Справа № 398/6550/24
Суддя: Подоляк Я. М.
Дата ухвалення: 2025-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/6550/24
Провадження №: 2-а/398/15/25
РІШЕННЯ

Іменем України

"31" січня 2025 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Подоляк Я.М.,

за участі секретаря судового засідання - Буличової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник - адвокат Ковальов Андрій Ігорович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ :

04.12.2024 року адвокат Ковальов А.І., який діє від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №116 від 31.10.2024 року, якою на позивача накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 17 000 грн за порушення ч.3 ст.210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та закриття провадження у справі.

В обґрунтування позову вказує, що 31.10.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 були розглянуті матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та винесена постанова № 116 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, військовозобов`язаний ОСОБА_1 в особливий період порушив правила військового обліку, передбачені Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022р. «Про затвердження порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», порушивши вимогу п. 2 додатку 2 до вказаної Постанови, тим, що, будучи оповіщеним о 08 год. 00 хв. 27.08.2024р. про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 , за викликом на 11 год. 00 хв. 27.08.2024р. не з`явився, причини неявки не повідомив, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП. Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Вважає висновки, зроблені начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , безпідставними у зв`язку з чим постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Так, позивачеві повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 ніхто не вручав.

При цьому, навіть за умови, якби вона була вручена ОСОБА_1 , вважає, що необхідно перевірити повноваження особи, якою вона була (мала бути) вручена, у відповідності до вимог 31, 32 Порядку та наявність у неї відповідного службового посвідчення.

Крім того, вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови порушені також приписи ч. 1 ст. 38 КУпАП, якими встановлено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині сьомій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Як вбачається з оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 було викликано ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою проходження ВЛК на 27.08.2024р., з чого вбачається, що моментом (початком) вчинення ним триваючого правопорушення є 28.08.2024р.

Таким чином, відповідач вправі був винести постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності не пізніше 28.10.2024р. Невиконання відповідачем зазначеного обов`язку свідчить про порушення ним вимог ч. 1 ст. 38 КУпАП та про протиправність оскаржуваної постанови.

За таких обставин вважає, що відповідачем під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не забезпечено об`єктивне з`ясування обставин справи, не з`ясовано чи вбачається в його діях склад адміністративного правопорушення, чи не закінчився строк притягнення особи до адміністративної відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а також не доказаний сам факт вчинення правопорушення.

Крім того, участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не брав, оскільки ще 17 жовтня 2024 року був мобілізований до лав ЗСУ і з того часу постійно перебуває в розташуванні військової частини. Копія оскаржуваної постанови на його адресу не надходила, а про факт її існування він довідався 29.11.2024р. після отримання відповідного повідомлення від державного виконавця Петрівського ВДВС в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Зазначена обставина, на думку представника позивача дає підстави для визнання поважною причини пропуску строку на оскарження постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 у справі про адміністративне правопорушення № 116 від 31.10.2024р. та його поновлення.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09.12.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач про судовий розгляд справи та отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі повідомлявся у спосіб, передбачений КАС України, що підтверджується довідками про доставку електронного документу на його електронну адресу. 17.01.2025 представник відповідача звернувся до суду з заявою про ознайомлення з матеріалами справи, та 23.01.2025 року був ознайомлений з матеріалами справи. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Згідно з ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.

31.10.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 винесено постанову №116 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, якою на ОСОБА_1 накладено штраф у сумі 17 000,00 грн. Як вбачається зі змісту вказаної постанови підставою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності стало те, що він в особливий період порушив правила військового обліку, передбачені Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022р. «Про затвердження порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», порушивши вимогу п. 2 додатку 2 до вказаної Постанови, тим, що, будучи оповіщеним о 08 год. 00 хв. 27.08.2024р. про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 , за викликом на 11 год. 00 хв. 27.08.2024р. не з`явився, причини неявки не повідомив, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За приписами ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З урахуванням викладеного, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення) повинне бути належним чином зафіксоване.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Диспозицією ч. 3 ст. 210 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за вчинення порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період, тобто, під час воєнного стану.

Відповідно до Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України,Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває по теперішній час, що охоплюється дією особливого періоду.

Положеннями Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлено правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначено засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно ч. ч. 1, 3 до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів, особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Отже, вказаними положеннями нормативно-правових актів передбачений обов`язок призовників, військовозобов`язаних та резервістів у разі отримання ними виклику до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, з`явитися за таким викликом у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях).

За приписами ст. 235 КУпАП адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно вимог п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

За приписами ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до оскаржуваної постанови її копію ОСОБА_1 було отримано під особистий підпис 31.10.2024 року, тобто в день її складання.

Разом з тим, згідно довідки ТОВ «Чечеліївське» Олександрійського (Петрівського) району Кіровоградської області від 28.10.2024 року №35, ОСОБА_1 , який працює на посаді тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва з 02.04.2018 року.

17.10.2024 року працював за нарядом та був забраний працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_3 ), до робочого місця ОСОБА_1 не повернувся.

Відповідно до копії військового квитка серія НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_1 , в ньому маються наступні записи: 17.10.2024 року медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_1 визнаний придатним до військової служби; 18.10.2024 року на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69 від 24.02.2022 року ОСОБА_1 призваний у Збройні Сили України; 18.10.2024 року ОСОБА_1 зарахований до списків військової частини НОМЕР_2 , а 28.11.2024 року виключений з її списків; у період з 22.10.2024 року по 25.11.2024 року за програмою БЗВП ОСОБА_1 пройшов навчання за спеціальністю стрілець ВОС-НОМЕР_5.

Згідно копії сертифікату ОСОБА_1 пройшов курс за програмою ІНФОРМАЦІЯ_7 у період з 22.10.2024 по 25.11.2024.

Отже надані позивачем письмові докази свідчать про те, що ОСОБА_1 не міг бути присутнім 31.10.2024 року під час складання оскаржуваної постанови та отримати її копію особисто, оскільки в цей час проходив курс за програмою ІНФОРМАЦІЯ_7 . Доказів зворотного представник відповідача суду не надав.

Крім того, відповідачем не надано суду доказів оповіщення ОСОБА_1 про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 11 год. 00 хв. 27.08.2024р.

Отже, відповідачем не доведено, що у позивача виник обов`язок з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 у строк, зазначений у виклику, і що від виконання цього обов`язку позивач ухилився.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 77 КАС України передбачено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП України (ч. 2 ст. 251 КУпАП України).

Згідно правової позиції Верховного Суду у постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

До цього ж у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 липня 2020 у справі № 463/1352/16-а зазначено, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи презумпцію невинуватості, закріплену КУпАП та Конституцією України, прийшов до висновку про недоведеність наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

За правилами п. 3 ч. 3ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Документально підтверджені витрати позивача зі сплати судового збору в сумі 605,60 грн підлягають розподілу за правилами ч. 1ст. 139 КАС України, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 205, 241-246, 286, 268-271 КАС України,суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник - адвокат Ковальов Андрій Ігорович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушеннята закриття провадження у справі, задовольнити.

Постанову №116 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП від 31.10.2024 року, складену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17 000,00 грн, скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено протягомдесяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 31.01.2025 року.

Учасники судового розгляду:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Ковальов Андрій Ігорович, адреса місцезнаходження: м.Олександрія Кіровоградської області, вул. Григорія Усика,38, який діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КР №000205 від 02.07.2018 року.

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 , адреса місцезнаходження:АДРЕСА_2 .

Суддя Я.М.Подоляк