Справа № 460/14735/24
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2025-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про закриття провадження у справі
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом
доІНФОРМАЦІЯ_1
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій відповідача, які виразились у зменшенні у грошовому виразі, вказаних в довідці №12/1/8100 від 18.10.2024 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, розмірів надбавки за особливості проходження служби та премії; зобов`язання оформити та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, відповідно до вимог положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 №414 та Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260, із зазначенням відомостей про розміри надбавки за особливості проходження служби, надбавки за таємність та премії у грошовому виразі, обчислені виходячи з розмірів посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, які вказані в довідці №12/1/8100 від 18.10.2024 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, для перерахунку пенсії з 01.02.2023.
Ухвалою суду від 03.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі; розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08.08.2024 у справі №460/7007/24 відповідач виготовив довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, в якій вказано основні розміри грошового забезпечення, розраховані з застосуванням прожиткового мінімуму станом на 01 січня 2023 року посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням, надбавку за вислугу років. Проте, розміри окремих складових забезпечення, а саме додаткових видів та премії, що зазначені у вказаній довідці, протиправно обчислено із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018, замість розміру встановленого станом на 01.01.2023. Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
У поданому відзиві відповідач заперечує проти заявлених позовних вимог. Вказує, що дії ІНФОРМАЦІЯ_1 були не самовільними, а відповідали роз`ясненням органів, що є профільними щодо порушених в позові питань. Відповідно, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08.08.2024 по справі №460/7007/24 було виконано у повному обсязі. Просить у задоволенні позову відмовити повністю.
Дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області як отримувач пенсії за вислугу років за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 08.08.2024 у справі №460/7007/24, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій - задоволено частково.

Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненадання до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 для перерахунку пенсії.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати і надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу та окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт, із обов`язковим зазначенням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.02.2023 перерахунку основного розміру пенсії.

На виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08.08.2024 у справі №460/7007/24, відповідачем виготовлено довідку №12/1/8100 від 18.10.2024 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за нормами чинними на 01.01.2023 за посадою начальник відділу заступник командира бригади зв`язку, яку він обіймав на день звільнення зі служби; розмір грошового забезпечення складає:

посадовий оклад (тарифний розряд 38) 10740,00 грн;

оклад за військовим званням (полковник) 2250,00 грн;

надбавка за вислугу років 50% 6495,00 грн;

надбавка за особливості проходження служби 65% 8316,75 грн;

надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15% 1611,00 грн;

премія 140% 9870,00 грн.

Всього: 39282,75 грн.

Вважаючи, що відповідачем не вірно визначено суми щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом, що визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-XII (далі Закон №2262-XII).

Відповідно до Закону №2262-XII держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Механізм проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», визначений Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 (далі Порядок №45), згідно із пунктом 1 якого пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною третьою статті 43 Закону №2262-XII пенсії особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, оклади та/чи доплати за військове (спеціальне) звання, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку (доплату) за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону №2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Вказана норма статті 43 Закону №2262-ХІІ безпосередньо визначає складові грошового забезпечення для обчислення пенсій. При цьому під обчисленням слід розуміти процес отримання результату за допомогою дій над числами, кожне з яких є конкретним цифровим вираженням розміру складових грошового забезпечення.

Відповідна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 12.11.2019 у справі №826/3858/18.

Частинами другою та третьою статті 51 Закону №2262-ХІІ передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Отже, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, пенсії підлягають перерахунку на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

30 серпня 2017 року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова №704), якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років. Вказана постанова набрала чинності з 01 березня 2018 року.

Пунктом 2 Постанови №704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 5 Постанови №704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання установлювати:

посадові оклади військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, посади яких не передбачені цією постановою, у розмірах, визначених затвердженими цією постановою схемами, згідно з додатками 1-11 за аналогічними посадами;

надбавку за особливості проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) та особам рядового і начальницького складу в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років.

Порядок та умови виплати такої надбавки визначати керівникам державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою.

Також, надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків (для військовослужбовців розвідувальних органів - не менш як 30 відсотків) посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Отже, до щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які мають постійний характер; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.

Міністерство оборони України наказом від 07 червня 2018 року №260 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» затвердило Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі Порядок №260), який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

Виплата надбавки за особливості проходження служби регулюється положеннями розділу VI Порядку №260, пунктом 1 якого визначено, що військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) щомісячно виплачується надбавка за особливості проходження служби в розмірах до 100 відсотків посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків.

Виходячи з наявного фонду грошового забезпечення на відповідний рік надбавка за особливості проходження служби окремим категоріям військовослужбовців збільшується на відповідний коефіцієнт згідно з Переліком окремих категорій військовослужбовців, яким збільшується розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби відповідно до мінімального розміру залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків (додаток), або може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України у фіксованому розмірі до 100 відсотків посадового окладу, окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років.

Пунктом 2 розділу VI Порядку №260 передбачено, що розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби розраховується від мінімального розміру цієї надбавки, який встановлюється Міністром оборони України, у відсотках для осіб офіцерського складу та окремо для осіб рядового, сержантського та старшинського складу виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

Мінімальний розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби не може перевищувати 65 відсотків.

Згідно з пунктами 1, 2 розділу ХVІ Порядку №260 командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.

Розмір щомісячної премії, але не менше 10 відсотків посадового окладу, встановлює Міністр оборони України для відповідних категорій військовослужбовців виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, та особливостей проходження військової служби.

Отже, розмір надбавки за особливості проходження служби розраховується з посадового окладу, з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років.

Розмір премії розраховується від посадового окладу шляхом множення на відповідний визначений відсоток.

Як встановлено судом, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 08.08.2024 у справі №460/7007/24, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій - задоволено частково.

У вказаному рішенні суд зазначив, що через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, у позивача виникло право на отримання довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії за формою, що передбачена додатком 2 до Порядку №45, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування пункту 4 Постанови №704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року. Крім того, для повного відновлення порушеного права позивача та враховуючи, що перерахунок пенсії позивача в даному випадку підлягає з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, суд вважав необхідним зобов`язати відповідача підготувати і надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2023 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-XII, положень Постанови №704 із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу та окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт, із зазначенням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.02.2023 перерахунку основного розміру пенсії.

Задовольняючи частково позовні вимоги у справі №460/7007/24 суд вказав, що задоволення позовних вимог на майбутнє не допускається, а саме в частині, яка стосується обчислення надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах у відсотках (встановлених для відповідної категорії військовослужбовців за відповідною посадою, з урахуванням розмірів встановлених окладів станом на 2022 та 2023 роки, згідно з Додатком 1 до доручення Міністра оборони України від 01.02.2023 №2683/з та враховуючи Роз`яснення директора Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України, викладені в листі за №423/6682 від 13.10.2023, згідно з правовою позицією, наведеною у зразковій справі №380/19324/23). Тому, суд дійшов висновку, що такі вимоги є передчасними, адже спір в цій частині фактично не існує, оскільки видачі довідки про грошове забезпечення станом на 01.01.2023 із зазначенням конкретного розміру надбавки за особливості проходження військової служби та премії в межах даних правовідносин не відбулося.

Таким чином, задовольняючи частково позовні вимоги у справі №460/7007/24 суд виходив з того, що передчасно заявлено вимоги про встановлення відсоткового значення надбавки за особливості проходження військової служби та премії, які впливають на розмір.

Згідно з позовними вимогами у даній справі, позивач зазначає, що відсотковий розмір надбавок та премії у довідці про розмір грошового забезпечення у відсотковому значенні встановлений правильно, але сума надбавки за особливості проходження служби та премії у такій довідці обчислена невірно. Позивач вважає, що розмір надбавки за особливості проходження служби (посадовий оклад + оклад за військовим (спеціальним) званням + надбавка за вислугу років) мав становити 12665,25 грн (10740, 00 грн + 2250,00 грн + 6595,00 грн) х 65% = 12665,25 грн; розмір премії 15036,00 грн (посадовий оклад 10740,00 грн х 140%).

Так, на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08.08.2024 у справі №460/7007/24, відповідачем виготовлено довідку №12/1/8100 від 18.10.2024 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за нормами чинними на 01.01.2023 за посадою начальник відділу заступник командира бригади зв`язку, яку він обіймав на день звільнення зі служби; розмір грошового забезпечення складає: посадовий оклад (тарифний розряд 38) 10740,00 грн; оклад за військовим званням (полковник) 2250,00 грн; надбавка за вислугу років 50% 6495,00 грн; надбавка за особливості проходження служби 65% 8316,75 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15% 1611,00 грн; премія 140% 9870,00 грн. Всього: 39282,75 грн.

Згідно з тарифною сіткою розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військово-службовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу, що є додатком 1 до Постанови №704, тарифному розряду «38» відповідає тарифний коефіцієнт «4».

Наведеним доводиться, що у довідці №12/1/8100 від 18.10.2024 розмір посадового окладу (окладу за військовим (спеціальним) званням, надбавку за вислугу років), визначено шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт розміру прожиткового мінімуму на рівні 2684,00 грн (10740,00 : 4).

Відтак, слідує, що розмір надбавки за особливості проходження служби та премії у такій довідці обчислено із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018 (1762,00 грн), замість розміру встановленого станом на 01.01.2023 як було визначено рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 08.08.2024 у справі №460/7007/24.

Відповідач не заперечує, що у виготовленій на виконання рішення суду у справі №460/7007/24 довідці №12/1/8100 від 18.10.2024, розміри додаткових видів грошового забезпечення (премія та надбавка за особливості проходження служби) судом обраховано з ПО та ОВЗ, які визначені виходячи з розміру 1762,00 грн (прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018), відповідно до роз`яснень Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України №220/13/7642 від 14.11.2023 та №220/13/7838 від 21.11.2023.

Однак, суд наголошує, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 08.08.2024 у справі №460/7007/24, яке набрало законної сили, зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати і надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу та окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт, із обов`язковим зазначенням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.02.2023 перерахунку основного розміру пенсії.

Тобто, у справі №460/7007/24 вирішувалося питання щодо розміру прожиткового мінімуму, який має бути врахований відповідачем при видачі позивачу оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 як розміру посадового окладу та окладу за військове звання, так і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (відповідно, надбавки за особливості проходження служби) та премії.

Разом з тим, позивач вказує на протиправні дії відповідача щодо виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08.08.2024 у справі №460/7007/24, яке набрало законної сили, при цьому частково погоджуючись з його виконанням, а також не заперечує відсотковий розмір надбавок та премії.

Відповідно до статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Аналогічні положення містяться у статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, а також статтями 14 та 370 КАС України.

Зазначені висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 23 квітня 2020 року у справі №560/523/19, від 1 лютого 2022 року у справі №420/177/20, від 18 травня 2022 року у справі №140/279/21, від 14 серпня 2023 року у справі №480/279/21, від 08 вересня 2023 року у справі №640/21223/20 та від 20 грудня 2023 року у справі №400/2839/22.

Окрім того, Верховний Суд у постанові від 21 лютого 2024 року у справі №520/7983/21, аналізуючи положення статті 129-1 Конституції України у взаємозв`язку із статтею 370 КАС України та статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», дійшов висновку, що невиконання судового рішення, яке набуло законної сили, або надання йому переоцінки суперечить принципу верховенства права, складовою якого є принцип правової визначеності; суд, за загальним правилом, не повинен брати до уваги посилання сторони у справі в обґрунтування своєї позиції на фактичні обставини, виникнення яких стало наслідком невиконання такою стороною судового рішення, що набуло законної сили.

Подібний висновок також сформульований Верховним Судом, зокрема, у постановах від 18 жовтня 2018 року у справі №638/643/17, від 18 квітня 2019 року у справі №808/2291/16, від 21 листопада 2019 року у справі №344/8720/16-а, від 29 листопада 2019 року у справі №805/5043/15-а, від 20 лютого 2020 року у справі №15/6834/15, від 18 лютого 2022 року у справі №520/3601/19, від 1 червня 2022 року у справі №640/25836/20 та від 26 липня 2023 року у справі №640/17504/19.

Статтею 381-1 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, до яких належать, зокрема, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення тощо.

Крім цього, приписами частини першої статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Суд звертає увагу, що вищезазначені норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Зазначені висновки суду узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 06 серпня 2024 року у справі №560/4755/20, від 14 серпня 2024 року у справі №580/5660/22, від 19 вересня 2024 року у справі №400/3650/24.

Так, на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08.08.2024 у справі №460/7007/24, відповідачем виготовлено довідку №12/1/8100 від 18.10.2024 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за нормами чинними на 01.01.2023.

Вважаючи невірним розмір прожиткового мінімуму, з якого відповідач здійснював обрахунок надбавки за особливості проходження служби та премії під час видачі на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08.08.2024 у справі №460/7007/24 довідки №12/1/8100 від 18.10.2024, позивач звернувся із позовом у цій справі.

Тобто, за своєю суттю цей спір виник у зв`язку з неправильним, на думку позивача, виконанням відповідачем рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08.08.2024 у справі №460/7007/24, що виявилося у неврахуванні висновків суду, викладених в зазначеному рішенні.

Суд повторює, що у справі №460/7007/24 вирішувалося питання щодо розміру прожиткового мінімуму, який має бути врахований відповідачем при видачі позивачу оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 як розміру посадового окладу та окладу за військове звання, так і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (відповідно, надбавки за особливості проходження служби) та премії.

Таким чином, враховуючи те, що спірна довідка №12/1/8100 від 18.10.2024 підготовлена та видана позивачу на виконання судового рішення у справі №460/7007/24, про що прямо зазначено у цій довідці, суд доходить висновку, що заявлені у даній справі позовні вимоги фактично є спонуканням вдатися до перевірки належності виконання рішення суду, що набрало законної сили, і у випадку встановлення неналежності його виконання повторно зобов`язати відповідача вчинити тотожні дії.

При цьому, зазначення позивачем у прохальній частині позовної заяви про розміри надбавки за таємність, не узгоджується зі змістом позовних вимог та фактичними обставинами, оскільки у відсутня надбавка за таємність (у довідці №12/1/8100 від 18.10.2024 не встановлено).

Позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправними дій, вчинених на виконання рішення суду. Проте, спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

Всі доводи позивача зводяться до незгоди з рішенням суду у справі №460/7007/24 про необхідність розгляду справи саме в рамках перевірки належності виконання рішення у такій справі.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не відповідає об`єкту порушеного права (права на виконання судового рішення).

Суд зазначає, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 30 вересня 2024 року у справі №460/23064/23.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Водночас, відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі. Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони й інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Відтак, суд дійшов висновку, що оскільки є таке, що набрало законної сили рішення суду з того самого фактичного предмету спору (видача довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01 січня 2023 року за відповідною посадою як із зазначенням щомісячних основних розмірів грошового забезпечення так і додаткових) і між тими самим сторонами, то є підстави для закриття провадження у даній справі на підставі пункту 4 частини першої статті 238 КАС України.

Відповідно до частини другої статті 238 КАС України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

В свою чергу, за пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. За правилами частини другої цієї статті, в такому випадку судовий збір повертається повністю.

Відповідно до наявної в матеріалах справи квитанції №9145-4405-1683-6279, позивачем за подання позовної заяви було сплачено судовий збір в сумі 1211,20 грн. Відповідно, зазначена сума підлягає поверненню платнику з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 238, 241, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Провадження у справі №460/14735/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій - закрити.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України сплачений при зверненні до суду судовий збір в сумі 1211,20 грн (відповідно до квитанції №9145-4405-1683-6279).

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений дата 31 січня 2025 року.

Суддя Н.В. Друзенко