Справа № 560/9653/24
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2025-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/9653/24
РІШЕННЯ

іменем України

31 січня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військових частин НОМЕР_2 та НОМЕР_1 щодо: неотримання та неоформлення належних документів для нарахування та виплати в повному обсязі позивачу збільшеної додаткової грошової винагороди до 100 000 гривень; не нарахування та не виплати в повному обсязі позивачу збільшеної додаткової грошової винагороди до 100 000 гривень на місяць пропорційно часу участі у заходах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за січень, лютий, червень 2023 року;

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не оформлення та не направлення довідок про безпосередню участь позивача у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових завдань першого ешелону оборони батальйону включно до військових частин НОМЕР_2 та НОМЕР_1 ;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 оформити та направити довідку (ки) про безпосередню участь позивача у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових завдань першого ешелону оборони батальйону включно за період січень, лютий, червень 2023 р. до військових частин НОМЕР_2 та НОМЕР_1 ;

- зобов`язати відповідача військову частину НОМЕР_1 здійснити позивачу перерахунок та виплату в повному обсязі збільшеної додаткової грошової винагороди відповідно до Постанови № 168 за січень, лютий, червень 2023р. включно з урахуванням раніше сплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що під час виконання обов`язків військової служби позивач забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у 2023 році, зокрема, з січня по грудень включно. З березня по грудень включно позивачу періодично (в залежності від прийняття ним безпосередньої участі) виплачувалась додаткова винагорода збільшена до 100000 тис. пропорційно дням взяття участі відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їхнім сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова №168).

Однак, за період аналогічного несення служби на тому ж місці та в тому самому обсязі, але за січень, лютий, червень 2023 року, додаткову винагороду, збільшену до 100000 грн, позивач не отримав.

Позивач вважає, що за зазначені періоди не отримав належного грошового забезпечення, зокрема, додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, що підтверджується карткою особового рахунку, згідно з якою позивачу була нарахована додаткова винагорода в розмірі: за січень 2023 року - 30000 грн, за лютий 2023 року - 30000 грн, за червень 2023 року - 30000 грн.

Вказує, що відсутність довідки, яка підтверджує право позивача на виплату через недотримання компетентним органом законодавчих вимог, не може нести негативні наслідки для отримувача такої довідки та впливати на його особисті права, в тому числі на право отримання спірної додаткової винагороди.

До суду надійшов відзив, в якому Військова частина НОМЕР_1 просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що зі змісту виконуваних завдань та наданих на підтвердження цього документів, ОСОБА_1 . Військовою частиною НОМЕР_2 вірно були проведені усі нарахування додаткової винагороди за січень, лютий, червень 2023 року, а Військовою частиною НОМЕР_1 здійснені відповідні виплати. Позивач у січні, лютому 2023 року безпосередньої участі у бойових діях не брав, а в лютому виконував бойові (спеціальні завдання), на підтвердження чого було складено довідку ІНФОРМАЦІЯ_2 №63 від 24.03.2023, відповідно до п.3 форми довідки, затвердженої окремим дорученням Міністра оборони України від 06.03.2023 №5718/з, яка і була підставою для нарахування та виплати додаткової винагороди у розмірі 30 000 грн. у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань. У червні 2023 року позивач брав безпосередню участь у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань першого ешелону оборони до батальйону включно, про що складено довідку ІНФОРМАЦІЯ_3 №151 від 08.07.2023, відповідно до п.1 форми довідки, затвердженої окремим дорученням Міністра оборони України від 06.03.2023 №5718/з. Відповідно, за виконання таких завдань законодавством передбачена додаткова винагорода у збільшеному розмірі до 100 000 грн, яка і була виплачена останньому пропорційно часу участі у здійсненні зазначених заходів.

До суду надійшов відзив, в якому Військова частина НОМЕР_2 просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що ОСОБА_1 за спірний період виплачувалась додаткова винагорода в розмірі 30000,00 грн, в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі у таких діях та заходах на підставі надісланих ІНФОРМАЦІЯ_4 довідок, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців Військової частини НОМЕР_2 , зокрема, ОСОБА_1 , у виконанні бойових (спеціальних) завдань згідно бойового розпорядження. Крім того, ОСОБА_1 у періоди з 07.06.2023 по 18.06.2023, з 13.09.2023 по 24.09.2023 та з 18.11.2023 по 29.11.2023 перебував у щорічній відпустці.

Що стосується виплати підвищеної додаткової винагороди за січень, лютий, червень 2023 року, зі змісту доказів встановлено, що рапорти про безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у районах воєнних (бойових) дій командиром підрозділу не складались і вищому командуванню не подавались. Зазначене пояснюється тим, що відсутні докази виконання ОСОБА_1 відповідних бойових завдань у районах, які відносяться до районів ведення воєнних (бойових) дій, за які передбачена виплата підвищеної додаткової винагороди за січень, лютий, червень 2023 року.

До суду надійшов відзив, в якому ІНФОРМАЦІЯ_1 просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що у січні місяці 2023 року згідно наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 14.02.2023 №35 Про внесення змін до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.02.2023 року №26 ІНФОРМАЦІЯ_1 не перебував в районі ведення воєнних (бойових) дій та відповідно до пункту 2 окремого доручення Міністерства оборони України від 23.06.2022 №912/з/29 військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_1 не мали права отримувати збільшену додаткову грошову винагороду з розрахунку 100 тис. грн, тому що не брали та не беруть участь у бойових діях або забезпеченні здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії в районах ведення воєнних (бойових) дій (м. Херсон з січня 2023 не входив в район ведення воєнних бойових дій). Тому позивач помилково вважає, що має право на отримання збільшеної додаткової грошової винагороди з розрахунку 100000 грн за несення служби на блокпостах.

До суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що позивач в період з січня по грудень 2023 року виконував завдання військової служби знаходячись на одних і тих же блокпостах і за період червня 2023 року йому довідки були надані, а за спірний період на цих же блокпостах відповідні довідки не надані.

До суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких Військова частина НОМЕР_2 зазначає, що відсутні докази виконання ОСОБА_1 відповідних бойових завдань у районах, які відносяться до районів ведення воєнних (бойових) дій, за які передбачена виплата підвищеної додаткової винагороди за січень, лютий, червень 2023 року. Вказує, що відповідач діяв правомірно, провівши позивачу ті виплати, підстави для яких були підтверджені належними доказами, передбаченими законом.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.07.2024 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.07.2024 поновлено позивачу строк звернення до суду, відкрито провадження в цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.09.2024 у задоволенні клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 про розгляд справи №560/9653/24 в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відмовлено.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.09.2024 у задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_2 про залишення позову без розгляду відмовлено.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Згідно з витягом із наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 28.02.2022 №4 рядовий ОСОБА_1 вважається таким, що прибув з 28.02.2022 для подальшого проходження військової служби та зарахований до списків особового складу Військової частини НОМЕР_2 .

Військова частина НОМЕР_2 перебуває на фінансовому забезпеченні Військової частини НОМЕР_1 .

З 06.12.2022 солдат ОСОБА_1 вибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою забезпечення несення служби на блокпостах. Загалом протягом 2023 року виконував зазначені завдання в інтересах ІНФОРМАЦІЯ_1 (за винятком періодів коли вибував до в/ч НОМЕР_2 з метою отримання щорічної основної відпустки).

На виконання вимог ухвали суду від 15.07.2024 щодо виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди за січень, лютий, червень 2023 року, Військова частина НОМЕР_1 листом від 23.07.2024 №2420 повідомила, що на підставі Постанови №168, доручення Міністра оборони України №912/з/29 від 23.06.2022 та наказу командира Військової частини НОМЕР_2 №50 від 01.02.2023 позивачу була проведена виплата додаткової грошової винагороди за січень 2023 року в розмірі 30000,00 грн згідно розрахунково-платіжної відомості №5 від 02.02.2023. Довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 за цей період не надавались.

На підставі Постанови №168, пункту 2 розділу XXXIV наказу Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №63 від 24.03.2023 про те, що позивач виконував бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими розпорядженням командувача оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 20.11.2022 №73/дск у складі оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та наказу командира військової частини НОМЕР_2 №89 від 28.03.2023 була проведена виплата додаткової грошової винагороди за лютий 2023 року в розмірі 30000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань згідно розрахунково-платіжної відомості №15 від 30.03.2023 в сумі 30000,00 грн.

На підставі Постанови №168, пункту 2 розділу XXXIV наказу Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №151 від 08.07.2023 про те, що позивач брав безпосередню участь у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань першого ешелону оборони до батальйону включно на території Херсонської області згідно з бойовим розпорядженням командувача оперативного угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 20.11.2022 №73/дск у складі оперативного угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " та наказу командира Військової частини НОМЕР_2 №175 від 10.07.2023 була проведена виплата додаткової грошової винагороди за червень 2023 року в розмірі 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань згідно розрахунково-платіжною відомістю №40 від 27.07.2023 в сумі 56666,67 грн.

Відповідно до витягів із наказів командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 07.06.2023 №162, від 19.06.2023 №174, від 13.09.2023 №264, від 25.09.2023 №276, від 18.11.2023 №332, від 30.11.2023 №344 ОСОБА_1 у періоди з 07.06.2023 по 18.06.2023, з 13.09.2023 по 24.09.2023 та з 18.11.2023 по 29.11.2023 перебував у щорічній відпустці.

Позивач, вважаючи порушеними його права, звернувся з позовом до суду.

IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (частина 4 статті 9 Закону №2011-ХІІ).

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. В подальшому дію воєнного стану в Україні неодноразово продовжено.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69/2022 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнято Постанову №168.

Згідно з пунктом 1 Постанови №168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідно до пункту 4 Постанови №168 виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Правовий механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам регламентує Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 №260 (далі - Порядок №260).

Згідно з пунктом 2 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 8 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.

Грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України).

Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир).

Згідно з пунктом 17 розділу І Порядку №260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

За змістом пункту 1 окремого доручення Міністра оборони України №912/з/29 від 23.06.2022 (далі - окреме доручення №912/з/29, яке почало діяти з 01.06.2022) під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів» слід розуміти виконання військовослужбовцем:

бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій;

бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки)) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави;

бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями;

бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб);

виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей;

здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою;

здійснення заходів з виводу сил та засобів з під удару противника;

виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії.

У пункті 3 окремого доручення №912/з/29 зазначено, що райони ведення бойових дій визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України, а склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави - відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України або начальника Генерального штабу Збройних Сил України.

Окремо, відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України визначати інші райони ведення бойових дій (у т.ч. повітряного простору), в яких також здійснювалися заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з визначенням конкретного місця та часу їх проведення.

Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Відповідно до пункту 4 окремого доручення №912/з/29 керівникам органів військового управління, штабів угрупувань військ (сил), штабів тактичних групи, командирам військових частин (установ, навчальних закладів), що входять до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, до яких відряджені військовослужбовці, щомісячно до 5 числа повідомляти органи військового управління, військові частини (установи, навчальні заклади) за місцем штатної служби цих військовослужбовців про дні безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку № 1 до цього доручення.

У разі, якщо військовослужбовці були відряджені до військових частин (установ), що входять до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави з однієї військової частини, то безпосередня участь у бойових діях цих військовослужбовців може підтверджуватися однією довідкою з відображенням в ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця за формою, наведеною в додатку №2 до цього доручення.

У підставах про видання таких довідок (додаток №1 або додаток №2) обов`язково зазначати документи, визначені абзацами 3 або 4 та абзацом 5 пункту 3 цього доручення.

Пунктами 5 та 6 рішення №912/з/29 визначено, що виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень або 30000 гривень здійснювати на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) (далі - військові частини) - особовому складу військової частини; керівника вищого органу військового управління командирам (начальникам) військових частин. В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100000 гривень за місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку №3 до цього доручення).

Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

З викладеного слідує, що редакція Постанови №168 (у січні 2023 року) передбачала, що виплата додаткової винагороди у розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць здійснюється військовослужбовцям Збройних Сил України без визначення жодних умов для її отримання. Натомість, винагороду у збільшеному розмірі до 100 000 гривень, отримували ті військовослужбовці, які брали безпосередню участь у бойових діях або забезпечували здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Як встановив суд, та не заперечується сторонами, ОСОБА_1 за січень 2023 року додаткова винагорода була виплачена у розмірі 30000,00 грн на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_2 №50 від 01.02.2023. Довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 за цей період не надавалися.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.2023 №43 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168» внесено зміни до пункту 2-1, зокрема, пункт 2-1 викладено в такій редакції: Установити, що керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової грошової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень.

На виконання Постанови №168 у новій редакції наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 №44 затверджені зіни до Порядку №260, доповнивши порядок новим розділом XXXIV Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану.

Зокрема, пунктом 2 цього розділу визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:

100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), та виконують бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):

під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;

із здійснення польотів у районах ведення воєнних (бойових) дій, ведення повітряного бою;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії;

на території противника (в тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);

з вогневого ураження повітряних (морських) цілей противника;

з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;

кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);

у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів;

з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

50 000 гривень - тим, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах).

Перелік цих органів військового управління (управлінь (штабів) угруповань військ (сил)) затверджується Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України;

30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):

у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил) (далі - завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління);

з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями;

із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями.

Військовослужбовцям, які в установленому законодавством порядку відряджені для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі до складу сільських (селищних), міських, районних та обласних військових адміністрацій, на території (або частині цієї території), здійснення повноважень яких ведуться воєнні (бойові) дії, та виконують бойові (спеціальні) завдання виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 30000 гривень.

Згідно з пунктами 3, 4 розділу XXXIV Порядку №260 райони ведення воєнних (бойових) дій, склад діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України та склад резерву Головнокомандувача Збройних Сил України сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України.

Підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Розділ XXXIV Порядку №260, що затверджений наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, застосовується з 01.02.2023.

Згідно з довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.03.2023 №63 солдат ОСОБА_1 в період з 01.02.2023 по 28.02.2023 виконував бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовим розпорядженням командувача оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 20.11.2022 №73/дск у складі оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Оскільки солдат ОСОБА_1 безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів не брав, додаткова винагорода позивачу за лютий 2023 року виплачена у розмірі 30000 грн, на підставі вказаної довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 , наказу командира Військової частини НОМЕР_2 №89 від 28.03.2023, керуючись Постановою №168 та наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 №44.

Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08.07.2023 №151 солдат ОСОБА_1 в періоди з 01.06.2023 по 05.06.2023 та з 19.06.2023 по 30.06.2023 брав безпосередню участь у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань першого ешелону оборони до батальйону включно на території Херсонської області, згідно з бойовим розпорядженням командувача оперативного угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 20.11.2022 №73/дск, у складі оперативного угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".

На підставі Постанови №168, пункту 2 розділу XXXIV наказу Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, зазначеної довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 , наказу командира Військової частини НОМЕР_2 №175 від 10.07.2023 проведена виплата додаткової грошової винагороди солдату ОСОБА_1 за червень 2023 року в розмірі 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань. При цьому, суд враховує, що в період з 07.06.2023 по 18.06.2023 позивач перебував у щорічній відпустці. Докази безпосередньої участі солдата ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів 06.06.2023 не надано.

Верховний Суд у постанові від 11.04.2024 у справі №560/3153/23 зазначив, що підтвердженням безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах є довідка керівника органу військового управління, штабу угруповання військ (сил), штабу тактичної групи, до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

За зміст таких довідок відповідальність несе уповноважений командир (начальник), який видав відповідну довідку.

Зміст цих документів може ставитися під сумнів лише за наявності доказів недобросовісного чи зловмисного спотворення фіксації реальної участі конкретного військовослужбовця у бойових діях чи відповідних заходах.

Враховуючи наведене, у суду немає підстав вважати, що зміст довідок, складених ІНФОРМАЦІЯ_4 від 01.02.2023 №50, від 24.03.2023 №63 та від 08.07.2023 №151 за спірні періоди, не відповідає дійсності.

Як наслідок, суд дійшов висновку, що на момент виникнення спірних правовідносин ІНФОРМАЦІЯ_1 не мав повноважень складати будь-які довідки, які б відрізнялися за формою та змістом від тих, що були визначені окремим дорученням.

З огляду на викладене, документи, що наявні у матеріалах справи, не можуть бути підставою для виплати збільшеної додаткової винагороди за виконання завдань в бойових умовах (під час воєнного стану) у розмірі 100 000 грн, оскільки у січні та лютому 2023 року позивач не брав безпосередньої участі в бойових діях, а виконував бойові (спеціальні) завдання, а саме, служба на блокпостах. У червні 2023 року позивач перебував у щорічній відпустці в період з 07.06.2023 по 18.06.2023, за періоди з 01.06.2023 по 05.06.2023 та з 19.06.2023 по 30.06.2023 отримав додаткову грошову винагороду в розмірі 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань, а 06.06.2023 не надано доказів його участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів.

Таким чином, ОСОБА_1 Військовою частиною НОМЕР_2 правильно проведені усі нарахування додаткової винагороди за січень, лютий та червень 2023 року.

Суд не встановив ознак протиправної бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо оформлення та направлення довідок про безпосередню участь позивача у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових завдань першого ешелону оборони, батальйону включно до військових частин НОМЕР_2 та НОМЕР_1 .

Як наслідок, за відсутності підстав для нарахування інших сум, окрім тих, які вже були нараховані та виплачені позивачу за спірні періоди, суд також не встановив порушень з боку Військової частини НОМЕР_2 та Військової частини НОМЕР_1 щодо неотримання та не оформлення належних документів для нарахування та виплати в повному обсязі позивачу збільшеної додаткової грошової винагороди до 100000 грн, а також не нарахування та не виплати в повному обсязі позивачу збільшеної додаткової грошової винагороди до 100000 грн на місяць пропорційно часу участі у заходах, визначених Постановою №168, за січень, лютий та червень (за 06.06.2023, та за періоди з 01.06.2023 по 05.06.2023 та з 19.06.2023 по 30.06.2023, оскільки за період з 07.06.2023 по 18.06.2023 збільшена додаткова грошова винагорода була виплачена) 2023 року.

Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно з пунктом 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994).

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачі спростували, а позивач не підтвердив правомірність заявлених позовних вимог, а тому, в їх задоволенні слід відмовити.

Наведене свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 )
Відповідачі:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_4 ) Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_5 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_6 )

Головуючий суддя Д.Л. Фелонюк