Справа № 420/18446/24
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2025-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №86 від 03.05.2024 Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 .

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до стажу державної служби періоди з 15.05.1986 до 02.02.1987 року та з 23.12.1996 до 29.03.2024, перевести з 29.04.2024 позивача з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", з урахуванням довідок про складові заробітної плати від 23.04.2024 за №№ 156/15-32-10-02- 12, 157/15-32-10-02-12 та 158/15-32-10-02-12.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона перебуває на обліку в Ізмаїльському ОУ ПФУ Одеської області та одержує пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. 29.04.2024р. позивач звернулася із заявою про переведення її з пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №86 від 03.05.2024р. позивачу було відмовлено у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу, посилаючись на відсутність необхідного стажу роботи на посадах, віднесених до категорії державних службовців. Позивач вважає це рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Позивач посилається на свою трудову книжку НОМЕР_1 , в якій вказано, що вона у період з 23.12.1996р. до 29.03.2024 року (записи 9-43) працювала на різних посадах в органах податкової служби. Позивач прийняла присягу державного службовця. За період роботи позивачу присвоювались спеціальні звання та відповідні ранги державного службовця. Позивач одержувала заробітну плату за рахунок державного бюджету та вважає, що весь період роботи в органах податкової служби підлягає зарахуванню до стажу державної служби.

Також позивач посилається на довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 23.04.2024 за №№ 156/15-32-10-02-12, 157/15-32-10-02-12 та 158/15-32-10-02-12, видані ГУ ДПС в Одеській області, в яких підтверджується стаж роботи позивача на посадах, віднесених до категорій посад державної служби.

Позивач вказує, що згідно п. 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого Постановою КМУ № 622 від 14.09.2006р., пенсія державним службовцям призначається з дати звернення в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати.

Ухвалою судді від 18.06.2024 року відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами. Також, судом ухвалено про витребування від відповідача належним чином засвідчених копій матеріалів пенсійної справи позивача.

27.06.2024р. від відповідача судом отримані витребувані документи

27.06.2024р. від відповідача судом отриманий відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач не погоджується з заявленими вимогами, просить у позові відмовити з таких підстав. Відповідач вказує, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та 29.04.2024р. звернулась з заявою про перехід з пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу".

Рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області №86 від 03.05.2024 було відмовлено позивачу у переході з пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу", оскільки відсутній стаж роботи на посадах, віднесених до категорії державних службовців. Відповідач вважає, що посади працівників державної податкової інспекції (які мають спеціальні звання) статтею 25 Закону №3723 не передбачені.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 (а.с.19-21).

Позивач у період з 23.12.1996р. до 29.03.2024 року обіймала посади в органах державної податкової служби, що підтверджено трудовою книжкою НОМЕР_1 (записи 9-43) (а.с. 13-21).

29.04.2024 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з заявою про перехід з пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу" (а.с. 68).

За принципом екстериторіальності заяву позивача було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №86 від 03.05.2024р. (а.с. 51) позивачу було відмовлено у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу. Підставою відмови є відсутність необхідного стажу роботи на посадах, віднесених до категорії державних службовців, оскільки посади працівників державної податкової інспекції (які мають спеціальні звання) до категорій посадо державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723, не відносяться.

Згідно приписів статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Закон України від 09.07.2003 року №1058-IV?«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV передбачений порядок переведення з одного виду пенсії, передбаченої цим Законом, на інший. Зокрема, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України «Про державну службу» (далі Закон №889-VIII), який набрав чинності 01.05.2016 року.

Статтею 90 Закону №889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»

До 01.05.2016 року діяло законодавство у сфері державної служби, яке передбачало право державного службовця на призначення пенсії на умовах, визначених статтею 37 Закону України?«Про державну службу» № 3723-XII (далі - Закон № 3723-VIII).

Згідно з частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України ?"Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII з 01.05.2016 року втратив чинність Закон № 3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Пунктом 10 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Також, згідно з пунктом 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення? №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01.05.2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, статтею 37 Закону №3723-ХІІ передбачено додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Аналізуючи зазначені вище норми законодавства, суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження в особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ і розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Такі ж висновки щодо застосування норм права неодноразово висловлювалися Верховним Судом, зокрема, у постановах від 03.07.2018 року у справі № 265/3709/17, від 19.03.2019 року у справі №357/1457/17, від 01.04.2020 року у справі №607/9429/17.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.04.2024 року позивач звернулася до відповідача із заявою про перехід на пенсію державного службовця відповідно до Закону №889-VIII. На момент звернення з даною заявою позивач отримувала пенсію за віком за нормами Закону №1058-IV.

При цьому, судом встановлено, що позивач у період з 23.12.1996р. до 29.03.2024 року займала посади, віднесені до посад державної служби, в органах податкової служби, що підтверджує трудова книжка НОМЕР_1 (записи 9-43) (а.с. 13-21).

Відповідно до ст.1 Закону № 3723-ХІІ, який був чинним від початку спірного періоду трудової діяльності позивача (23.12.1993р.) до набрання чинності Законом Закон №889-VIII (01.05.2016р.), державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб,які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів.

Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Частиною 18 ст.37 Закону № 3723-ХІІ передбачено, що період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 46 Закону №889-VIII час перебування на посаді державної служби відповідно до цього Закону, входить до стажу державної служби.

У постанові від 22.10.2013 року у справі № 21-340а13 колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Враховуючи наведене, періоди роботи позивача з 23.12.1996р. до 29.03.2024 року на посадах державної служби, в органах державної податкової служби України, підлягає зарахуванню до стажу державної служби в силу наведених вище законодавчих вимог.

Отже, на дату звернення позивача з заявою про перехід із пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону №1058-IV, на пенсію державного службовця позивач мав 20 років стажу державної служби, їй виповнилося 60 років, тобто виконана умова щодо віку, та позивач має необхідний загальний страховий стаж, тобто умова щодо наявності відповідного страхового стажу теж виконана.

Таким чином, позивач має право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ і розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення? 889-VIII, оскільки вимоги зазначеної статті щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби виконані.

За таких обставин,суд дійшов висновку, що рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 03.05.2024 року № 86 (а.с.51), яким позивачу було відмовлено у переході з пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу" є безпідставним та необґрунтованим, а тому підлягає скасуванню.

Також слід задовольнити вимогу позивача щодо зобов`язання відповідача зарахувати до стажу державної служби позивача періоди з 15.05.1986 до 02.02.1987 року та з 23.12.1996 до 29.03.2024, та перевести позивача з 29.04.2024 позивача з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Щодо позовної вимоги про визначення розміру пенсії на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 23.04.2024 за №№ 156/15-32-10-02-12, 157/15-32-10-02-12 та 158/15-32-10-02-12, видані ГУ ДПС в Одеській області (а.с.58-67), з урахуванням раніше виплачених сум пенсії, то суд зазначає наступне.

Пенсія позивача підлягає обчисленню у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного у довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 27.01.2023 року у справі №340/4184/21 та узгоджуються з висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постанові від 13.02.2019 року у справі №822/524/18.

Отже, вимога позивача щодо переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", з урахуванням довідок про складові заробітної плати від 23.04.2024 за №№ 156/15-32-10-02- 12, 157/15-32-10-02-12 та 158/15-32-10-02-12 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають повному задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд присуджує позивачу здійснені ним документально підтверджені судові витрати (судовий збір 1211,20 грн) за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 139, 241-246, 262, 293 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: вул. Генерала Батюка, 8, м. Слов`янськ, Донецька область, 84121, ) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №86 від 03.05.2024 Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до стажу державної служби періоди з 15.05.1986 до 02.02.1987 року та з 23.12.1996 до 29.03.2024, перевести з 29.04.2024 позивача з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", з урахуванням довідок про складові заробітної плати від 23.04.2024 за №№ 156/15-32-10-02- 12, 157/15-32-10-02-12 та 158/15-32-10-02-12.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Андрухів