Справа № 420/25426/24
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2025-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

03 лютого 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/25426/24

Перша інстанція: суддя Бутенко А.В.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Турецької І. О.,

суддів Семенюка Г. В., Шляхтицького О. І.

перевіривши наявність підстав для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання нарахувати та виплатити додаткову винагороду

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року задоволений позов ОСОБА_1 задоволено.

Суд визнав протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової щомісячної винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за лютий 2022 року у розмірі 30 000 грн.

Зобов`язав Військову частину НОМЕР_2 , Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову щомісячну винагороду, встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за лютий 2022 р. у розмірі 30 000 гривень з урахуванням раніше виплачених сум.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, 13 листопада 2024 року Військова частина НОМЕР_1 , через систему «Електронний суд», оскаржила його в апеляційному порядку. Однак, ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року скаргу було повернуто апелянту, у зв`язку з невиконанням вимог ухвали про залишення апеляції без руху, а саме: несплата судового збору.

16 січня 2025 представник Військової частини НОМЕР_1 знову подав апеляційну скаргу, через систему «Електронний суд».

В апеляційній скарзі представник Військової частини НОМЕР_1 заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, а також просив відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення. Представник апелянта, в якості поважних підстав пропуску строку подання апеляційної скарги, посилався на введення на території України з 24.02.2022 воєнного стану.

У зв`язку з тим, що причини пропуску строку визнані судом неповажними, ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2025 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 було залишено без руху для надання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій необхідно вказати інші причини пропуску строку, якщо такі є. Також суд апеляційної інстанції відмовив у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору та запропонував зазначити підстави, відповідно до яких апелянт за законом звільняється від сплати судового збору із наданням доказів на підтвердження існування таких підстав, або надання документу про сплату судового збору в сумі 1453,44 грн.

Апелянту було надано строк 10 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення вказаних недоліків апеляційної скарги.

Ухвалу суду апеляційної інстанції про залишення скарги без руху було доставлено до електронного кабінету скаржника 21.01.2025 о 12:56 год., що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

31 січня 2025 року, на виконання вимог ухвали про залишення скарги без руху, апелянтом до суду апеляційної інстанції подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. Разом з цим, заявлено і клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції полягає у тому, що у квітні місяці, у зв`язку із завданим ураженням по території Військової частини НОМЕР_1 відбулося розосередження деяких служб військової частини, у тому числі і юридичної. У період з листопада 2024 року за новим місцем перебування юридичної служби відбувалися постійні відключення світла, яке пов`язано у тому числі з відсутністю фінансування на сплату за спожиту електроенергію.

Також скаржник посилається на необхідність залишати робочі місця у разі оголошення повітряної тривоги, у зв`язку із чим збільшено навантаження на весь особовий склад, що унеможливлює здійснювати в повній мірі всі процесуальні дії.

Ознайомившись зі змістом вказаного клопотання, а також матеріалами справи, колегія суддів не вбачає підстав для його задоволення, з огляду на таке.

Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Колегія суддів вважає, що причини пропуску строку на апеляційне оскарження, зазначені апелянтом, не є об`єктивно непереборними та не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Слід зазначити, що у межах даної справи, представник Військової частини НОМЕР_1 отримав оскаржуване рішення суду першої інстанції ще 16 жовтня 2024 року.

Після цього, апеляційна скарга була подана в межах строку на апеляційне оскарження, а саме 13 листопада 2024 року, але у зв`язку з недотриманням вимог процесуального закону така скарга була повернута апелянту (несплата судового збору).

Слід зазначити, що в силу положень КАС України, повернення апеляційної скарги не позбавляє права на повторне її подання у порядку, встановленому законом.

Разом з тим, право на повторне подання апеляційної скарги не може розумітися таким чином, що якщо вперше апеляційну скаргу було подано у встановлений КАС України строк і у подальшому повернуто апелянту, то повторно таку скаргу може бути подано протягом будь-якого строку, і строк на звернення до апеляційного суду в такому випадку однозначно підлягає поновленню як такий, що пропущений з поважних причин.

Таке тлумачення не відповідає принципу юридичної визначеності та наведеним нормам процесуального закону, якими передбачено право на повторне подання скарги виключно у порядку, встановленому законом.

Відповідно, поважність причин пропуску строку підлягає оцінці у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин.

Тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судових рішень у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

У той же час, не забезпечення сплати судового збору, не є об`єктивною перешкодою для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судових рішень.

Отже, зважаючи на значний пропуск строку на апеляційне оскарження, клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження не можна вважати обґрунтованим, тому що невиконання суб`єктом владних повноважень вимог процесуального закону щодо сплати судового збору, та, як наслідок, повернення її заявнику не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає апеляційну скаргу, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» від 06 жовтня 2015 року Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Європейський суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом певного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є обмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип правової визначеності, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

За правилами ч.3 ст.298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи, що наведені апелянтом підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись статтями 299, 325 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити Військовій частині НОМЕР_1 у відкритті апеляційного провадження на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання нарахувати та виплатити додаткову винагороду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Г. В. Семенюк

суддя О. І. Шляхтицький

Повне судове рішення складено 03.02.2025.