Справа № 619/10009/24
Суддя: Болибок Є. А.
Дата ухвалення: 2025-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

провадження № 2-а/619/6/25
РІШЕННЯ

іменем України

29 січня 2025 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіБолибока Є.А.
за участюсекретаря судового засіданняЛоманової І.О.

Справа № 619/10009/24

Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: Департамент патрульної поліції,

розглянув адміністративний позов про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Стислий виклад позиції сторін.

11 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області, в якому просила скасувати постанову Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області серії ЕАО № 4932464 від 21.10.2021 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. В обґрунтування позову зазначила, що 20.01.2022 вона намагаючись скористатись грошовими коштами, що містяться на її банківському рахунку (зарплатна банківська картка), дізналася, що на належні їй грошові кошти було накладено арешт постановою від 20.01.2022 Холодногірсько-Новобаварського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). В подальшому за допомогою додатку «Дія» вона дізналась, що 17.01.2022 на підставі постанови серії ЕАО № 4932464 від 21.10.2021, винесеної Управлінням патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, Холодногірсько-Новобаварським ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_4, в якому відповідача вказано стягувачем, а її вказано боржником. Звертає увагу, що адреса боржника у виконавчому провадженні вказана, за якою вона ніколи не перебувала, ніколи не проживала, не була зареєстрована та ніколи не знаходилась. 21.01.2022 з метою з`ясування обставин, за якими стосовно неї було винесено оскаржувану постанову серії ЕАО № 4932464 від 21.10.2021, вона звернулась до відповідача. При зверненні до відповідача вона пояснила, що не маю у власності жодних автотранспортних засобів та станом на дату звернення (21.01.2022) не кермувала жодним автомобілем більше шести місяців, тому їй не зрозуміло на якій підставі стосовно неї було винесено оскаржувану постанову. Також вона пояснила, що жодних документів з приводу притягнення її до адміністративної відповідальності ні від відповідача, ні від органу державної виконавчої служби вона не отримувала. В УПП в Харківській області ДПП їй запропонували звернутись письмово зі скаргою для вирішення даного питання. В той же день, 21.01.2022 вона виклала вищевказані обставини у скарзі та надала її відповідачу. Також просила надати оскаржувану постанову, однак оскаржуваної постанови відповідач їй не надав. У зв`язку із чим, вона звернулась до Холодногірсько-Новобаварського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) із запитом про надання оскаржуваної постанови. Враховуючи вищевказані обставини, вихідні та приймальні дні державного виконавця, лише 03.02.2022 їйвдалося ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження № НОМЕР_4 та зробитифотокопії їх матеріалів, зокрема оскаржуваної постанова від 21.10.2021 № ЕАО № 4932464. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що нібито вона, що нібито проживає за адресою: м. Харків, провулок Океанський, 5А, посвідчення водія НОМЕР_1 , за кермом автомобілю HONDA FR-4 НОМЕР_2 р/н НОМЕР_2 , що їй нібито належить, 21.10.2021 у м. Харків по вул. Полтавський шлях, 209А їхала зі швидкістю 73 км на годину, чим порушила встановлене обмеження швидкості руху 23 км на годину, швидкість вимірювалась приладом TruCam ТС000755, чим порушила п. 12.4. ПДР. На відмітці про отримання оскаржуваної постанови проставлений підпис невідомої особи - не її особистий підпис. Просить суд звернути увагу, що зміст оскаржуваної постанови взагалі не відповідає дійсності. Так, вона ніколи не перебувала, не проживала та не була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить відмітка про місце реєстрації у її паспорті громадянина України. Також, вона не має ні у власності, ні у користуванні і взагалі ніколи не бачила автомобіль HONDA FR-4 НОМЕР_2 р/н НОМЕР_2 , що не заперечується відповідачем. Також, у неї у власності не має жодного автотранспортного засобу. Окрім цього, вона не є користувачем жодного транспортного засобу. Також, вона не кермувала жодним автотранспортним засобом понад шість місяців до звернення із письмовою скаргою до відповідача, що мала місце 21.01.2022. На відмітці про отримання оскаржуваної постанови проставлений не її особистий підпис, вона не отримувала жодних документів ні від відповідача - УПП в Харківській області ДПП, ні від органу державної виконавчої служби. Зазначає, що 01.02.2022 вона отримала письмову відповідь відповідача, надану за результатами розгляду її скарги, в якій їй відмовили у скасуванні оскаржуваної постанови у зв`язку зі спливом строків на її оскарження. У зв`язку із чим, 02.02.2022 вона повторно звернулась зі скаргою до відповідача, долучивши до неї клопотання про поновлення строків. 11.02.2022 в своєму листі № С-318/41/14/02-2022, відповідачем їй було відмовлено в задоволенні скарги та зазначено: «Відповідно до акту № 7-21 від 03.12.2021 відеоматеріали були знищені по 30.10.2021, тому переглянути відеозапис з нагрудних відео реєстраторів не вбачається за можливе. Проведеною перевіркою встановлено, що власником зазначеного транспортного засобу HONDA FR-4 НОМЕР_2 р/н НОМЕР_2 є не ви. До регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській області (філія ГСЦ МВС) здійснено відповідний запит. Встановити на даний момент хто був за кермом транспортного засобу HONDA FR-4 НОМЕР_2 р/н НОМЕР_2 не вбачається за можливе». Зазначає, що вона не є ні власником, ні користувачем та ніколи не була за кермом транспортного засобу HONDA FR-4 НОМЕР_2 р/н НОМЕР_2 . Отже, відповідач незаконно виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення, внаслідок чого її було незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340, 00 грн. З 20 січня 2022 року на підставі незаконної постанови відповідача (в межах ВП № НОМЕР_4) на її грошові кошти було накладено арешт, внаслідок чого її фактично було позбавлено своєї власності, права нею розпоряджатися на власний розсуд, що мало і має відчутні наслідки для її матеріального добробуту та добробуту її сім`ї.

У відзиві на позовну заяву представник Департаменту патрульної поліції Назаренко-Хамаєва О. просила у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. Посилається на те, що 21.10.2021 приблизно о 13:33 по вул. Полтавський шлях, 209А у м. Харкові, було виявлено рух транспортного засобу HONDA FR-4 НОМЕР_2 , під керуванням позивачки, яка перевищила встановлені обмеження руху на 23 км/год, а саме рухалася зі швидкістю руху 73 км/год, чим порушила пункт 12.4 ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306. Швидкість зафіксували за допомогою приладу TruCam ТС000755. Вказаний транспортний засіб було зупинено на підставі п. 3 ч.1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію». Позивачці було роз`яснено її права, передбачені ст. 268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі ст. 289 КУпАП, що підтверджується її власним підписом в п. 8 оскаржуваної постанови. Зазначеною постановою дії позивачки кваліфіковано за частиною першою статті 122 КУпАП. До позивачки застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Основною та обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є протиправне діяння, час, місце вчинення якого підтверджено фото-відео матеріалами з приладу TruCam ТС000755, відсутність яких би виключала склад наведених адміністративних правопорушень. Результатами фіксації перевищення встановленого обмеження швидкості, особою, яка керувала автомобілем, є фотокартки з зображенням транспортного засобу та відеозапис правопорушення. На відеозаписах міститься вся необхідна інформація для встановлення факту вчинення правопорушення, а саме: дата та час вчинення правопорушення (21.10.2021, нас 13:33 год.); місце вчинення правопорушення (м. Харків, вул. Полтавський шлях, 209А); географічні координати місця вчинення правопорушення (49.58.12.52N 36.9.14.23Е); фото-відеофіксація автомобіля з зображенням державного номерного знаку (HONDA FR-4, державний номерний знак НОМЕР_2 ); швидкість руху автомобіля, км/год (73 км/год); обмеження (перевищення) швидкості, км/год (50 км/год); перевищення обмеження швидкості (23 км/год); напрямок руху автомобіля. Медіафайли з приладу ТruСаv ТС900755 містять відомості, якими наочно фіксовано те, що транспортний засіб позивача рухається зі швидкістю 73 км/год в м. Харків по вул. Полтавський шлях, 209 за географічними координатами (49.58.12.52N І.9.14.23Е), при встановленому ПДР обмежені швидкості руху транспортних засобів в 50 км/год. Таким чином, перевищення швидкості руху цього автомобіля на 23 км/год були об`єктивно встановлені. Оскаржуванапостанова містить всі обов`язкові елементи, передбачені ст. 283 КУпАП,(в тому числі місце вчинення адміністративного правопорушення. Факт вчинення правопорушення позивачем підтверджується фото і відео матеріалами з приладу TruCam ТС000755. Інструкція із застосування органами і підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису, що затверджена Наказом № 1026 МВС України від 18.12.2018 встановлює строк зберігання відеозаписів з портативнихвіеореєстраторів - 30 діб.Відеозапис на якому відбувався розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно позивачки був видалений відповідно до акту № 7-21 від 03.12.2021. Таким чином відповідач позбавлений можливості надати до суду відеозапис розгляду справи. Вважає, що всі зауваження позивачки, як підстави для скасування оскаржуваної постанови, викладені в позові, не знаходять свого підтвердження, носять суто суб`єктивний характер та свідчать про намагання позивачки уникнути адміністративної відповідальності.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

16 грудня 2024 року ухвалою суду визнано підстави пропуску строку, зазначені позивачем, не поважними у зв`язку з чим, позовну заяву було залишено без руху та надано строк для звернення до суду з заявою про поновлення строку з зазначенням інших підстав для поновлення строку.

23 грудня 2024 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій усунула недоліки, зазначивши підстави поважності причин пропуску строку звернення до суду.

26 грудня 2024 року судом постановлено ухвалу про поновлення ОСОБА_1 строку звернення до суду та відкриття провадження у справі. Призначено розгляд справи на 10 год 00 хв 06.01.2025.

06 січня 2025 року судове засідання відкладено на 12 год 00 хв 29.01.2025.

06 січня 2025 року ухвалою суду за результатами розгляду клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів, витребувано в Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції: інформацію/докази щодо того, чи містять матеріали справи про адміністративне правопорушення, зазначене у постанові УПП в Харківській області ДПП серії ЕАО № 4932464 від 21.10.2021, повідомлення власника про наступні обставини: транспортний засіб HONDA FR-4, р/н НОМЕР_2 , знаходився у володінні чи користуванні іншої особи, вибув з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб тощо; у Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській області (філія ГСЦ МВС) інформацію/докази: 1) чи є у власності ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) транспортні засоби; 2) чи містяться відомості в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів щодо ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), як належного користувача будь-яких транспортних засобів; 3) надати витяги з Єдиного державного реєстру транспортних засобів стосовно ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ). 4) хто є власником транспортного засобу HONDA FR-4, р/н НОМЕР_2 .

07 січня 2025 року представник відповідача Департаменту патрульної поліції - Назаренко-Хамаєва О.В.подала до суду відзив на позовну заяву.

13 січня 2025 року на виконання ухвали суду від 06.01.2025 Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Харківській області (філія ГСЦ МВС) надав до суду лист з повідомленням про те, що згідно даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів, інформація щодо реєстрації права власності на транспортні засоби ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) відсутня. Також повідомлено, що згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів, відомості щодо реєстрації ОСОБА_1 , як належного користувача транспортних засобів відсутня. Згідно даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів, щодо реєстрації автомобіля HONDA FR-4, р/н НОМЕР_2 , власником є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

20 січня 2025 року на виконання ухвали суду від 06.01.2025 Департамент патрульної поліції через систему «Електронний суд» надав до суду заяву з долученими до неї доказами.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, надала до суду заяву, у якій підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити та справу розглянути у її відсутність.

Представник Департаменту патрульної поліції у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки, яку відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримана 10.01.2025, а також шляхом направлення повідомлення в електронному вигляді у його електронний кабінет, яке доставлено 07.01.2025. Причин неявки до суду представник Департаменту патрульної поліції не повідомив.

Згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Підстав, визначених ст. 205 КАС України, для відкладення розгляду справи немає.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 4932464 від 21.10.2021, винесеною УПП в Харківській області ДПП інспектором поліції Савенко Є.О. 3 бат. 3 рота, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340,00 грн.

Мотиви суду.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази в сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» №580-VIII від 2 липня 2015 року поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 23 вказаного Закону зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху(частини перша статті 121 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у ст.222 - 244-20 КУпАП» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.09.2020 року у справі № 742/2298/17 та від 26.12.2019 у справі за № 724/716/16-а,

Так, Верховний Суд у вказаній справі виклав правовий висновок про те, що у справах про оскарження постанов про адміністративне правопорушення належним відповідачем у таких справах є саме орган, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд звертає увагу на те, що органом Національної поліції, у даній справі, є Департамент патрульної поліції, від імені якого виступає лейтенант поліції Савенко Є.О., уповноважена накладати адміністративні стягнення та розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Частиною 2 статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Пунктом 1 Розділу I. Загальних положень «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністра МВС України №1395 від 07.11.2015, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі Інструкція) визначено процедуру оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п. 4 розділ 1 Інструкції).

Пункт 1 розділу III Інструкції, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Отже, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, виноситься без складання відповідного протоколу.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернув увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Вирішуючи питання щодо правомірності винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 4932464 від 21.10.2021 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, суд ураховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З огляду на зміст оскаржуваної постанови, 21.10.2021 о 13:35:47 за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 209-А, водій керував транспортним засобом в населеному пункті м. Харків зі швидкістю 73 км/год, чим порушив встановлене обмеження швидкості руху 23 км/год, швидкість вимірювалася приладом TruCam ТС000755, чим порушив п. 12.4. ПДР - порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год), за вчинення якого передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КпАП України адміністративна відповідальність настає у випадку перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Пункт 12.4 ПДР України передбачає, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд враховує положення ч. 1 ст. 77 КАС України згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивач факт порушення Правил дорожнього руху заперечує, пояснюючи, що зміст оскаржуваної постанови взагалі не відповідає дійсності, оскільки вона ніколи не перебувала, не проживала та не була зареєстрована за адресою: м. Харків, пров. Океанський, 5-А, про що свідчить відмітка про місце реєстрації у її паспорті громадянина України. Також, вона не має ні у власності, ні у користуванні і взагалі ніколи не бачила автомобіль HONDA FR-4 р/н НОМЕР_2 , що не заперечується відповідачем. Крім того, на відмітці про отримання оскаржуваної постанови проставлений не її особистий підпис.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Але відповідачем не спростовано доводів позивача та не надано суду належних та беззаперечних доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, а відповідно доказів на підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Так, на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення за вказаних вище обставин відповідачем до відзиву на позовну заяву надано ксерокопії фото світлин з зображенням транспортного засобу та диск з відеозаписом правопорушення з приладу TruCam ТС000755.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відеозапису на якому відбувався розгляд справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача ОСОБА_1 в якості доказу відповідачем до суду не надано, посилаючись на те, що він був видалений відповідно до акту № 7-21 від 03.12.2021 у зв`язку з 30 денним спливом строку зберігання, визначеним Інструкцією із застосування органами і підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису, що затверджена Наказом № 1026 МВС України від 18.12.2018.

Суд дослідив долучені до відзиву ксерокопії фото світлин з зображенням транспортного засобу та фрагмент відеозапису правопорушення з приладу TruCam ТС000755, тривалістю декілька секунд, на якому зафіксовано рух автомобіля, який є не чітким, розмитим та через погану якість не можливо ідентифікувати водія, який знаходиться за кермом. Отже на їх підставі не можна встановити дійсні обставини справи, оскільки вони не містять інформації щодо предмета доказування.

Більш того, у листі Департаменту патрульної поліції № С-318 від 11.02.2022, який був адресований на ім`я ОСОБА_1 , також зазначено про те, що встановити на даний момент хто був за кермом транспортного засобу HONDA FR-4, р/н НОМЕР_2 не вбачається за можливе.

Крім того, на цьому відео фрагменті зафіксовано порушення швидкісного режиму транспортним засобом о 13:33:10, тоді, як відповідно до відомостей оскаржуваної постанови серії ЕАО № 4932464 від 21.10.2021 правопорушення вчинено 21.10.2021 о 13:35:47, а відтак в цій частині оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП щодо опису обставин, установлених під час розгляду справи.

Тож, з відеозапису з TruCam, на якому зафіксовано рух автомобіля HONDA FR-4, р/н НОМЕР_2 зі швидкістю 73 км/год не вбачається, що таким керувала саме ОСОБА_1 , а тому він не може бути доказом вчинення інкримінованого їй порушення п. 12.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Також суд звертає увагу на те, що у постанові від серії ЕАО № 4932464 від 21.10.2021 місце проживання особи, щодо якої розглядається справа, зазначено:АДРЕСА_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 , що суперечить відомостям, зазначеним у паспорті громадянина України ОСОБА_1 , у якому на стор. 12, відмітка про зареєстроване місце її проживання зазначено: АДРЕСА_2 .

Крім того, власником транспортного засобу HONDA FR-4, р/н НОМЕР_2 , відповідно до наданої Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Харківській області (філія ГСЦ МВС) інформації є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 . Саме ця адреса зазначена у оскаржуваній постанові.

Вказані розбіжності не дають суду можливість встановити суттєві обставини стосовно вчинення правопорушення, а саме особу, яка його вчинила.

Крім того, суд зазначає, що відповідачем не заявлялося клопотання про допит в якості свідка, а саме інспектора УПП в Харківській області ДПП Савенко Є.О., якою було винесено оскаржувану постанову.

Отже, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів, які «поза розумним сумнівом» підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення за обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є в справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 3 статті 283 КУпАП передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідачем відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України не надано доказів порушення позивачем Правил дорожнього руху.

У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що є підстави вважати постанову по справі про адміністративне правопорушення протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Вказане, узгоджується з постановою Верховного Суду від 15 листопада 2018 року (справа № 524/5536/17 провадження № К/9901/1403/17) в якій, суд касаційної інстанції погодився із тим що суди попередніх інстанцій дійшли висновку про протиправність притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, у зв`язку із відсутністю належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, зазначених в оскаржуваній постанові.

Отже, матеріали справи не містять достатніх доказів, які вказували б на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 (справа № 463/1352/16-а провадження № К/9901/21241/18) вказав, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, є недоведеним.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності здійснюється відповідно до правил, встановлених ст. 286 КАС України.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності свого рішення, у зв`язку з цим постанова по справі про адміністративне правопорушення від 21.10.2021 підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що за результатом судового розгляду, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, то на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції судові витрати понесені позивачем на сплату судового збору в розмірі 605,60 грн.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 5-9, 12, 77, 241-246, 255, 286, 292, 293, 295, 297 КАС України, суд

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії ЕАО № 4932464 від 21.10.2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Департаменту патрульної поліції, юридична адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, ідентифікаційний код 40108646, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує, протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

відповідач: Департамент патрульної поліції, місце знаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, ідентифікаційний код 40108646.

Повне судове рішення складено 03 лютого 2025 року.

Суддя Є. А. Болибок