Справа № 153/85/25
Суддя: Гаврилюк Т. В.
Дата ухвалення: 2025-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2025 р. Справа153/85/25

Провадження2-а/153/3/25-а

Ямпільський районний суд Вінницької області, який діє як адміністративний суд

у складі головуючого судді Гаврилюк Т.В.

за участю секретаря судового засідання Шарко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області цивільну справу №153/85/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №88 від 09.01.2025 по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, який мотивований тим, що 09.01.2025 постановою ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 №88 по справі про адміністративне правопорушення його ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 17000 грн. за ч.3 ст.210-1 КУпАП. Ознайомившись з вищевказаною постановою, позивач вважає її незаконною, протиправною, складеною з порушенням норм матеріального та процесуального права. Позивач вказав, що 18.12.2024 він звернувся із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_3 про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період відповідно до п.3 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Зазначив, що він перебував у шлюбі із ОСОБА_3 . Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Зазначив, що при зверненні із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_3 про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, позивачем було надано в якості додатків: копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 19.07.2014; копії свідоцтв про народження дітей серій НОМЕР_2 від 08.09.2014, НОМЕР_3 від 11.01.2017, НОМЕР_4 від 09.04.2022. Задля підтвердження факту утримання своїх неповнолітніх дітей, позивачем було надано копію рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 18.01.2023 у справі №153/1697/22, згідно якого він сплачує аліменти на утримання дітей, починаючи з 27.12.2022 до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З метою підтвердження відсутності заборгованості із сплати аліментів, позивачем було надано довідку №24917/22.19-33 від 06.12.2024, виданої Ямпільським ВДВС у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), якою підтверджується, що станом на 30.11.2024 борг по сплаті аліментів відсутній. Також звернув увагу на те, що він проходив службу у ІНФОРМАЦІЯ_7 , військова частина НОМЕР_5 . Згідно витягу з Наказу №790-С від 18.10.2024 його було звільнено з військової служби в запас Збройних Сил України за підпунктом г) п.3 ч.12 ст.26 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу». Тобто, відповідно до п.3 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» позивач не підлягає призову на військову службу під час мобілізації. Вказав, що із тексту оскаржуваної постанови №88 від 09.01.2025 вбачається, що « ОСОБА_1 був викликаний до ІНФОРМАЦІЯ_8 на 10 год. 00 хв. для визначення призначення на особливий період». З даного речення є незрозумілим, якого дня, місяця, року позивач був викликаний, та не зрозуміло таке формування як «визначення призначення на особливий період», зрозуміли лише, що він був викликаний на 10 годину 00 хвилин. Також вказав, що у вказаній постанові зазначено: «громадянин ОСОБА_1 25.12.2024 отримав повістку сформован у визначений повістці строк не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Про причини неявки не повідомив». Позивач зазначив, що 25.12.2024 він не отримував жодної повістки, оскільки 18.12.2024 він тільки подав заяву з додатками до ІНФОРМАЦІЯ_3 про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період відповідно до п.3 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», після чого чекав повідомлення про прийняте рішення. Вказав, що офіційне повідомлення йому було вручено 07.01.2025, тобто, вже після того, як його подали в розшук, про що він дізнався, коли на нього було складено протокол без номеру про адміністративне правопорушення від 04.01.2025. Згідно даного протоколу вбачається, що він начебто отримав повістку 21.12.2024 особисто та у визначений термін не з`явився до другого відділення м. ІНФОРМАЦІЯ_8 , про причини неявки не повідомив. Позивач вказав, що жодної повістки 21.12.2024 він не отримував, в поясненні було вказано, що він звільнився 2 місяці тому з військової служби по ст. 26, має трьох неповнолітніх дітей на утриманні та має право на відстрочку, відстрочку не надали. Це все засвідчено його підписом від 05.01.2025. Позивач вказав, що у даному випадку є дуже багато протиріч, а саме не співпадають дати, в протоколі зазначено, що йому була вручена повістка 21.12.2024, в оскаржуваній постанові 25.12.2024, протокол без номеру про адміністративне правопорушення складений від 04.01.2025, посвідчення пояснень від 05.01.2025. В тексті дуже багато граматичних помилок, що позбавляє можливості логічного розуміння складу правопорушення. Будь-які докази відсутні. В протоколі без номеру про адміністративне правопорушення складений від 04.01.2025, зазначено, що він вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.210 КУпАП, а оскаржуваною постановою ч.3 ст.210-1 КУпАП. Також позивач вказав, що твердження ІНФОРМАЦІЯ_3 в оскаржуваній постанові є не те, що не логічними, вони є безглуздими, оскільки: ним було надано всі необхідні документи, які підтверджують право на відстрочку, на підставі цих же документів його було звільнено з військової служби з Державної прикордонної служби України, що окремий раз засвідчує наявність підстав для відстрочки, для видачі незрозумілої повістки «для визначення призначення на особливий період», при ухваленні постанови формулювати зрозумілі твердження, а не ті, що не мають логічного зв`язку, містять значний масив орфографічних помилок, що в цілому навіть не схоже на офіційний документ в діловій українській мові. В оскаржуваній постанові не міститься жодних підтверджуючих фактичних доказів, які би вказували на порушення з його сторони вимог ч.10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», ч.1 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст.17 ЗУ «Про оборону України». Дані дії працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 були вчинені всупереч керівних нормативно-правових актів, з перевищенням своїх службових повноважень. Позивач вважає себе невинним, постанову №88 від 09.01.2025 по справі про адміністративне правопорушення необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, та складену з порушенням норм матеріального та процесуального права. Враховуючи вказані вище обставини, позивач просить суд скасувати постанову №88 від 09.01.2025 винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 про притягнення його ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 17000 грн.

Ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області від 17.01.2025 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи, на підтвердження чого у матеріалах справи присутня довідка про доставку електронного документу 18.01.2025 (а.с.25), а також рекомендованим повідомленням вих..№434, в якому стоїть відмітка про отримання 27.01.2025 (а.с.31), відзив на позовну заяву відповідачем не подано.

Дослідивши матеріали справи, суд, прийшов до такого висновку:

Із копії посвідчення УБД серії НОМЕР_6 виданого 18.05.2023 судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій (а.с.7).

Із копії паспорта громадянина України, виданого 18.02.2021 судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , народився в селі Оленівка Могилів-Подільського району Вінницької області (а.с.8).

Із копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 19.07.2014 судом встановлено, що 19.07.2014 ОСОБА_1 зареєстрував шлюб із ОСОБА_7 , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_8 » (а.с.10).

Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 08.09.2014 судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі Михайлівка Ямпільського району Вінницької області народилася ОСОБА_4 , батьками якої записані ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.11).

Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 11.01.2017 судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_10 в селі Михайлівка Ямпільського району Вінницької області народилася ОСОБА_5 , батьками якої записані ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.12).

Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 виданого 09.04.2022 судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 в місті Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області народився ОСОБА_6 , батьками якого записані ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.13).

Із копії довідки виданої Ямпільським ВДВС у Могилів-Подільському районі Вінницької області вих..№24917/22.19-33 від 06.12.2024 судом встановлено, що станом на 30.11.2024 борг по сплаті аліментів відсутній (а.с.14).

Із копії витягу з Наказу №790-ОС від 18.10.2024 начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 судом встановлено, що старший сержант ОСОБА_1 виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення (а.с.15).

Із копії постанови №88 від 09.01.2025 судом встановлено, що ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковник ОСОБА_2 виніс вказану постанову згідно якої: «Військовозобов`язаний ОСОБА_1 був викликаний до ІНФОРМАЦІЯ_8 на 10 год. 00 хв. для визначення призначення на особливий період. Громадянин ОСОБА_1 25.12.2024 отримав повістку сформован у визначений у повістці строк не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Про причини неявки не повідомив. Повідомлення про розшук ОСОБА_1 було направлено до органів Національної поліції України. 3012.2024 року даний військовозобов`язаний був розшуканий посадовою особою ТЦК та СП та працівником поліції Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, з метою складання протокол ОСОБА_1 були порушені під час дії особливого періоду вимоги ч. 10 с. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст.. 17 ЗУ «Про оборону України». При встановленні розміру штрафу на виконання загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, що передбачені ст.. 33 КУпАП було встановлено характер правопорушень, майновий стан: не працює, місячний заробіток не повідомив. Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність згідно ст.. 34,35 КУпАП не має. Згідно протоколу за №10 від 04.01.2025 розгляд справи про адміністративне правопорушення було призначено на 10 год. 00 хв. 09.01.2025, про що був особисто повідомлений під розпис та прибув на розгляд справи особисто. На підставі ст.. 38 КУпАП у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 було своєчасно сповіщено про місце і час розгляду справи ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, що передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у сумі 17000 грн.» (а.с.16-17).

Із копії протоколу про адміністративне правопорушення від 04.01.2025 судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 складено вказаний протокол за те, що «Військовозобов`язаний ОСОБА_1 був викликаний до ІНФОРМАЦІЯ_8 на 10 год. 00 хв. 2024 року для визначення призначення на особливий період. Громадянин ОСОБА_1 повістку отримав 21.12.2024 особисто та у визначений у повістці строк не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_11 . Про причини неявки не повідомив. Повідомлення про розшук ОСОБА_1 було направлено до органів Національної поліції України. 2025 даний військовозобов`язаний був розшуканий посадовою особою ТЦК та СП та працівником поліції Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, з метою складання протоколу про адміністративне правопорушення. Військовозобов`язаним ОСОБА_1 були порушені під час дії особливого періоду вимоги ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст.. 17 ЗУ «Про оборону України», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 210 КУпАП.» Згідно пояснення ОСОБА_1 написаного у вказаному протоколі встановлено, що ОСОБА_1 надав пояснення наступного змісту: «Звільнився 2 місяці тому по ст.. 26, маю трьох неповнолітніх дітей на утриманні, маю право на відстрочку, відстрочку не надали» (а.с.18-19).

Із копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 18.01.2023 у справі №153/1697/22 судом встановлено, що із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , уродженця села Оленівка Могилів-Подільського району Вінницької області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , стягуються на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , уродженки села Михайлівка Ямпільського району Вінницької області, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , у розмірі половини (1/2 частки) віх його видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку,та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 27 грудня 2022 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.20-21).

Дослідивши усі докази по справі і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку:

В силу ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

У частині 3 ст.210-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в особливий період.

У відповідності до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Наявність події і складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно з ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Стаття 22 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» визначає, що громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, Оперативно-рятувальній службі цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом. Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Згідно частини першої статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Судом встановлено, що відповідачем в порушення вимог ст.256 КУпАП в постанові №88 від 09.01.2025 не вказано дату, на яку саме мав прибути ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім цього, у протоколі про адміністративне правопорушення від 04.01.2025 не зазначено його номера, а також дати на яку мав прибути ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , дати коли ОСОБА_1 був розшуканий посадовою особою ТЦК та СП та працівником поліції Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області.

Окрім цього, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.210 КУпАП, а постановою по справі про адміністративне правопорушення №88, яка винесена на підставі даного протоколу, уже ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, що взагалі є абсурдним та не прийнятним.

Крім того, в порушення вимог ст.283 КУпАП, в резолютивній частині оскаржуваної постанови не міститься інформації про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, а лише зазначено рішення про накладення адміністративного стягнення.

Згідно зі ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно з ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Варто зазначити, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно із п.3 ч.1 ст 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Підсумовуючи вищевказане, суд враховує, що спірна постанова прийнята з численними порушеннями процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

При цьому суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

Керуючись ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст.ст.9, 210-1, 247, 251, 280 КУпАП, ст.ст.2, 72-79, 139, 241-246, 250, 255, 263, 286, 295, 297 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №88 від 09.01.2025 по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову №88 від 09.01.2025 винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий Т. В. Гаврилюк