Справа № 600/3675/24-а
Суддя: Кушнір Віталіна Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/3675/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнір В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду, в якому просить:

- визнати дії ІНФОРМАЦІЯ_2 (відповідач - 1), що полягають у врученні повістки №7591, згідно якої ОСОБА_1 повинен був з`явитись 19 серпня 2024 року о 17 годині до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою АДРЕСА_1 для відправки у військову частину -протиправними.

- визнати дії ІНФОРМАЦІЯ_4 (відповідач - 2), ІНФОРМАЦІЯ_3 , що полягають у ненаданні на руки Довідки про результати проходження ВЛК ОСОБА_1 , з порушенням вимог «Положення про військово-лікарську комісію в Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністерства Оборони України №402 від 14.08.2008 протиправними.

- скасувати довідку військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 видану ОСОБА_1 та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_6 повторно направити ОСОБА_1 на проходження військово-лікарської комісії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що його було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_4 для оновлення військово-облікових даних, де в подальшому скеровано на проходження ВЛК. Військово-лікарську комісію при ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_1 проходив в період з 14.07.2024р. по 14.08.2024р. В заключний день проходження огляду останній подав особисто голові ВЛК заяву з додатками, а саме копії медичних документів та виписки з історії хвороби. Натомість, 14.08.2024р. військово-лікарська комісія визнала його придатним до військової служби, не взявши до уваги подану ним заяву та додатки до неї. Позивач вказує, що у той же день йому було вручено бойову повістку та направлено до військової частини в Рівненську область. При цьому, за висновками лікарів військової частини керівництво прийняло рішення про непридатність ОСОБА_1 до військової служби в їх частині по стану здоров`я. Аналогічного висновку дійшли лікарі військової частини у Волинській області.

Разом з цим, позивач зазначив, що 16.08.2024р. по приїзду в м.Чернівці в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 йому вручили бойову повістку №7591 з вимогою з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_8 19.08.2024р. на 17:00год.

Позивач не погоджується з рішенням ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_7 про визнання його придатним до військової служби та вручення бойової повістки у зв`язку із чим звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 20.08.2024 було забезпечено позов до відкриття провадження у справі.

Ухвалою судді від 02.09.2024 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Вказаною ухвалою, серед іншого, відповідачам встановлено 15-денний термін з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

У поданому відзиві ІНФОРМАЦІЯ_6 (відповідач-1) проти позову заперечив. Зазначив, що викладені у позовній заяві доводи позивача є безпідставними і необґрунтованими. У відзиві відповідачем вказано, що військово-лікарською комісією з 18.06.2024 по 14.08.2024 були проведені заходи з обстеження та медичного огляду позивача для визначення ступеня придатності до військової служби, за результатами обстеження останній був визнаний придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв"язку, забезпечення, охорони. Відповідач зауважує, що беручи до уваги той факт, що проходження позивачем ВЛК зайняло 2 місяці рішення про його придатність було прийнято після отримання всіх медичних документів та з урахуванням усієї наявної інформації про його фізичний стан.

Відповідач звертав увагу суду на те, що лише ВЛК вищого рівня вправі переглядати рішення ВЛК, а позивач в свою чергу не надає жодних допустимих чи належних доказів оскарження довідки ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_9 до центральної ВЛК ЗСУ у визначений період.

ІНФОРМАЦІЯ_10 (відповідач-2) своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується паспортом НОМЕР_1 (а.с.7-8).

18.06.2024 ІНФОРМАЦІЯ_12 направлено ОСОБА_1 на медичний огляд військово-лікарською комісією №2 ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою визначення ступеня придатності військовозобов"язаного до військової служби (додано до відзиву).

Позивачем до позову додано та досліджено судом:

- Виписний епікриз з історії хвороби №7871 КНП "Міська поліклініка №2"про перебування на стаціонарному лікуванні з 16.07.2024 по 23.07.2024 (а.с.10);

- Акт 1248 дослідження стану здоров`я пацієнта ОСОБА_1 , який перебував у загально-кардіологічному відділенні №1 ОКНП "Чернівецький ОККЦ" з 07.08.2024 по 10.08.2024 за направленням ВЛК (а.с.11);

- Акт дослідження стану здоров`я ОСОБА_1 від 31.07.2024 №4887 Чернівецької ОКЛ (а.с.12)

- магнітно-резонансна томографія голови від 26.06.2024.

Згідно Довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 від 14.08.2024р. ОСОБА_1 на підставі статті 39Б, 41Б, 40В графи ІІ Розкладу хвороб визнаний придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв"язку, оперативного забезпечення, охорони. Діагноз: Гіпертонічна хвороба ІІІст.2ст., ІХС, Дифузний кардіосклероз СН 1ст. із збереженою ФВЛШ, ФК ІІ (ризик 4) ДЕ ІІ. Наслідки перенесених повторних субарахноідального та паренхіматозно-оболонкового крововиливу (2008р., 2017.) з правобічним рефлекторно-чутливим гемісиндромом, цефалогією, помірною атаксією.

Позивач зазначає, що при огляді військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_4 медичні документи щодо нього не були досліджені, не вручено копію довідки ВЛК, у зв`язку з цим вважає її протиправною. Зазначені обставини обумовили звернення останнього з цим позовом до суду.

До вказаних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Відповідно до частин першої та другої статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Відповідно до частин першої та другої статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

За приписами частини першої статті 4 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 №1932-ХІІ (далі - Закон №1932-ХІІ) у разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, застосування Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, подає його Верховній Раді України на схвалення чи затвердження, а також вносить до Верховної Ради України подання про оголошення стану війни.

Згідно із частинами першою-третьою статті 17 Закону №1932-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством. Громадяни проходять військову службу, службу у військовому резерві та виконують військовий обов`язок у запасі відповідно до законодавства.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII (далі - Закон №3543-ХІІ) встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно до частин першої, третьої, п`ятої статті 22 Закону №3543-ХІІ (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), громадяни зобов`язані:

з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Згідно із частиною першою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25.03.2022 (далі - Закон № 2232-ХІІ) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно змісту частини 9 статті 1 Закону №2232-ХІІ щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:

допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць;

призовники - особи, приписані до призовних дільниць;

військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;

військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;

резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

До видів військової служби, згідно із частини шостої статті 2 Закону № 2232-ХІІ, відноситься військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 24 Закону №2232-ХІІ початком проходження військової служби вважається: день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

За приписами частин першої п`ятої статті 27 Закону №2232-ХІІ у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі. Вони перебувають на військовому обліку в відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та відповідних органах інших військових формувань. Запас військовозобов`язаних поділяється на першу і другу категорії. До запасу першої категорії належать військовозобов`язані, які проходили військову службу та здобули під час її проходження військово-облікову спеціальність. До запасу другої категорії належать військовозобов`язані, які не здобули військово-облікової спеціальності під час проходження військової служби або не проходили військової служби. Військовозобов`язані, зараховані до запасу другої категорії, у разі здобуття під час перебування в запасі або служби у військовому резерві військово-облікової спеціальності переводяться до запасу першої категорії.

За змістом частини першої статті 39 Закону №2232-ХІІ призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації.

Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації здійснюється для доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших військових формувань.

Згідно із пунктом 1 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України від 10.12.2008 №1153 (далі - Положення №1153) цим Положенням визначається порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з виконанням громадянами військового обов`язку в запасі.

За підпунктом 1 пункту 252 Положення №1153, у разі оголошення мобілізації і настання особливого періоду: проводиться призов на військову службу військовозобов`язаних і резервістів, за винятком осіб, зазначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також прийом громадян на військову службу за контрактом.

Відповідно до положень пункту 253 Положення №1153, призови на військову службу військовозобов`язаних у воєнний час проводяться територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, а резервістів - командирами військових частин на підставі указів Президента України. Початком проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період є день, визначений статтею 24Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Про призов громадян на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період та призначення на посади командири військових частин інформують територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання (перебування) цих громадян до призову на військову службу та посадову особу, до номенклатури призначення якої належить посада, на яку призначено призваного громадянина. Про призов громадян на військову службу територіальні центри комплектування та соціальної підтримки письмово повідомляють державні органи, підприємства, заклади, установи і організації, в яких зазначені громадяни працювали, навчалися або були зареєстрованими як безробітні.

Пунктами 1-4 Указу Президента України № 69/2022 у зв`язку з військовою агресією російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Президентом України постановлено: оголосити та провести загальну мобілізацію (далі - мобілізація).

Аналіз вказаних нормативно-правових актів дає підстави для висновку про те, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. У разі збройної агресії проти України Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях. На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації, за винятком осіб, зазначених у статті 23 Закону №3543-ХІІ. Призови на військову службу військовозобов`язаних у воєнний час проводяться територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки. Військова служба за призовом під час мобілізації є видом військової служби, початком проходження якої вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Суд, вирішуючи спір виходить з того, що предметом спору є дії відповідачів щодо проходження ВЛК, скасування Довідки ВЛК та направлення на повторне проходження ВЛК. Також позивач вважає, що військово-лікарською комісією в порушення вимог наказу МОУ №402 від 14.08.2008 року не здійснено ознайомлення із медичними документами щодо позивача.

Щодо неналежного проведення медичного обстеження під час проходження військово-лікарської комісії та визнання його придатним до військової служби, суд зазначає таке.

18.06.2024 ІНФОРМАЦІЯ_12 направлено ОСОБА_1 на медичний огляд військово-лікарською комісією №2 ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою визначення ступеня придатності військовозобов`язаного до військової служби.

Згідно Довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 від 14.08.2024р. позивач на підставі статті 39Б, 41Б, 40В графи ІІ Розкладу хвороб визнаний придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв"язку, оперативного забезпечення, охорони.

Відповідно до картки обстеження та медичного огляду від 14.08.2024 позивач був обстежений та оглянутий терапевтом, хірургом, невропатологом, офтальмологом, ЛОР, психіатром. Наявна інформація щодо проведення позивачу ЕКГ та флюорографії органів грудної клітини. Діагноз: Гіпертонічна хвороба ІІІст.2ст., ІХС, Дифузний кардіосклероз СН 1ст. із збереженою ФВЛШ, ФК ІІ (ризик 4) ДЕ ІІ. Наслідки перенесених повторних субарахноідального та паренхіматозно-оболонкового крововиливу (2008р., 2017.) з правобічним рефлекторно-чутливим гемісиндромом, цефалогією, помірною атаксією.

Суд звертає увагу, що позивач проходив військово-лікарську комісію у період з 18.06.2024 по 14.08.2024р.

Відповідно до пункту 1.2 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра Оборони України від 14.08.2008 №402 (далі - Положення №402) (в редакції станом на час проведення медичного огляду) військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Відповідно до розділу II Положення №402 визначено, що:

медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП ВЛК ТЦК та СП на збірних пунктах районних (міських) ТЦК та СП або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності лікарями, які включаються до складу ВЛК ТЦК та СП. (пункт 3.1 розділу II Положення);

повторний медичний огляд військовозобов`язаних проводиться один раз на 5 років ВЛК районних, міських ТЦК та СП. Офіцери запасу підлягають повторному медичному огляду зазначеними ВЛК під час чергового атестування, а рядовий, сержантський та старшинський склад запасу - у разі зміни призначення;

під час дії правового режиму воєнного стану кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей (пункт 3.2 Положення);

перед оглядом військовозобов`язаних їм проводиться загальний аналіз крові, загальний аналіз сечі, серологічний аналіз крові на: антитіла до вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ), поверхневий антиген до вірусу гепатиту «В» (HbsAg), загальні антитіла до вірусу гепатиту «С» (anti-HCV), реакція мікропреципітації з кардіоліпіновим антигеном або загальні антитіла до блідої трепонеми (RW); визначається група крові та резус-належність, проводяться рентгенологічне обстеження органів грудної клітки, ЕКГ. Особам старшим 40 років обов`язково проводиться вимір внутрішньоочного тиску, дослідження крові на цукор. Інші дослідження проводяться за показаннями.

лікарі, які включаються до складу ВЛК із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, під час проведення медичного огляду ознайомлюються з медичними записами в ЕСОЗ та з іншими медичними документами, які надає військовозобов`язаний, що характеризують його стан здоров`я, а також вносять до ЕСОЗ відповідні медичні записи на підставі отриманої інформації;

ЕКГ виконується після 40-річного віку та за наявності медичних показань. Інші лабораторні та інструментальні дослідження виконуються за показанням (пункту 3.4 Положення).

Військовозобов`язаний під час проведення медичного огляду зобов`язаний надати членам ВЛК ТЦК та СП медичну карту амбулаторного хворого за формою №025/о, затвердженою наказом МОЗ України від 14 лютого 2012 року №110 «Про затвердження форм первинної облікової документації та Інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2012 року за № 661/20974 (далі - форма № 025/о), виписки з медичної документації щодо перенесених захворювань, отриманих травм, поранень тощо, якщо така інформація відсутня в ЕСОЗ.

Суд звертає увагу, що комісією ознайомлено зі всіма медичними документами, які надано позивачем та медичними документами, що були створені в процесі проходження комісії на визначення придатності до військової служби. Даний факт підтверджується діагнозами встановленими в результаті проходження позивачем ВЛК з 16.06.2024 по 14.08.2024, а Акт дослідження стану здоров`я пацієнта №1248 та Акт дослідження стану здоров"я ОСОБА_1 №4887 є частиною досліджень ВЛК.

Твердження позивача, що відповідачем проігноровано надані ним виписки з історії хвороби, які підтверджують наявність гіпертонічної хвороби ІІІ ступеня та двох інсультів, є безпідставними, оскільки саме такі діагнози і встановлені позивачу за результатами проходження ВЛК.

Суд констатує, що стверджуючи про допущення ВЛК порушень при його огляді позивач зазначає виключно про те, що комісією не ознайомлено з медичними документами, які не досліджено в ході проходження комісії на визначення придатності до військової служби. Натомість позивач не надає жодного із таких документів до позову. Усі надані позивачем медичні документи досліджені під час проходження комісії.

У зв`язку із цим, суд вважає, що залишаються обґрунтовані сумніви щодо того, які саме документи позивач вважає повинен був дослідити відповідач та чи вони є в наявності у позивача. При цьому, суд звертає увагу на те, що надання таких медичних документів є прерогативою саме позивача.

Також, суд вважає безпідставними твердження позивача щодо не вручення та не ознайомлення його із Довідкою ВЛК про визнання його придатним до військової служби, що позбавило його можливості оскарження результатів проходження ВЛК, оскільки в Картці обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного для визначення придатності до військової служби у пункті 10 "Інформація щодо стану мого здоров`я надана мною в повному обсязі. Попереджений про надання неповної та недостовірної інформації" міститься підпис позивача. Також підпис позивача міститься в рядку "Відмітка про ознайомлення з постановою ВЛК" в Довідці військово-лікарської комісії від 14.08.2024, яка міститься в матеріалах справи.

Суд зауважує, що відповідно до п.п.2.3.4. п.2.3. розділу І Положення №402 Центральна військово-лікарська комісія має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.

Зокрема, п.п. 2.3.3 п. 2.3 розділу І Положення №402 встановлено, що на Центральну військово-лікарську комісію покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також: розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України.

Крім того, пунктом 2.8.3 Положення визначено, що ВЛК ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, областей, міста Києва мають право переглядати постанови ВЛК районного (міського) ТЦК та СП, крім постанов, які згідно з цим Положенням підлягають розгляду, контролю та затвердженню ЦВЖ, ВЛК регіону.

Верховний Суд у своїй постанові від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18 дійшов до аналогічного висновку, а саме було зроблено правовий висновок про те, що до повноважень суду не належить надання оцінки діагнозу на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби з посиланням на пункт 3.13 глави 3 розділу II Положення №402.

Відповідно до цієї норми у спірних питаннях та складних випадках право на винесення остаточного рішення залишається за Центральною ВЛК. Для цього територіальний центр комплектування та соціальної підтримки направляє в регіональну штатну ВЛК, на території якої проживає заявник, його заяву, медичні документи, які є в заявника або одержані територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки із цивільних (військових) лікувальних закладів, військовий квиток.

Законом чітко передбачено можливість оскарження рішення ВЛК до ВЛК вищого рівня або безпосередньо до Центральної військово-лікарської комісії.

Саме ці органи військово-лікарської експертизи наділені повноваженнями переглядати висновки попередніх ВЛК по суті з урахуванням додаткових даних та результатів медичних обстежень позивача.

На підставі викладеного позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Відтак, суд виходить з того, що оскільки Довідка ВЛК від 14.08.2024 була прийнята правомірно, вручаючи оскаржувану повістку на відправку ОСОБА_1 відповідач виходив з того, що військово-лікарською комісією встановлено придатність позивача до військової служби та з відсутності законних підстав, звільняючих позивача від призову на військову службу.

Суд звертає увагу, що у матеріалах справи відсутні докази того, що на момент вручення повістки позивач не підлягав призову на військову службу під час мобілізації за станом здоров`я чи з інших законодавчо встановлених підстав.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що оскаржувані дії та Довідка ВЛК є правомірними та такими, що прийняті відповідно до вимог частини другої статті 2 КАС України, доводи позивача не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Всупереч вимогам частини першої статті 77 КАС України, позивач не обґрунтував із посиланням на належні, допустимі, достовірні та достатні докази яким чином заявлені у позовній заяві вимоги можуть відновити його порушене право та, у чому конкретно полягає порушення охоронюваних законом прав, свобод та інтересів з боку відповідачів.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, відповідно до КАС України, питання розподілу судових витрат не вирішується.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_10 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Суддя В.О. Кушнір