Справа № 766/15982/24
Суддя: Шестакова Я. В.
Дата ухвалення: 2024-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2024 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Шестакової Я.В.,

за участі секретаря Божко О.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін у м. Херсоні адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом в якому просить скасувати постанову серії БАД № 030574 від 12.09.2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП України.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 12.09.2024 року відносно нього було складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП України, оскільки позивач керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування таким строком на 1 рік. Позивач, оскаржуючи складену на нього постанову, зазначає, що йому не було надано можливість отримати правову допомогу, його автомобіль було зупинено без достатніх на те правових підстав, оскільки ним не було порушено правил дорожнього руху, крім того, постанову було складено не за місцем вчинення правопорушення. Таким чином, на думку позивача дії інспектора поліції щодо складання постанови про адміністративне правопорушення є протиправним, а оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 24.09.2024 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд в порядку спрощеного провадження, без виклику сторін.

14.10.2024 року на адресу суду надійшов відзив від відповідача, в якому представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначає, що вимоги позивача є безпідставними, оскільки оскаржувана постанова винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, уповноваженою на те особою та відповідає вимогам закону. Позивач був позбавлений права керування транспортним засобом на підставі постанови суду, однак, не дивлячись на це, 1.08.2024 року керував транспортним засобом. Просить відмовити в задоволенні позову.

22.10.2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив у якій останній наполягав на задоволенні позовних вимог, зазначивши, що відповідач суб`єктивно відмовив позивачу у праві скористатись правовою допомогою, протиправно склав постанову не на місці вчинення правопорушення, а у відділку поліції та взагалі не надав суду доказів на підтвердження факту керування позивачем транспортним засобом.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

З копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі БАД № 030574 від 12.09.2024 року, винесеної поліцейським взводу 2 роти 4 батальйону УПП в Херсонській області ДПП сержантом поліції Кривошей В.І. вбачається, що позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. В оскаржуваній постанові зазначено, що позивач 11.08.2024 року о 10:04 годин у м.Херсон, перехрестя пров. Лісового та вул. Лісової керував транспортним засобом Great Wall Haval Н6 державний номер НОМЕР_1 та завчасно не подав сигнал світловим показчиком повороту відповідного напрямку, а саме подав його безпосередньо перед виконанням маневру, ближче чим за 50 м до здійснення маневру та припинив його до закінчення маневру, чим порушив п.9.4 ПДР України, при цьому керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування транспортними засобами строком на 1 рік (постанова Приморського районного суду м. Одеси від 14.08.2023 року, чим порушив вимоги п.2.1.а ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 ст.122 КУпАП України та частиною 4 ст.126 КУпАП України.

Статтею 15 Закону України «Про дорожній руху» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Постановою Приморського районного суду міста Одеси від 14.08.2023 у справі №522/2434/23, позивача визнано винним у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Постановою Одеського апеляційного суду від 27.02.2024 у справі №522/2434/23 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, постанову Приморського районного суду м. Одеси від 14.08.2023 залишено без змін.

Позивач у своїй позовній заяві оскаржує обставини, встановлені поліцейським про порушення ним Правил дорожнього руху та, як наслідок, вчинення правопорушень, відповідальність за які передбачено ч. 2 ст. 122 КУпАП та ч. 4 ст. 126 КУпАП, адміністративне стягнення за які відповідно до ст. 36 КУпАП було застосовано у виді штрафу у розмірі 20400 грн, шляхом винесення постанови.

Частиною 2 Статті 36 КУпАП передбачено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Тобто законодавством прямо передбачено накладання стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Пунктом 9.4 ПДР встановлено, що подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху.

Відеофайлом долученим відповідачем до матеріалів відзиву підтверджується факт вчинення правопорушення позивачем, а саме те, що світловий покажчик повороту було подано безпосередньо перед виконанням маневру та припинено його подачу до закінчення маневру.

Сам факт керування транспортним засобом будучи позбавленим права керування транспортним засобом позивачем у позовній заяві не заперечується.

Судом також встановлено, 11.08.2024 поліцейськими було виявлено правопорушення вчинене позивачем, та винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення БАД №031172 відносно позивача. Не погоджуючись із вказаною постановою позивач звернувся до управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції із заявою про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення БАД №031172 від 11.08.2024. За результатами розгляду заяви позивача постанову у справі про адміністративне правопорушення БАД №031172 від 11.08.2024 було скасовано, та матеріали справи відносно позивача було направлено на новий розгляд. Позивачу було направлено повідомлення про запрошення до підрозділу поліції за вих. №7100/41/23/2024 від 28.08.2024 (копія долучена позивачем до позову) відповідно до якого позивач мав з`явитись 12 вересня 2024 року до Кривошея В. з метою розгляду вчиненого позивачем адміністративного правопорушення. З повідомлення про запрошення до підрозділу поліції за вих. №7100/41/23/2024 від 28.08.2024 вбачається, що вказане повідомлення позивач отримав 31.08.2024, що підтверджується особистим підписом позивача у вказаному повідомленні.

Отже, з 31 серпня 2024 року до 12 вересня 2024 року позивач був обізнаний про те що відносно нього 12 вересня 2024 року буде відбуватись розгляд справи про адміністративні правопорушення передбачені ч.2 ст. 122 та ч.4 ст. 126 КУПАП та не був позбавлений можливості вжити заходів, щодо отримання ним правової допомоги та залучення до вказаного розгляду справи адвоката.

Більш того, з відеофайлу вбачається, що в ході спілкування з поліцейським позивач повідомляє, що він спілкувався з адвокатом та хотів щоб адвокат був присутній при розгляді справи, але послуги адвоката він не сплатив, у зв?язку із чим адвокат не з?явився на розгляд справи та не надав йому інформації, яким чином позивачу слід діяти в ході розгляду справи (відеофайл «ОСОБА_1 розгляд справи 12.09.2024» тайм код портативного відеореєстратора з 10:30:09, вказаний відеофайл долучено до відзиву).

Відтак, суд критично ставиться до тверджень позивача про те, що йому не було надано можливості скористатись правовою допомогою, як до таких, що необґрунтовані, оскільки ОСОБА_1 мав час для того, щоб скористатись своїм правом на отримання правової допомоги, тому діями поліцейського таке право позивача порушено не було.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Згідно вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складена поліцейським патрульної поліції, який відповідно до вимог ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення має право розглядати справи про адміністративні порушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ст. 122, 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно положень ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення(зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з п.п. 3, 11 ч. 1ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень та припиняє їх, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР України його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до пункту 1.1. ПДР ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно пункту 1.9 ПДР особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Щодо складення оскаржуваної постанови не за місцем вчинення правопорушення суд зауважує наступне: відповідно до ст. 276 КУпАП - справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто - за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. В даному випадку, за адресою, де розташоване управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції.

Зі змістом постанови позивача ознайомлено і роз`яснено йому права та строки її оскарження що також підтверджується підписом позивача у графі № 8 Постанови «Права за статтею 268 КУпАП та строк оскарження за статтею 289 мені роз?яснено». Копію Постанови позивач отримав, що також підтверджується підписом позивача у графі № 9 постанови «Копію постанови мною отримано». Вказане також підтверджується відеофайлом « ОСОБА_1 розгляд справи 12.09.2024».

Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз?їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв?язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.1 Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов?язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, шо ґрунтується на всебічному, повному і об?єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, постанова винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, уповноваженою на те особою. Під час винесення постанови, позивач був ознайомлений зі своїми правами, фактом наявності правопорушення, а саме завчасно не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, а саме подав його безпосередньо перед виконанням маневру, ближче ніж за 50 метрів до здійснення маневру, та припинив його подачу до закінчення маневру та керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування транспортним засобом на 1 рік, чим порушив п 2.1.а, 9.4 Правил дорожнього руху, за що згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП та ч. 4 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, судом встановлено, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності в повній мірі відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, в ній зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, вірно застосовано межі санкції статті щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності інспектором не було порушено порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та прав позивача в частині надання можливості скористатися правовою допомогою, крім цього позивачем у позовній заяві не заперечувався сам факт керування транспортним засобом.

Разом з цим, позивачем не наведено жодних обґрунтованих доводів та не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про протиправність дій суб`єкта владних повноважень.

Отже, суд вважає, що підстави для задоволення адміністративного позову та скасування постанови про адміністративне правопорушення від 12.09.2024 серії БАД № 030574 відсутні.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про дорожній рух», ст.ст. 9, 251, 252, 288, 289, 293 КУпАП України, ст. ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 122, 159, 229, 241-246, 255, 286, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 30.10.2024 року

Суддя Я.В. Шестакова