Справа № 520/28166/24
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2025-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2025 р. № 520/28166/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Полях Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03 серпня 2024 року у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на підставі пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»;

- зобов`язати Голову комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 оформити відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

В обґрунтування позову зазначено, що відмова суб`єкта владних повноважень у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», на думку позивача, є протиправною.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що у спірних правовідносинах він діяв згідно чинного законодавства.

Керуючись приписами ст. 171, 257, 262 КАС України, суд зазначає, що розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на вказане вище, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи згідно із приписами ст. 258 КАС України, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що 01.09.2017 ОСОБА_1 був зарахований до Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут». Позивач навчався на першому курсі денної форми навчання за спеціальністю 274 Автомобільний транспорт. Автомобілі та автомобільне господарство в навчально-науковому інституті механічної інженерії і транспорту (MIT), група МIТ-77у(ТМ).

09.07.2018 ОСОБА_1 був відрахований з Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» за власним бажанням на підставі особистої заяви та відповідно до наказу №2427 «СТ» від 09.07.2018 р., що підтверджується копією витягу з наказу №2427 «СТ» від 09.07.2018.

01.09.2024 року позивач вступив на навчання до Державного біотехнологічного університету на перший курс рівня вищої освіти бакалавр денної форми навчання факультету мехатроніки та інжинирінгу.

29.08.2024 року до Голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачем подано заяву (Додаток 4 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560) про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період з додатками до неї, а саме: довідка з ЄДЕБО, історія навчання здобувача освіти, копія витягу з наказу №2427 «СТ» від 09.07.2018 р.

27.09.2024 року позивачем отримано повідомлення про відмову в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, у зв?язку із порушенням послідовності отримання освіти згідно наданої довідки про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти.

З таким висновком голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач не погоджується, що стало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Підстави для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації визначені статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до п.1 ч.3 цієї статті 3 призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.

Частиною 2 статті 10 Закону України «Про освіту» встановлені такі рівні освіти: дошкільна освіта; початкова освіта; базова середня освіта; профільна середня освіта; перший (початковий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; другий (базовий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; третій (вищий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; фахова передвища освіта; початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень вищої освіти; другий (магістерський) рівень вищої освіти; третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень вищої освіти.

Відповідно до п.62 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №60 (далі - Порядок №560), здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною 2 статті 10 Закону України «Про освіту», а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, надають до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки довідку про здобувача освіти, сформовану в Єдиній державній електронній базі з питань освіти за формою, визначеною у додатку 9, та документи (нотаріально засвідчені копії документів), що підтверджують зарахування на навчання до інтернатури згідно з додатком 5.

Аналіз наведених нормативних положень свідчить про те, що право на відстрочку від призову мають ті особи, які здобувають рівень освіти вищий, ніж той, який вони здобули раніше, виходячи з градації рівнів освіти, яка встановлена частиною 2 статті 10 Закону України «Про освіту».

Згідно заяви від 29 серпня 2024 року, поданій позивачем відповідачу з додатками до неї, а саме: довідка з Єдиної державної електронної бази з питань освіти, історія навчання здобувача освіти, копія витягу з наказу №2427 «СТ» від 09.07.2018 р., які, підтверджують наявність у нього права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Листом від 04.09.2024 № 16/10619 Комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 позивача повідомлено, що за результатами розгляду заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до частини 3 пункту 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», протоколом від 03.09.2024 року за №29 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та повідомлено, що позивач підлягаєте призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на загальних підставах.

Причина відмови: порушення послідовності отримання освіти згідно наданої позивачем довідки про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти.

З матеріалів справи судом встановлено, що попередньо здобутий позивачем рівень освіти є - базова середня освіта, а тому навчання позивача в Державному біотехнологічному університеті на денній форми навчання, ступінь вищої освіти «Бакалавр» є здобуттям позивачем рівня освіти, що є вищим за раніше здобутий ним рівень освіти, що в свою чергу надає позивачу право на отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі п.1 ч.3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Суд зазначає, що для встановлення факту дотримання послідовності здобуття освіти необхідно враховувати лише раніше здобуті рівні освіти, тобто завершене навчання, яке підтверджено документом державного зразка - дипломом чи свідоцтвом.

Той факт, що 09.07.2018 ОСОБА_1 був відрахований з Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» за власним бажанням на підставі особистої заяви та відповідно до наказу №2427 «СТ» від 09.07.2018 р., що підтверджується копією витягу з наказу №2427 «СТ» від 09.07.2018, а 01.09.2024 року позивач вступив на навчання до Державного біотехнологічного університету на перший курс рівня вищої освіти бакалавр денної форми навчання факультету мехатроніки та інжинирінгу, не свідчить про те, що позивач здобув таку освіту, оскільки таке навчання не було завершене, і позивач не отримував відповідного диплому про такий рівень освіти.

Суд вважає помилковим посилання відповідача на порушення позивачем послідовності здобуття освіти, оскільки правило дотримання послідовності здобуття освіти не вимагає, щоб особа послідовно здобувала всі рівні освіти, які передбачені цією нормою, а передбачає, щоб наступний рівень освіти був вищий за вже здобутий рівень.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач має право на отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі п.1 ч.3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а тому відмова Голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.09.2024 року у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на підставі пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», є протиправною.

При цьому суд зазначає, що зміст наданої позивачем на виконання вимог пункту 62 Порядку №560 довідки про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти №195152 від 19.08.2024, в якій у графі «На підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту» вказано «Ні, порушує», не може сам по собі позбавляти позивача права на відстрочку від призову на підставі п.1 ч.3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки таке право підтверджено сукупністю наявних у справі письмових доказів, і дана довідка за своїм змістом з такими доказами не узгоджується та прямо їм суперечить.

Незважаючи на те, що в рамках даного спору позивач не оскаржує дії уповноваженого суб`єкта владних повноважень, відповідального за формування змісту таких довідок, суд вважає, що зміст вищевказаної довідки не може бути самостійною та достатньою підставою для відмови у наданні позивачу судового захисту його права на відстрочку від призову на підставі п.1 ч.3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Крім того, відповідно до змісту довідки №195152 від 19.08.2024, відомостей про здобуття іншого рівня освіти ніж базової загальної середньої, остання не містить.

Суд зауважує, що саме наявність такої інформації як і інформації щодо послідовності здобуття освіти має бути перевірена районним (міським) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки при розгляді заяви військовозобов`язаного про оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 1 частини третьої статті 23 Закону №3543-XII.

Однак, відповідачем усупереч вимогам абзацу першого пункту 60 Порядку №560 не було надано належної оцінки указаній інформації, а також не було з`ясовано, чи позивач підлягає призову на військову службу під час мобілізації, не вжито жодних заходів щодо з`ясування таких обставин.

Зважаючи на викладене, на час призову на військову службу на позивача розповсюджувався відповідний положення абз. 1 ч. 3 ст. 23 Закону № 3543-XII.

Так, суд зазначає, що право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, особливого періоду, кореспондує з обов`язком військовозобов`язаного дотримуватися правил військового обліку, зокрема щодо своєчасного повідомлення органу про зміну рівня освіти.

Разом з тим, не лише у військовозобов`язаного громадянина є обов`язок щодо повідомлення органів ТЦК про наявність підстав для відстрочки, а й органи ТЦК зобов`язані перевіряти та володіти інформацією щодо статусу особи з метою недопущення протиправних дій щодо особи, а тому відповідач мав перевірити наявність чи відсутність у позивача права на відстрочу від призову за мобілізацією, ураховуючи відповідне повідомлення збоку позивача.

Відповідач усупереч вимогам абзацу першого пункту 60 Порядку №560 не звертався із запитом до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, не використав інформацію з публічних електронних реєстрів.

За таких обставин, суд доходить висновку, що дії відповідача, які виразилися у відмові позивачу надати відстрочку від призову під час мобілізації на підставі абзацу 1 частини 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» є протиправними.

Вирішуючи питання про способи захисту, який суд повинен застосувати для захисту та відновлення прав позивача у даній справі, суд виходить з наступного.

Пунктом 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року №154 (далі - Положення №154) встановлено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до п.57 Порядку №560 для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:

голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);

члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

Суд вважає, що створена при ІНФОРМАЦІЯ_4 комісія для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову вирішує питання, які віднесені до основних функцій та завдань такої РТЦК, тобто є складовою частиною ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача оформити відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 5 КАС України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.

Тобто, дискреційні повноваження це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Відповідно до Рекомендацій Ради Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих Кабінетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Водночас, адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.

Суд звертає увагу на те, що в даних спірних правовідносинах відповідач рішення у встановлений законом спосіб про надання чи про відмову у наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації не приймав.

Отже, позовна вимога про зобов`язання відповідача прийняти рішення про надання позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації задоволенню не підлягає, оскільки суд у спірних правовідносинах не може перебирати на себе повноваження іншого органу та, відповідно, встановлювати достатність документів та підстав для надання відстрочки від призову на час прийняття рішення уповноваженим органом.

Враховуючи обставини справи, суд вважає належним та достатнім способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання повторно розглянути заяву позивача щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та прийняти відповідне рішення за результатом розгляду заяви, з урахуванням висновків суду викладених у цьому рішенні.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справи, суд доходить висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Розподіл судових витрат здійснюється за правилами ст.139 КАС України.

Керуючись ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04 вересня 2024 року у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Зобов`язати Голову комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та прийняти відповідне рішення за результатом розгляду заяви, з урахуванням висновків суду викладених у цьому рішенні.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму судового збору у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 03 лютого 2025 року.

Суддя Н.А. Полях