Справа № 440/10449/24
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2025-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Н.Ю. Алєксєєва
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 р. Справа № 440/10449/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.09.2024, по справі № 440/10449/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, у якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області № 287 від 02.08.2024;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області перерахувати пенсію за віком за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 28.02.2024, з урахуванням сум заробітної плати отриманої на території російської федерації з 16.03.1993 по 31.05.1997, згідно архівних довідок відділу у справах архівів м. Лангепаса Ханти-Мансійського автономного округу №№ К-50/1, К-5С-2, К-50-3, К-50-4 від 22.12.2021 та довідки Спільного російсько-фінляндського виробничо-торгового підприємства «Ланімп» про страховий стаж та заробітну плату в цьому підприємстві для обчислення пенсії.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 30.09.2024 позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області № 46 від 02.08.2024.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.07.2024 № 1505 про перерахунок пенсії за віком та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, подало апеляційну скаргу, в якій просило його скасувати та ухвалите нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає неврахування судом обов`язкової умови для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період до 1 липня 2000 року є не лише наявність відповідної довідки про заробітну плату (дохід), але й підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Також зазначає, що судом не було враховано, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 №1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення», Кабінет Міністрів України постановив вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. Москві. При цьому, під час дії Угоди у позивача не виникло права на пенсію, звернення за пенсією відбулося вже після припинення дії Угоди, тому її норми не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судовим розглядом, з 28.02.2024 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком із урахуванням до стажу періоди роботи у районах Крайньої Півночі з 23.11.1992 по 11.02.1993 та з 16.03.1993 по 31.05.1997 із розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців роботи.

25.07.2024 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про перерахунок пенсії, починаючи з 28.02.2024, з урахуванням розміру отриманої нею заробітної плати у 1993-1997 роках за період її роботи на території Російської Федерації, на підставі довідки відділу у справах архівів м. Лангепаса Ханти-Мансійського автономного округу №№К-50/1, К-50-2, К-50-3, К-50-4 від 22.12.2021 та довідки Спільного російсько-фінляндського виробничо-торгового підприємства "Ланімп" про страховий стаж та заробітну плату.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 02.08.2024 № 46 відмовлено у перерахунку пенсії позивача.

Зазначене рішення обґрунтоване тим, що відповідно до рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.05.2024 у справі № 440/4065/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.02.2024 про призначення пенсії за віком, зарахувати до стажу ОСОБА_1 періоди роботи у районах Крайньої Півночі з 23.11.1992 по 11.02.1993 та з 16.03.1993 по 31.05.1997 із розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців роботи. Судові рішення, що набрали законної сили, виконуються територіальними органами Пенсійного фонду України, відповідно до покладених зобов`язань у встановленому чинним законодавством порядку.

Позивач, не погодившись із відмовою відповідача, звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності рішення пенсійного фонду щодо неврахування сум заробітної плати та необхідності зобов`язати відповідача зарахувати позивачу заробітню плату.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до ст. 41 Закону № 1058-IV до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції, 25.07.2024 позивач звернулася до пенсійного органу із заявою щодо врахування при обчисленні розміру пенсії довідок про заробітну плату відділу у справах архівів м. Лангепаса Ханти-Мансійського автономного округу №№ К-50/1, К-50-2, К-50-3, К-50-4 від 22.12.2021 та Спільного російсько-фінляндського виробничо-торгового підприємства "Ланімп".

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 та регулює питання подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058.

Відповідно до абз. 2 підп. 3 п. 2.1 Порядку № 22-1 за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Пунктом 2.10 Порядку № 22-1 передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Отже, встановлення заробітку для обчислення пенсії не допускається лише на підставі показань свідків, а також не можуть бути документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії - виписки зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань.

Додатком 1 до Порядку № 22-1 затверджена форма довідки про заробітну плату для обчислення пенсії. У такому додатку, зокрема, зазначено орган, що видав довідку, особа, якій довідка видана, суми заробітної плати та період, за який вона нарахована, а також підставу видачі довідки, інформацію про страхові внески.

У свою чергу підтвердження достовірності даних довідки здійснюється шляхом проведення органом Пенсійного фонду перевірки за місцем зберігання первинної документації.

Дослідивши спірні довідки про заробітну плату Спільного російсько-фінлянського виробничо-торгового підприємства "Ланімп" №К-50/1, К-50-2, К-50-3, К-50-4 від 22.12.2021, Спільного російсько-фінлянського виробничо-торгового підприємства "Ланімп" про страховий стаж та заробітну плату, слід вказати, що останні містять зазначені суми заробітної плати, періоди роботи, а також є посилання на те, що довідки видані на первинних документів, мають відбитки печаток товариств, підписані уповноваженою на те особою.

Разом з тим, відповідно до оскаржуваного рішення пенсійного органу, підставою для відмови стало те, що відповідно до рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.05.2024 у справі № 440/4065/24 Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області зобов`язано було лише повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.02.2024 про призначення пенсії за віком, зарахувати до стажу ОСОБА_1 періоди роботи.

Втім, враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено належним чином правомірності своїх дій у спірних відносинах, з огляду на що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області № 46 від 02.08.2024 підлягає скасуванню.

Посилання відповідача на вихід України з Угоди про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13.03.1992, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 № 1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення», на висновки суду не впливають, оскільки такі обставини не були підставою для прийняття оскаржуваного рішення, а лише зазначені у якості доводу апеляційної скарги.

Отже, судовим розглядом встановлено, що за результатами розгляду заяви відповідачем не було надано оцінки довідкам про заробітну плату, поданим позивачкою при зверненні із заявою, та не вчинено жодних дій, передбачених Порядком № 22-1, щодо розгляду заяви пенсіонера та прийняття рішення про перерахунок пенсії або відмови у такому перерахунку.

На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що оскільки пенсійним органом під час розгляду заяви позивача не надано оцінку поданим довідкам про заробітну плату, а отже не виконано усі умови, визначені законом для прийняття рішення про перерахунок пенсії, належним способом захисту порушених прав особи у даному випадку є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про перерахунок пенсії.

Таким чином, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Доводів стосовно здійсненого судом першої інстанції розподілу судових витрат, у тому числі, на професійну правничу допомогу, відповідачем у апеляційній скарзі не викладено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.09.2024 по справі № 440/10449/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді З.Г. Подобайло В.В. Катунов