Справа № 260/3380/24
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2025-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про задоволення заяви про самовідвід судді

03 лютого 2025 рокум. Ужгород№ 260/3380/24

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Микуляк П.П., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про самовідвід судді у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , НОМЕР_2 окремий батальйон НОМЕР_3 окремої бригади Сил територіальної оборони ЗСУ про визнання протиправним та скасування акту, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , НОМЕР_2 окремий батальйон НОМЕР_3 окремої бригади Сил територіальної оборони ЗСУ, яким просить суд:

- визнати протиправними та скасувати: Акт проведення спеціального розслідування за фактом травмування молодшого сержанта ОСОБА_1 форми НВ-2, наказ командира військової частини НОМЕР_1 "Про результати проведення спеціального службового розслідування за фактом травмування молодшого сержанта ОСОБА_1 " від 28 вересня 2023 року №492;

- зобов`язати відповідача скласти Акт про нещасний випадок, що трапився з відповідачем 19.08.2023р., про отримання ОСОБА_1 травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби;

- зобов`язати відповідача за результатами проведення розслідування нещасного випадку, що трапився з позивачем 19.08.2023 року, скласти та видати ОСОБА_1 довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за формою, наведеною у додатку 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.

20 травня 2024 року Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було відмовлено у відкритті провадження за поданим позовом.

11 грудня 2024 року Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 травня 2024 року про відмову у відкритті провадження у справі № 260/3380/24 скасовано та прийнято постанову, якою справу № 260/3380/24 направити на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду адміністративну справу № 260/3380/24 передано на розгляд судді Закарпатського окружного адміністративного суду Микуляк П.П.

03 лютого 2025 року до відкриття провадження у справі, головуючим у справі суддею Микуляк П.П. подано заяву про самовідвід.

Вказана заява мотивована тим, що на електронну пошту суду отримано запит ВРП від 30.12.2024 за №34301/0/9-24, в якому зазначено, що у зв`язку з проведенням попередньої перевірки відомостей, викладених у дисциплінарній скарзі ОСОБА_1 щодо судді Микуляк П.П., на підставі ст.31 ЗУ «Про вищу раду правосуддя» запропоновано судді Микуляк П.П. надати письмові пояснення, щодо викладених обставин та направити для оперативності розгляду через систему «електронний суд», електронною поштою або поштовим зв`язком.

Так, в січні 2025р. стало відомо, що ОСОБА_1 не дочекавшись завершення розгляду справи за поданим ним позовом та будучи не згідним з процесуальним рішенням судді Ухвалою від 20 травня 2024р., в якій детально описана позиція суду на момент отримання позовної заяви подав скаргу щодо судді до ВРП.

Подаючи дисциплінарну скаргу на суддю по причині «не згоди з процесуальним рішенням» намагається ситуацію, що існує підмінити поняттям «обмеження доступу його до правосуддя» для отримання фактичної можливості «зміни складу суду» внаслідок подачі такої скарги.

Станом на січень-лютий 2025р. щодо судді рішення ВРП по поданій скарзі не прийнято.

Розглянувши заяву про самовідвід судді, суд вважає, що вона підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Статтею 36 КАС України визначено підстави для відводу (самовідводу) судді.

Згідно п.4 ч.1 ст.36 КАС України встановлено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 КАС України: за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Як вбачається з поданої заяви судді про самовідвід, у зв`язку з тим, що позивачем по даній справі Буковичем О.Д. було подано дисциплінарну скаргу на головуючого суддю у даній справі Микуляка П.П., відтак суддя вважає за доцільне заявити собі самовідвід, з метою уникнення будь-яких сумнівів щодо неупередженості.

Суд констатує, що вказані обставини можуть викликати сумнів у неупередженості судді, з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.36 КАС України.

З метою дотримання балансу інтересів між будь якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів сторін і цілями, для досягнення яких буде спрямоване рішення по справі, а також для унеможливлення обставин які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді під час розгляду даної справи заявлений самовідвід підлягає задоволенню.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, для визначення неупередженості суду належить виходить не тільки з суб`єктивного критерію, але й об`єктивного підходу, який визначає, чи були забезпечені достатні гарантії, аби виключити будь-які законні сумніви з цього приводу (Рішення у справі Ferrantelli et Santangelo).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строк)' незалежним і безстороннім судом.

Як зазначається у пункті 11 Рекомендацій CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи, зовнішня незалежність судді не є прерогативою чи привілеєм, наданим для задоволення власних інтересів суддів. Вона надається в інтересах верховенства права та осіб, які домагаються та очікують неупередженого правосуддя. Незалежність суддів слід розуміти як гарантію свободи, поваги до прав людини та неупередженого застосування права. Неупередженість та незалежність суддів є необхідними для гарантування рівності сторін перед судом. Крім того, Консультативна рада європейських суддів у пункті 12 Висновку №1 (2001) наголошує: «Судовій владі повинні довіряти не лише сторони окремої судової справи, а й суспільство в цілому. Таким чином, суддя не просто повинен насправді бути вільним від будь-яких прихильностей чи упередженості, він чи вона також повинні вважатися вільними від цього з точки зору розсудливого спостерігача. У протилежному випадку довір) до судової влади може бути підірвано». Отже є тісний зв`язок між незалежністю і об`єктивною неупередженістю. З цієї причини Європейський суд з прав людини зазвичай розглядає ці дві вимоги разом («Фіндлі проти Сполученого Королівства»).

Важливою є довіра, яку суди в демократичному суспільстві повніші вселяти населенню («Саінер проти Туреччини»), Сумніви в незалежності відсутні, коли, на думку Європейського суду з прав людини у «об`єктивного спостерігача» не виникне підстав для занепокоєння з цього питання в обставинах справи, що розглядається («Кларк проти Сполученого Королівства»). Визначаючи, чи є суд незалежним. Європейський суд з прав людини звертає увагу й на ті зовнішні ознаки незалежності, що можуть стосуватися навіть гіпотетичної можливості впливу на суд. Існування самої лише можливості зовнішнього впливу на суд Європейський суд з прав людини іноді визнає достатнім, щоб поставити під сумнів незалежність суду («Бєлілос проти Швейцарії», «Очалан проти Туреччини»). Європейський суд з прав людини застерігає, що навіть самі лише сумніви «розсудливого спостерігача» в тому, що суд незалежний та неупереджений, можуть мати певне значення в розумінні забезпечення громадянам права на справедливий суд («Ферантелі та Сантанджело проти Італії», «Хаусчілдт проти Данії», «Веттстейн проти Швейцарії»). Суддя, у відношенні якого є обґрунтовані побоювання недостатньої неупередженості, повинен негайно взяти відвід («Веттстейн проти Швейцарії», «Кастілло Альгар проти Іспанії». «П`єрсак проти Бельгії»).

За наведеного, лише розгляд справи судом, об`єктивність і неупередженість якого перебуває поза всяким сумнівом, є гарантією того, що судове рішення буде сприйняте суспільством як справедливе, незалежне та безстороннє, і лише в такому випадку буде дотримано право сторін на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Приймаючи до уваги наведене, на підставі п.4 ч.1 ст.36 КАС України та з урахуванням вимог ст.39 КАС України, суд прийшов до висновку, що подана заява судді про самовідвід є вмотивованою та підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 36, 39, 40, 248 КАС України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Заяву головуючого судді Микуляк П.П. про самовідвід задовольнити.

Адміністративну справу за №260/3380/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , НОМЕР_2 окремий батальйон НОМЕР_3 окремої бригади Сил територіальної оборони ЗСУ про визнання протиправним та скасування акту, зобов`язання вчинити дії - передати до відділу документального забезпечення для здійснення повторного автоматизованого розподілу між суддями.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя П.П.Микуляк