформлення товарів надав усі необхідні документи, у тому числі сертифікати про походження товару EUR.1 (у яких визначено країну походження та зазначено, що такий має бути використаний у преференційній торгівлі між Європейська Співдружність і Україна), видані митними органами на кожну партію товару.

Суд встановив, що Відповідач відмовив у митному оформленні (випуску) Товару на умовах режиму вільної торгівлі з причин неподання митному органу єдиного сертифікату EUR.1 на Товар.

Таким чином по суті вказаного позову спір між Позивачем і Відповідачем є спором щодо обов`язку Імпортера (Позивача) надати митному органу (Відповідачу) при ввезенні першої частини комплектного об`єкта Обладнання (виробничої лінії) єдиного сертифіката походження товару з Європейського Союзу (сертифікат EUR.1), як підстави для застосування преференційної ставки ввізного мита, а не декількох (на кожну частину ввезеного обладнання (виробничої лінії)) таких сертифікатів. Контролюючий орган (Відповідач) вважає, що ненадання єдиного підтвердження походження імпортованого Позивачем товару, незважаючи на підтвердження походження кожної складової ввезеного Обладнання (виробничої лінії), виключає можливість застосування митної преференції відповідно до статті 26 Протоколу 1.

Тому митне оформлення цієї першої партії (частини) імпортованого Товару було здійснено за іншою митною декларацією № 24UA82U9 від 25.03.2024 року, зі сплатою 2% ввізного мита за цією митною декларацією у сумі 52 873,94 грн.

З огляду на вищенаведене та за відсутності єдиного підтвердження походження імпортованого Товару, митне оформлення усіх наступних партій (частин) імпортованого Товару теж було здійснено зі сплатою Позивачем (Імпортером) ввізного мита за кожною митною декларацією.

Після завершення поставки в Україну усього Товару Позивач повторно витребував у Постачальника (Експортера) Gimeco Impianti Str (Італія) єдиний сертифікат EUR.1 на Товар.

Постачальник відмовив Товариству (Позивачу) у наданні такого єдиного сертифікату EUR.1 на Товар, обґрунтовуючи свою відмову тим, що сертифікат EUR1 це документ, пов`язаний з рахунком-фактурою на відправлення, а оскільки Постачальник не здійснював єдиної відправки всього заводу (Товару, Обладнання), а близько 30 відправок, тому було видано близько 30-ти сертифікатів EUR.1.,

Постачальник також повідомив про неможливість для одних і тих же відправлень видати більше ніж один сертифікат EUR.1 для усього Товару, про що йдеться у Листі Постачальника від 30.09.2024 року «EUR.1».

Разом з відмовою у наданні Позивачу єдиного сертифікату EUR.1 для усього Товару, Експортер Товару надав Покупцю єдиний сертифікат походження Товару загальної форми № C4, виданий Торгово-промисловою палатою Мілану (Італія), № Прот. 309416/2024 у якому значиться, що Товар походить з Європейського союзу.

Статтею 45 МК України визначено підстави та порядок перевірки документів, що підтверджують країну походження товару.

Відповідно до частини першої статті 45 МК України у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, орган доходів і зборів може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.

За положеннями статті 33 «Перевірка підтверджень походження» Розділу VI «Домовленості про адміністративне співробітництво» Протоколу 1 подальші перевірки підтверджень походження мають здійснюватися у довільному порядку або тоді коли митні органи країни імпорту мають обґрунтовані сумніви в достовірності таких документів, статусі походження відповідних товарів або виконанні інших вимог цього Протоколу (пункт 1).

З метою реалізації положень пункту 1 цієї статті митні органи країни імпорту повинні повернути сертифікат з перевезення товару EUR.1 та інвойс, якщо він був поданий, декларацію інвойс або копії цих документів митним органам країни експорту, вказавши, якщо це доречно, причини запиту. Будь-які отримані документи й інформація, що вказують на недостовірність інформації, наведеної в підтвердженні походження, повинні бути передані на підтримку запита про перевірку (пункт 2).

Перевірка має бути здійснена митними органами країни експорту. Для виконання цього завдання вони мають право вимагати будь-яких доказів і здійснювати будь-яку перевірку рахунків експортера та інші перевірки, які вважатимуть належними (пункт 3).

Якщо митні органи країни імпорту вирішують призупинити надання преференційного режиму для товарів, щодо яких здійснюється перевірка, до надходження результатів цієї перевірки, вони повинні запропонувати імпортерові позбавитися товару з уживанням будь-яких запобіжних заходів, які вважатимуться необхідними (пункт 4).

В той же час, суд наголошує, що відповідач не мав сумніву з приводу зазначених у сертифікатах перевезення (походження) Товару форми EUR.l №№: T 354486, T 354487, T 354488, T 354490, T 354491, T 354493, T 354494, T 354496, T 354497, T 354498, T 354500, T 354502, T 354504, T 354503, T 354506, T 354507, A 982819, T 354508, T 354509, T 354510, T 354513, T 354514, PL/MF/AT 0152419, T 354516, T 354658, T 354659, T 354517, T 354518, T 354661, T 354662, T 354525, T 354664, T 354666, виданих компетентним органом Експортера, відомостей щодо країни походження Обладнання (виробничої лінії) або, що у наданих Позивачем на кожну частину Обладнання сертифікатах походження EUR.1 були розбіжності у відомостях про країну походження товару.

Статтею 24 Доповнення І до Конвенції встановлено, що підтвердження походження повинні подаватися до митних органів Договірної сторони-імпортера згідно з чинним порядком цієї країни. Ці органи можуть вимагати здійснення перекладу підтвердження походження, а також подання разом із митною декларацією на ввезення заявки імпортера про те, що ввезені товари відповідають умовам, необхідним для застосування Угоди.

За пунктом 1 статті 29 Угоди кожна її Сторона зменшує або скасовує ввізне мито на товари, що походять з іншої Сторони, відповідно до Графіків, встановлених у Додатку 1-А до цієї Угоди. При цьому для кожного товару базова ставка ввізного мита, стосовно якої повинно застосовуватися поступове зменшення відповідно до пункту 1 цієї статті, зазначається у Додатку І до Угоди (пункт 2 статті 29 Угоди).

У Додатку 1-А до Глави 1 «Скасування мит» до Угоди на товари за кодом УКТ ЗЕД (Товар імпортований Позивачем по Контракту) відзначено базову ставку увізного мита на рівні 2 %, перехідний період на них обох встановлено тривалістю 0 (нуль) років, тобто повне скасування увізного мита на Товар імпортований Позивачем по Контракту із застосуванням ставки 0 % відбулося безпосередньо з 01.01.2019 року.

За пунктом 1 частини третьої статті 44 МК України, у разі переміщення товарів через митний кордон України товарів, до яких застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України, країна походження товару обов`язково заявляється (декларується) митному органу шляхом зазначення в митній декларації назви країни походження товару та відомостей про сертифікат про походження товару.

У статті 43 МК України наводяться види документів, що підтверджують країну походження товару: сертифікат про походження товару (документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару), - засвідчена декларація про походження товару (декларація про походження товару, засвідчена державною організацією або компетентним органом, наділеним відповідними повноваженнями), - декларація про походження товару (письмова заява про країну походження товару, зроблена у зв`язку з вивезенням товару виробником, продавцем, експортером (постачальником) або іншою компетентною особою на комерційному рахунку чи будь-якому іншому документі, який стосується товару), - сертифікат про регіональне найменування товару.

Країна походження товару заявляється (декларується) митному органу шляхом зазначення назви країни походження товару та відомостей про документи, що підтверджують походження товару, у митній декларації.

Відповідно до частини п`ятої статті 280 МК України ввізне мито є диференційованим щодо товарів, що походять з держав, які спільно з Україною входять до митних союзів або утворюють з нею зони вільної торгівлі. У разі встановлення будь-якого спеціального преференційного митного режиму згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

Отже, використання пільгового (преференційного) режиму зони вільної торгівлі у розумінні Угоди при ввезенні товарів на митну територію України можливе при дотриманні трьох основних умов:

- імпортований в Україну товар повинен мати походження з країн ЄС;

- обов`язковою є наявність документів, що підтверджують країну походження товару;

- обов`язковим є пряме транспортування з ЄС в Україну.

Суд зазначає, що відповідно до положень статті 32 Віденської конвенції про право міжнародних договорів від 23.05.1969 (відповідно до статті 84(2) Конвенції вона набрала чинності для Української РСР з 13 червня 1986 року) щодо можливого звернення до додаткових засобів тлумачення договору (відповідно до статті 1 Конвенції для цілей цієї Конвенції «договір» означає міжнародну угоду, укладену між державами в письмовій формі і регульовану міжнародним правом, незалежно від того, чи викладена така угода в одному документі, у двох чи кількох зв`язаних між собою документах, а також незалежно від її конкретного найменування), в тому числі до підготовчих матеріалів та до обставин укладення договору, щоб підтвердити значення, яке випливає із застосування статті 31 (стаття 31 «Загальне правило тлумачення»), або визначити значення, коли тлумачення відповідно до статті 31: а) залишає значення двояким чи неясним; або b) призводить до результатів, які є явно абсурдними або нерозумними.

Таким додатковим засобом тлумачення в розумінні статті 32 Віденської конвенції суди попередніх інстанцій цілком обґрунтовано визнали Методичні рекомендації щодо правил преференційного походження, що застосовуються між країнами Європейського Співтовариства, іншими європейськими країнами та країнами-учасницями Євро-середземноморського партнерства (A Users Handbook to the Rules of Preferential Origin used in trade between the European Community, other European Countries and the countries participating to the Euro-Mediterranean Partnership) (далі - Методичні рекомендації; джерело: https://taxation-customs.ec.europa.eu/system/files/2016-09/handbook_en_0.pdf), в яких надано постатейні коментарі до стандартних положень Протоколів щодо правил визначення преференційного походження.

Так, у коментарі Методичних рекомендацій до статті 26 Протоколу 1 зазначено, що вказана стаття надає імпортерам право запросити в митних органів дозвіл на імпорт великогабаритних елементів частинами, до кожної відправки додається єдиний сертифікат походження товару, що має бути поданий під час імпорту першої партії. Це дає можливість спростити процедуру імпорту, виключивши необхідність подавати окремий сертифікат походження на кожну поставку (партію). Відповідно, положення цієї статті головним чином застосовуються до виробничого обладнання, що за своєю природою не може бути відвантаженим однією партією. Митні органи країни-імпортера, за умови виконання імпортером поставлених до нього вимог, мають право погодити такий запит, або відхилити його. У разі погодження запиту митними органами країни імпортера, імпортер повинен надати єдиний сертифікат походження товару під час ввезення першої партії. Водночас, імпортер, який має на меті здійснення поставки частинами, перед ввезенням першої партії товару мусить проінформувати експортера про необхідність отримання єдиного сертифікату походження для всього імпортованого продукту (комплектного об`єкта). Якщо кожна така поставка супроводжуються підтвердженнями походження, такі окремі підтвердження походження повинні бути прийняті митними органами країни імпортера замість єдиного сертифікату походження, який видано на весь продукт.

Зазначене узгоджується з правовими висновками викладеними Верховним Судом у постанові від 19 травня 2023 року у справі № 140/211/20.

З урахуванням вказаного нормативного регулювання спірних правовідносин, встановлених у справі, що розглядається обставин справи, Суд дійшов висновку, що норми чинного митного законодавства (з урахуванням міжнародних договорів та угод, учасниками яких є Україна) не забороняли позивачу (імпортеру) для застосування преференційної ставки ввізного мита подавати сертифікати походження на кожну частину комплектного об`єкта.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 липня 2024 року у справі №440/3770/19.

Отже, на думку суду, всім цим умовам відповідає ввезення на митну територію України Товару за зовнішньоекономічним Контрактом № 826-Е від 15.12.2023 року між Позивачем (Покупцем, Імпортером) та Постачальником, Експортером Gimeco Impianti Str, Італія, випущених у вільний обіг за митними деклараціями типу «ІМ 40 ДЕ» №№ 24UA82U9 від 25.03.2024 року, 24UA20U2 від 27.03.2024 року, 24UA25U8 від 27.03.2024 року, 24UA51U1 від 01.04.2024 року, 24UA37U7 від 01.04.2024 року, 24UA89U2 від 08.04.2024 року, 24UA42U5 від 15.04.2024 року, 24UA64U0 від 16.04.2024 року, 24UA39U6 від 22.04.2024 року, 24UA22U1 від 26.04.2024 року, 24UA33U6 від 23.04.2024 року, 24UA50U1 від 29.04.2024 року, 24UA24U2 від 14.05.2024 року, 24UA98U3 від 14.05.2024 року, 24UA01U0 від 20.05.2024 року, 24UA56U8 від 24.05.2024 року, 24UA59U0 від 30.05.2024 року, 24UA71U8 від 03.06.2024 року, 24UA37U6 від 10.06.2024 року, 24UA56U0 від 11.06.2024 року, 24UA00U7 від 17.06.2024 року, 24UA38U3 від 17.06.2024 року, 24UA46U5 від 04.07.2024 року, 24UA74U0 від 24.06.2024 року, 24UA60U6 від 24.06.2024 року, 24UA77U7 від 24.06.2024 року, 24UA49U6 від 28.06.2024 року, 24UA44U5 від 01.07.2024 року, 24UA27U4 від 10.07.2024 року, 24UA18U4 від 15.07.2024 року, 24UA15U6 від 22.07.2024 року, 24UA01U0 від 29.07.2024 року, 24UA42U7 від 29.07.2024 року, з урахуванням поданої Позивачем до Відповідача Заяви про відновлення режиму найбільшого сприяння, вільної торгівлі, застосування преференційної ставки ввізного мита та повернення надміру сплачених сум митних платежів (у порядку статті 301 Митного кодексу України), вих. № 332 від 08 жовтня 2024 року, разом з оригіналами сертифікатів з перевезення (походження) Товару форми EUR.l №№: T 354486, T 354487, T 354488, T 354490, T 354491, T 354493, T 354494, T 354496, T 354497, T 354498, T 354500, T 354502, T 354504, T 354503, T 354506, T 354507, A 982819, T 354508, T 354509, T 354510, T 354513, T 354514, PL/MF/AT 0152419, T 354516, T 354658, T 354659, T 354517, T 354518, T 354661, T 354662, T 354525, T 354664, T 354666, що також надавались Відповідачу разом з імпортованими частинами (партіями) Товару та зазначені у графі « 44» відповідних вищевказаних митних декларацій, та разом із сертифікатом загальної форми № C4, виданим Торгово-промисловою палатою Мілану (Італія), № Прот. 309416/2024, які в сукупності є належними та допустимими доказами, що підтверджують преференційне походження Товару з Європейського союзу.

У суду не виникає жодних сумнівів, що перелічені вище сертифікати з перевезення товарів EUR.1, видані Постачальником, Експортером Gimeco Impianti Str, Італія, і також належно підтверджують преференційний статусу імпортованого Позивачем Товару в рамках Угоди, тим більше. Під час митного оформлення жодного зауваження або сумнівів щодо походження товару у митного органу теж не виникало.

Отже, документами, які підтверджують преференційне походження імпортованого Позивачем Товару стаціонарної лінії гарячого цинкування металу, виробництва Gimeco Impianti Str, Італія, код за УКТЗЕД (механічні пристрої для обробки металів, включаючи машини для намотування електродроту на котушки), є сертифікати з перевезення товарів EUR.1 зазначені у графі « 44» відповідних вищевказаних митних декларацій, що підтверджують статус Товару в рамках Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом від 27.06.2014 року.

З огляду на викладене, судом встановлено, що Позивач дотримав усіх визначених вимог законодавства щодо подання необхідних документів для відновлення режиму вільної торгівлі (преференційний режим) до Товару стаціонарної лінії гарячого цинкування металу, виробництва Gimeco Impianti Str, Італія, код за УКТЗЕД (механічні пристрої для обробки металів, включаючи машини для намотування електродроту на котушки), під час митного оформлення імпортованого Позивачем Обладнання (виробничої лінії) Відповідач не мав сумніву з приводу зазначених у сертифікатах походження EUR.1, виданих компетентним органом Експортера, відомостей щодо країни походження Обладнання (виробничої лінії) або, що у наданих Позивачем на кожну частину Обладнання сертифікатах походження EUR.1 були розбіжності у відомостях про країну походження товару, а тому відмова Відповідача у відновленні режиму вільної торгівлі, застосуванні преференційної ставки ввізного мита та поверненні надміру сплачених Позивачем сум митних платежів, оформлена Листом В. о. першого заступника начальника Львівської митниці № 7.4-2/15-04/13/28361 від 17.10.2024 року, є протиправною.

Суд дійшов висновку, що норми чинного митного законодавства України (з урахуванням міжнародних договорів та угод, учасниками яких є Україна) не забороняють імпортеру для застосування преференційної ставки ввізного мита подавати сертифікати походження на кожну частину комплектного об`єкта замість єдиного документа-підтвердження.

Такі висновки щодо застосування норми статті 26 Протоколу 1 Верховний Суд сформував у своїх постановах від 13.12.2021 у справі № 240/10799/19 та від 19 травня 2023 року у справі № 140/211/20.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Львівської митниці відновити режим вільної торгівлі (преференційний режим) до Товару стаціонарної лінії гарячого цинкування металу, виробництва Gimeco Impianti Str, Італія, код за УКТЗЕД (механічні пристрої для обробки металів, включаючи машини для намотування електродроту на котушки), що пройшов процедуру митного оформлення за митними деклараціями типу «ІМ 40 ДЕ» згідно поданої Позивачем до Відповідача Заяви про відновлення режиму найбільшого сприяння, вільної торгівлі, застосування преференційної ставки ввізного мита та повернення надміру сплачених сум митних платежів (у порядку статті 301 Митного кодексу України), вих. № 332 від 08 жовтня 2024 року, оформити та подати на виконання до органів Державної казначейської служби України розпорядження на повернення та перерахування на поточний рахунок ТОВ «ЕКРАН», коштів в сумі 2 650 793 грн 81 коп, без податку на додатну вартість, які були надмірно сплачені Товариством (Позивачем) на єдиний рахунок Державної митної служби України, як передоплата для здійснення митного оформлення Товару (передоплата мита на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання).

Процедуру повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як переплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами на час виникнення спірних правовідносин здійснювалася відповідно до Порядку повернення авансових платежів (передоплати) і помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 №643 (далі - Порядок №643).

Відповідно до п. 1 розділу III Порядку №643 повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені здійснюється за заявою платника податків протягом 1095 днів від дня їх виникнення.

Згідно з пунктами 4-7 розділу III Порядку №643 після надходження до митниці Держмитслужби заява, подана за допомогою засобів ІТС Держмитслужби в електронній формі, автоматично після перевірки засобами антивірусного захисту інформації вноситься до Реєстру опрацювання заяв на повернення (далі - Реєстр), який ведеться за допомогою засобів АСМО.

Внесення до Реєстру інформації щодо заяви, поданої платником у паперовому вигляді або за допомогою засобів електронного зв`язку в електронній формі, здійснює працівник Підрозділу.

Реєстр містить дані, зазначені в заяві, та дані, внесені Підрозділом.

Заяву платника, внесену до Реєстру, розглядають відповідні структурні підрозділи митниці Держмитслужби, за визначенням керівника митниці.

Підрозділ перевіряє факт перерахування суми коштів з відповідного рахунку до державного бюджету та відсутність у нього податкового боргу за допомогою засобів АСМО.

Співробітник Підрозділу до Реєстру вносить дату сплати і реквізити, за якими кошти перераховано до бюджету (код класифікації доходів бюджету, бюджетний рахунок, на який перераховано кошти, код за ЄДРПОУ територіального органу Казначейства, на ім`я якого відкрито рахунок, та МФО Казначейства).

Якщо за результатами розгляду заяви митницею Держмитслужби встановлено наявність підстав для повернення коштів, працівник Підрозділу формує електронний висновок про повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені (далі - електронний висновок) за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку, який подається керівнику (заступнику керівника) митниці Держмитслужби для прийняття рішення щодо повернення відповідної суми коштів.

На кожний сформований електронний висновок, за яким прийнято рішення про повернення, накладаються кваліфіковані електронні підписи керівника (заступника керівника) структурного підрозділу, що сформував електронний висновок, керівника (заступника керівника) митниці Держмитслужби та кваліфікована електронна печатка такого органу.

Сформовані електронні висновки з накладеними кваліфікованими електронними підписами та кваліфікованими електронними печатками митниці Держмитслужби у строк не пізніше 17:00 шостого робочого дня до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви до митниці Держмитслужби в автоматичному режимі надсилають до Казначейства для виконання.

Електронні висновки про повернення платежів, належних місцевим бюджетам, та платежів, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами (крім акцизного податку з ввезеного на митну територію України пального), надсилають до Казначейства для виконання за умови їх погодження з відповідними місцевими фінансовими органами.

Враховуючи вищенаведене, з метою реалізації права на повернення переплати з ввізного мита, позивач звернувся до відповідача з заявою вих. № 332 від 08 жовтня 2024 року, у якій просив поновити режим вільної торгівлі в рамках угоди про асоціацію між Україною та ЄС стосовно товару, оформленого згідно митними деклараціями та оформити та подати на виконання до органів Державної казначейської служби України розпорядження на повернення та перерахування на поточний рахунок ТОВ «ЕКРАН» коштів в сумі 2 650 793 грн 81 коп без податку на додатну вартість, які були надмірно сплачені Позивачем на єдиний рахунок Державної митної служби України, як передоплата для здійснення митного оформлення Товару (передоплата мита на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання).

Разом з тим, у відповідь на звернення позивача, відповідач листом від 17.10.2024 № 7.4-2/15-04/13/28361 відмовив в поверненні надміру сплачених коштів, зазначивши, що питання відновлення режиму вільної торгівлі в рамках Конвенції може бути розглянуто Львівською митницею після подання оригіналу єдиного підтвердження походження товару.

Суд вище зазначав, що норми чинного митного законодавства України (з урахуванням міжнародних договорів та угод, учасниками яких є Україна) не забороняють імпортеру для застосування преференційної ставки ввізного мита подавати сертифікати походження на кожну частину комплектного об`єкта замість єдиного документа-підтвердження.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього та виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

За таких обставин, обираючи належний спосіб захисту порушеного права Позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Львівську митницю Держмитслужби відновити режим вільної торгівлі (преференційний режим) до Товару стаціонарної лінії гарячого цинкування металу, виробництва Gimeco Impianti Str, Італія, код за УКТЗЕД (механічні пристрої для обробки металів, включаючи машини для намотування електродроту на котушки), що пройшов процедуру митного оформлення, оформити та подати на виконання до органів Державної казначейської служби України розпорядження на повернення та перерахування Позивачу коштів в сумі 2 650 793 грн 81 коп (два мільйони шістсот п`ятдесят тисяч сімсот дев`яносто три гривні 81 копійка), без податку на додатну вартість, які були надмірно сплачені Товариством на єдиний рахунок Державної митної служби України, як передоплата для здійснення митного оформлення Товару (передоплата мита на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання).

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд дійшов висновку, що позивач при митному оформленні спірного товару дотримав всіх вимог чинного митного законодавства, а також Протоколу 1 до Угоди (Угода про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони; далі - Угода), Доповнення 1 Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження (Законом України від 8 листопада 2017 року № 2187-VIII «Про приєднання України до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження» Україна приєдналася до Конвенції, яка набрала чинності з 1 лютого 2018 року) щодо надання відповідних документів при митному оформленні імпортованих товарів з походженням товару - країни Європейського Союзу, що не було спростовано відповідачем жодними належними, достатніми та допустимими доказами.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, зважаючи на безпідставність відмови митного органу у поверненні позивачу надмірно сплачених до Бюджету митних платежів, позовні вимоги в цій частині теж підлягають до задоволення.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 14 КАС України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з того, що згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Львівської митниці Держмитслужби у відновленні режиму вільної торгівлі до імпортованого Товариством з обмеженою відповідальністю «Екран» товару, який пройшов процедуру митного оформлення, оформленої листом Львівської митниці № 7.4-2/15-04/13/28361 від 17.10.2024.

Зобов`язати Львівську митницю Держмитслужби відновити режим вільної торгівлі (преференційний режим) до Товару - стаціонарної лінії гарячого цинкування металу, виробництва Gimeco Impianti Str, Італія, код за УКТЗЕД (механічні пристрої для обробки металів, включаючи машини для намотування електродроту на котушки), що пройшов процедуру митного оформлення за митними деклараціями типу «ІМ 40 ДЕ» №№ 24UA82U9 від 25.03.2024 року, 24UA20U2 від 27.03.2024 року, 24UA25U8 від 27.03.2024 року, 24UA51U1 від 01.04.2024 року, 24UA37U7 від 01.04.2024 року, 24UA89U2 від 08.04.2024 року, 24UA42U5 від 15.04.2024 року, 24UA64U0 від 16.04.2024 року, 24UA39U6 від 22.04.2024 року, 24UA22U1 від 26.04.2024 року, 24UA33U6 від 23.04.2024 року, 24UA50U1 від 29.04.2024 року, 24UA24U2 від 14.05.2024 року, 24UA98U3 від 14.05.2024 року, 24UA01U0 від 20.05.2024 року, 24UA56U8 від 24.05.2024 року, 24UA59U0 від 30.05.2024 року, 24UA71U8 від 03.06.2024 року, 24UA37U6 від 10.06.2024 року, 24UA56U0 від 11.06.2024 року, 24UA00U7 від 17.06.2024 року, 24UA38U3 від 17.06.2024 року, 24UA46U5 від 04.07.2024 року, 24UA74U0 від 24.06.2024 року, 24UA60U6 від 24.06.2024 року, 24UA77U7 від 24.06.2024 року, 24UA49U6 від 28.06.2024 року, 24UA44U5 від 01.07.2024 року, 24UA27U4 від 10.07.2024 року, 24UA18U4 від 15.07.2024 року, 24UA15U6 від 22.07.2024 року, 24UA01U0 від 29.07.2024 року, 24UA42U7 від 29.07.2024 року, відповідно до поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Екран» до Львівської митниці Держмитслужби заяви про відновлення режиму найбільшого сприяння, вільної торгівлі, застосування преференційної ставки ввізного мита та повернення надміру сплачених сум митних платежів (у порядку статті 301 Митного кодексу України), вих. № 332 від 08 жовтня 2024 року, оформити та подати на виконання до органів Державної казначейської служби України для виконання електронний висновок про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Екран» (Місцезнаходження: 82400, вул. Коновальця 3, м. Стрий, обл. Львівська, Україна; ) № НОМЕР_1 в АГ «ПІВДЕННИЙ», МФО 328209, коштів в сумі 2 650 793 грн 81 коп (два мільйони шістсот п`ятдесят тисяч сімсот дев`яносто три гривні 81 копійка), без податку на додатну вартість, які були надмірно сплачені Товариством з обмеженою відповідальністю «Екран» на єдиний рахунок Державної митної служби України, як передоплата для здійснення митного оформлення Товару (передоплата мита на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (79007, м. Львів, вул. Костюшка, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Екран» (82400, Львівська область, м. Стрий, вул. Коновальця, 3, ) 36336,00 грн сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 3.02.2025.

СуддяБрильовський Роман Михайлович