Справа № 520/12267/22
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2025-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Ніколайчук С.В.
Національний університет повітряних сил ім. Івана Кожедуба звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути на користь Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба суму у розмірі 165203,56 грн. на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач проходив навчання та військову службу у Харківському національному університеті Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба за контрактом від 04.09.2022 по 19.11.2022 року, але контракт був достроково розірваний та відповідача відраховано з навчального закладу. У зв`язку з викладеним, ОСОБА_1 зобов`язаний відшкодувати витрати, пов`язані з його навчанням та утриманням.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14 липня 2023 року позовну заяву залишено без руху.
У зв`язку зі звільненням судді з посади проведено повторний автоматизований перерозподіл справи.
Згідно проведеного повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану адміністративну справу 07.08.2024 року передано в провадження судді Мельникова Р.В.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідно до п.3 ч.6 ст.12 КАС України дана справа є справою незначної складності та згідно з ст. ст. 257, 263 КАС України розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Поштове відправлення разом з копією ухвали суду від 10.12.2024 про про прийняття до свого провадження у цій справі повернулось до суду неврученим з огляду на закінчення терміну зберігання, що було направлено за адресою, вказаною у Єдиному державному демографічному реєстрі.
Відповідно до пункту 5 частини шостої статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
З урахуванням наведеного, копія ухвали суду від 10.12.2024 вважається врученою відповідачу 31.12.2024.
Відзив на позов у строк, визначений частиною першою статті 261 КАС України, відповідач не надав.
За змістом частини четвертої статті 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
А відповідно до частини шостої статті 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
24 вересня 2022 року між Університетом та молодшим сержантом ОСОБА_1 укладений контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого начального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освітою
З підписанням контракту відповідач погодився, зокрема, проходити військову службу у Харківському національному університеті Повітряних Сил протягом строку Контракту відповідно до вимог, визначених законодавством, що регулюють порядок проходження військової служби та цим Контрактом; продовжувати подальше проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського складу або офіцерського складу протягом не менше п`яти років після закінчення навчання; відшкодовувати Міністерстві оборони України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі в разі дострокового розірвання контракту чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого навчального закладу у випадках, визначених частиною десятою статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Наказом начальника Харківського Національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба (по стройовій часині) від 18.11.2022 №322 молодшого сержанта ОСОБА_1 , курсанта 512 навчальної групи 1-го курсу (набору 2022 року) факультету радіотехнічних військ протиповітряної оборони університету, відраховано від подальшого навчання через небажання продовжувати навчання та припинено з 19.11.2022 чинність дії контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого начального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіто достроково, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовця.. Цим наказом також визначено необхідність стягнути суму у розмірі 165203,56 грн. за період навчання в університеті, відповідно Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 №964 та пункту 10 статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Позивачем складено загальний розрахунок коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 зі змістом якого ознайомлено відповідача.
Наведені розрахунки відповідачем не оскаржувались. Доказів протилежного не надано.
Посилаючись на невиконання відповідачем обов`язку з відшкодування витрат у повному розмірі, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Розглядаючи спір по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", початком проходження військової служби вважається: день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних.
Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.
Пунктами 3 та 4 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964, визначено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.
Згідно п. 6 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, витрати відшкодовуються у розмірі різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю: курсантами, які навчалися менше встановлених законодавством строків строкової військової служби, - за весь період навчання.
На виконання вказаного пункту 3 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964 виданий спільний наказ Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534, яким затверджений Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах", яким врегульовано механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, у тому числі у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання).
Відповідно до п.1 (абз.6) Контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, укладеного між Міністерством оборони України, в особі начальника Університету, і відповідачем останній взяв на себе зобов`язання "відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу" та п. 3 Контракту, де вказано, що: "курсант добровільно бере на себе зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у вищому військовому навчальному закладі, в разі дострокового розірвання контракту через систематичне невиконання умов контракту, або невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану) ". Отже, після розриву контракту у відповідача виникло зобов`язання щодо відшкодування витрат на утримання під час навчання, а у позивача - право звернення до суду для захисту майнових інтересів в судовому порядку.
Харківським національним університетом Повітряних Сил були розраховані фактичні витрати, пов`язані з утриманням відповідача в Університеті з дня його зарахування до Університету по день виключення зі списків особового складу Університету, загальна сума яких склала 165203,56 грн.
Як вбачається з матеріалів справи, курсанти, що навчаються у даному вищому навчальному закладі, перебувають на повному державному забезпечені. Кошти, які витрачаються на їх навчання є державними (бюджетними).
Суд зазначає, що відповідач є обізнаним про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту, оскільки дані зобов`язання визначені у підписаному відповідачем з позивачем контракті про навчання, а також у загальному розрахунку коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 , в якому позивач зазначив про зобов`язання добровільно відшкодувати витрати на його утримання в університеті не пізніше 15 днів з дати видання наказу про відрахування, що підтверджується особистим підписом. Проте, вказану суму витрат, пов`язаних з утримання відповідача під час навчання у навчальному закладі (позивача), відповідачем не відшкодовано.
Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та зважаючи на те, що вимогами заявленого позову є стягнення з відповідача витрат з його утримання в Університеті внаслідок небажання продовжувати навчання, предметом доказування у цій справі мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення відповідних витрат у судовому порядку, встановлення факту відшкодування витрат відповідачем у добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту тощо.
Аналіз наведених вище норм Закону №2232-ХІІ та Порядку №964 дає підстави для висновку, що у разі укладення контракту про проходження військової служби (навчання) у вищому військовому навчальному закладі Міністерства оборони України між вищим військовим навчальним закладом, Міністерством оборони України та курсантом на час проходження ним навчання на сторін покладаються відповідні обов`язки, передбачені чинним законодавством України та контрактом.
При цьому у разі укладення контракту про здобуття освіти у вищому військовому навчальному закладі на курсанта покладаються відповідні обов`язки відшкодовувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, у випадках, визначених частиною десятою статті 25 Закону №2232-XII.
Так, з аналізу частини десятої статті 25 Закону №2232-XII слідує, що дія цієї норми розповсюджується на дві категорії осіб, тобто, на курсантів, які достроково розривають контракт та на осіб офіцерського складу, які звільняються протягом п`яти років після закінчення вищого навчального закладу. При цьому обов`язок щодо відшкодування витрат за навчання саме у курсантів в разі дострокового розірвання контракту не залежить від пункту за яким особу звільнено з військової служби.
Суд встановив, що ОСОБА_1 1 відраховано з числа курсантів університету у зв`язку із розірванням контракту через небажання продовжувати навчання на підставі наказу начальника Університету від 18.11.2022 №322.
Цим наказом визначено необхідність відшкодування відповідачем витрат, пов`язаних з його утриманням в Університеті, у розмірі 165203,56 грн.
Склад витрат, пов`язаних з утриманням відповідача в Університеті у період з 24.09.2022 по 18.11.2022 підтверджено залученими до матеріалів справи копіями розрахунків та загалом становить 165203,56 грн.
Відповідач ознайомлений з загальним розрахунком коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням, та наявністю у нього обов`язку з відшкодування зазначених вище витрат, що підтверджено власноручно підписаним контрактом від 24.09.2022, підписом у загальному розрахунку та рапортом від 21.09.2022.
Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Університету належить задовольнити повністю.
Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір загалом у розмірі 2481,00 грн, що зарахований до спеціального фонду Державного бюджету.
Відповідач доказів понесення судових витрат до суду не надав.
Підстави для розподілу судових витрат у цій справі відсутні, оскільки відповідачем у ній є фізична особа.
Керуючись статтями 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук