Справа № 380/28084/23
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2025-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/28084/23 пров. № А/857/30021/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Хобор Р.Б.,

з участю секретаря судового засідання - Василюк В.Б.,

а також сторін (їх представників):

від позивача Сидорчук А.І.;

від відповідача - Хробак Г.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Державного підприємства «Львіввугілля» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04.10.2024р. в адміністративній справі за позовом Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платника податків до Державного підприємства «Львіввугілля» про скасування договорів про реструктуризацію основного податкового боргу (без пені та штрафних санкцій) (суддя суду І інстанції: Желік О.М., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 04.10.2024р., м.Львів; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: не зазначена),-

В С Т А Н О В И В:

27.11.2023р. (згідно з відомостями реєстраційної позначки суду першої інстанції 28.11.2023р.) за допомогою системи «Електронний суд» позивач Західне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платника податків /ЗМУ ДПС ВПП/ звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив скасувати договори № 1 від 27.11.2013р., № 2 від 27.11.2013р., № 3 від 27.11.2013р., № 4 від 27.11.2013р., № 5 від 29.10.2014р., № 6 від 29.10.2014р. та № 7 від 29.10.2014р. про реструктуризацію основного податкового боргу; судові витрати покласти на відповідача (Т.1, а.с.1-4).

Згідно ухвали суду від 07.12.2023р. вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (в письмовому провадженні) (Т.1, а.с.110 і на звороті).

Ухвалою суду від 05.01.2024р. здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження (Т.1, а.с.154 і на звороті, 185 і на звороті).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04.10.2024р. заявлений позов задоволено; скасовано договори № 1 від 27.11.2013р., № 2 від 27.11.2013р., № 3 від 27.11.2013р., № 4 від 27.11.2013р., № 5 від 29.10.2014р., № 6 від 29.10.2014р. та № 7 від 29.10.2014р., укладені між Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників податків у м.Львові Міжрегіонального головного управління Міндоходів /СДПІ з ОВП у м.Львові МГУ Міндоходів/ та ДП «Львіввугілля» (Т.2, а.с.23-27).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач ДП «Львіввугілля», який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою в задоволенні заявленого позову відмовити (Т.2, а.с.30-40).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує передчасністю та неповнотою висновків суду першої інстанції, оскільки відповідач здійснив часткове виконання спірних договорів про реструктуризацію податкового боргу, при цьому сплачені кошти спрямовані податковим органом за іншим призначенням.

Окрім цього, обов`язковою умовою скасування спірних договорів є попереднє скасування рішень позивача про реструктуризацію податкового боргу.

Також позивач помилково об`єднав в одній позовній заяві значну кількість позовних вимог, які є різними за підставами та предметами.

Позивач ЗМУ ДПС ВПП (який є правонаступником прав та обов`язків реорганізованого СДПІ з ОВП у м.Львові МГУ Міндоходів) скерував до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права та ухвалив законне і справедливе судове рішення (Т.2, а.с.71-72).

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача на підтримання поданої скарги, заперечення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає до задоволення, з наступних мотивів.

Статтею 67 Конституції України передбачено обов`язок сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Розглядувані відносини регулюються приписами ПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 якого податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється (п.41.2 ст.41 ПК України).

Згідно з приписами п.87.9 ст.87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Закон України № 2711-VI від 23.06.2005р. «Про заходи спрямовані, на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» (надалі - Закон № 2711-VI) визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу.

Відповідно до п.10.1 ст.10 Закону № 2711-IV державним, комунальним підприємствам, а також господарським товариствам, у статутних фондах яких частка держави становить більше ніж 50 відсотків, які відносяться до підприємств паливно-енергетичного комплексу та внесені до Реєстру, дозволяється без отримання додаткових погоджень з державними органами, уповноваженими управляти зазначеними підприємствами, за взаємною згодою, провести реструктуризацію кредиторської та/або дебіторської заборгованостей терміном до десяти років з дати укладення відповідних договорів про реструктуризацію заборгованості з відстрочкою погашення заборгованості до двох років дії таких договорів та сплатою протягом наступних років щомісячно рівними частками.

Згідно з пп.10.2.1 п.10.2 ст.10 Закону № 2711-IV підприємства паливно-енергетичного комплексу, які внесені до Реєстру та мають у складі заборгованості основний податковий борг (без пені та штрафних санкцій), що залишився непогашеним після застосування механізму взаєморозрахунків, передбаченого цим Законом, мають право на реструктуризацію основного податкового боргу шляхом розстрочення терміном на десять років з дати укладення відповідних договорів про реструктуризацію (розстрочення) заборгованості - основного податкового боргу (без пені та штрафних санкцій), з відстрочкою погашення на перші два роки дії таких договорів та сплатою протягом наступних років щомісячно рівними частками.

Відповідно до п.10.3 ст.10 Закону № 2711-IV органи державної податкової служби за зверненням учасників розрахунків - платників податків укладають договори про реструктуризацію основного податкового боргу, в тому числі боргу, який виник у зв`язку із застосуванням механізмів погашення заборгованості (без пені та штрафних санкцій), на умовах, визначених цим Законом.

Договір про реструктуризацію основного податкового боргу (без пені та штрафних санкцій) повинен укладатися з урахуванням таких умов:

* договір про реструктуризацію заборгованості може бути скасований в судовому порядку за позовом кредитора в разі, якщо боржник ухиляється від виконання умов договору щодо здійснення поточних розрахунків за договором реструктуризації основного податкового боргу (без пені та штрафних санкцій) або щодо повної сплати платником податків поточних нарахованих сум податків та зборів (обов`язкових платежів) до бюджетів усіх рівнів;

* скасування договору про реструктуризацію заборгованості є підставою для нарахування пені, штрафних та фінансових санкцій відповідно до законодавства на несплачену суму заборгованості.

Як встановлено під час судового розгляду, відповідач ДП «Львіввугілля» зареєстровано як суб`єкт підприємницької діяльності Сокальською районною державною адміністрацією Львівської обл. 17.01.2003р. за №1 00 00005.

Відповідача включено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України за № 32323256, останній перебуває на обліку як великий платник податків у ЗМУ ДПС ВПП з 28.01.2003р. за № 02-215.

Рішеннями начальника СДПІ з ОВП у м.Львові МГУ Міндоходів про реструктуризацію основного податкового боргу (без пені та штрафних санкцій) № 4 від 29.10.2014р., № 4 від 27.11.2013р., № 3 від 29.10.2014р., № 3 від 27.11.2013р., № 2 від 29.10.2014р., № 2 від 27.11.2013р. та № 1 від 27.11.2013р. вирішено надати ДП «Львіввугілля» реструктуризацію основного податкового боргу (без пені та штрафних санкцій) за такими платежами:

по податку на додану вартість /ПДВ/ (КБК 14010100) загальна сума боргу 197653581 грн. 50 коп.;

по податку на прибуток (КБК 11020100), загальна сума боргу 10122333 грн. 61 коп.;

по частині прибутку (КБК 21010109), загальна сума боргу 7022508 грн. 59 коп.;

по надходженню податків і зборів (обов`язкових платежів) які справлялись до 01.01.2011р. (КБК 21081400), загальна сума боргу 4332856 грн. 97 коп.;

по податку на прибуток (КБК 11020100), загальна сума боргу 11778312 грн. 24 коп.;

по частині прибутку (КБК 21010100), загальна сума боргу 1630434 грн.;

по надходженню податків і зборів (обов`язкових платежів), які справлялись до 01.01.2011р. (КБК 21081400), загальна сума боргу 282290 грн. 87 коп.

На підставі вказаних рішень № 4 від 29.10.2014р., № 4 від 27.11.2013р., № 3 від 29.10.2014р., № 3 від 27.11.2013р., № 2 від 29.10.2014р., № 2 від 27.11.2013р. та № 1 від 27.11.2013р. між СДПІ з ОВП у м.Львові МГУ Міндоходів, з одної сторони, та ДП «Львіввугілля», з другої сторони, були укладені наступні договори про реструктуризацію податкового боргу (без пені та штрафних санкцій), а саме:

договір № 1 від 27.11.2013р. про реструктуризацію податкового боргу по ПДВ (КБК 14010100) на загальну суму 197653581 грн. 50 коп.;

договір № 2 від 27.11.2013р. про реструктуризацію податкового боргу по податку на прибуток (КБК 11020100) на загальну суму 10122333 грн. 61 коп.;

договір № 3 від 27.11.2013р. про реструктуризацію податкового боргу по частині прибутку (КБК 21010109) на загальну суму 7022508 грн. 59 коп.;

договір № 4 від 27.11.2013р. про реструктуризацію податкового боргу по надходженням податків і зборів (обов`язкових платежів), які справлялись до 01.01.2011р. (КБК 21081400), на загальну суму 4332856 грн. 97 коп.;

договір № 5 від 29.10.2014р. про реструктуризацію податкового боргу по податку на прибуток (КБК 11020100) на загальну суму 11778312 грн. 24 коп.;

договір № 6 від 29.10.2014р. про реструктуризацію податкового боргу по частині прибутку (КБК 21010100) на загальну суму 1630434 грн.;

договір № 7 від 29.10.2014р. про реструктуризацію податкового боргу по надходженням податків і зборів (обов`язкових платежів), які справлялись до 01.01.2011р. (КБК 21081400), на загальну суму 282290 грн. 87 коп. (Т.1, а.с.23-29).

Відповідно до умов до п.1.1. зазначених договорів предметом таких є реструктуризація основного податкового боргу (без пені та штрафних санкцій) строком на 20 років з моменту їх укладеннях.

Реструктуризовані суми основного податкового боргу (без пені та штрафних санкцій) сплачуються згідно графіків, які є додатками № 1 до договорів.

Згідно відомостей інтегрованих карток по платежах, з яких укладено договори реструктуризації основного податкового боргу (без пені та штрафних санкцій), протягом 2021-2023 року відповідач ДП «Львіввугілля» не здійснював в повному обсязі сплати поточних щомісячних платежів відповідно до графіків погашення реструктуризованого основного податкового боргу (без пені та штрафних санкцій).

Оскільки відповідачем не сплачувались своєчасно платежі по договорах про реструктуризацію податкового боргу (без пені та штрафних санкцій) № 1 від 27.11.2013р., № 2 від 27.11.2013р., № 3 від 27.11.2013р., № 4 від 27.11.2013р., № 5 від 29.10.2014р., № 6 від 29.10.2014р. та № 7 від 29.10.2014р., тому позивач звернувся до суду з метою їх скасування.

Вирішуючи наведений спір та задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з наявності підтверджених та доведених позивачем правових підстав для скасування спірних договорів про реструктуризацію податкового боргу в судовому порядку.

При цьому, відповідач не здійснював погашення протягом 2021-2023 років щомісячних сум реструктуризованого основного податкового боргу платежів.

Відповідно до наданих інтегрованих карток платника ДП «Львіввугілля» усі кошти які були самостійно сплачені (в тому числі, сплати у 2023 році, які платник здійснив з метою погашення нарахованих місячних сум реструктуризованого основного податкового боргу) чи примусово вилучені в рахунок погашення податкового боргу відповідно до п.87.9 ст.87 ПК України, скеровано на погашення наявного податкового боргу ДП «Львіввугілля» в порядку черговості його виникнення.

Відтак, у відповідності до інтегрованих карток по платежах, з яких укладено договори про реструктуризацію основного податкового боргу (без пені та штрафних санкцій) протягом 2021-2023 року, ДП «Львіввугілля» не здійснювало сплати поточних щомісячних платежів відповідно до графіків погашення реструктуризованого основного податкового боргу (без пені штрафних санкцій), оскільки кошти, які були сплачені за відповідні періоди в порядку черговості, зараховано в рахунок погашення податкового боргу, який виник до 2021 року.

Такі обставини свідчать про порушення відповідачем умов п.3.1. укладених договорів про реструктуризацію основного податкового боргу (без пені та штрафних санкцій).

Між тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкових висновків щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Із змісту заявленого ЗМУ ДПС ВПП позову слідує, що його предметом є скасування в судовому порядку укладених договорів № 1 від 27.11.2013р., № 2 від 27.11.2013р., № 3 від 27.11.2013р., № 4 від 27.11.2013р., № 5 від 29.10.2014р., № 6 від 29.10.2014р. та № 7 від 29.10.2014р. про реструктуризацію основного податкового боргу, оскільки відповідач фактично ухилився від виконання умов таких договорів, що стверджується відсутністю сплати щомісячних сум реструктуризованого податкового боргу.

Як вже було зазначено, згідно вимог п.10.3 ст.10 Закону № 2711-IV договір про реструктуризацію заборгованості може бути скасований в судовому порядку за позовом кредитора в разі, якщо боржник ухиляється від виконання умов договору щодо здійснення поточних розрахунків за договором реструктуризації основного податкового боргу (без пені та штрафних санкцій) або щодо повної сплати платником податків поточних нарахованих сум податків та зборів (обов`язкових платежів) до бюджетів усіх рівнів.

Звідси, ключове значення має з`ясування змісту терміну «ухилення від виконання умов договору».

Згідно усталеної судової практики (за аналогією із ухиленням від сплати податків) необхідно розмежовувати ухилення від сплати обов`язкових платежів і несвоєчасну їх сплату за відсутності умислу на несплату. Особа, яка не мала наміру ухилитися від сплати зазначених платежів, а не сплатила їх з інших причин, може бути притягнута лише до встановленої законом відповідальності за порушення податкового законодавства, пов`язаного з обчисленням і сплатою цих платежів.

Таким чином, можна зробити висновок про те, що ухилення від виконання умов договору про реструктуризацію податкового боргу це умисні дії платника податків (боржника перед бюджетом), який реалізує свій намір не виконувати прийняті на себе договірні зобов`язання.

Разом з тим, під час розгляду справи не встановлено наявності умисних дій відповідача, який реалізував свій намір щодо цілеспрямованого невиконання умов договорів про реструктуризацію податкового боргу.

Водночас, матеріали справи містять відомості про те, що ДП «Львіввугілля» частково виконало на себе прийняті зобов`язання по сплаті реструктуризованих сум.

Окрім цього, відповідно до наданих ІКП ДП «Львіввугілля» усі кошти, що були самостійно сплачені чи примусово вилучені в рахунок погашення податкового боргу відповідно до п.87.9 ст.87 ПК України, скеровано позивачем на погашення наявного податкового боргу ДП «Львіввугілля» в порядку черговості його виникнення.

Вказана інформація підтверджується відомостями інтегрованої картки платника податків /ІКП/, а саме:

КБК 14060100 (податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)) станом на 01.01.2021р. заборгованість всього 415863122 грн. 90 коп., за період з 01.01.2021р. по 27.03.2023р. на вказаний рахунок надійшло всього 73807004 грн. 29 коп. (відповідно до графіку, передбаченого договором № 1 від 27.11.2013р., щомісячне нарахування склало 910846 грн.);

КБК 21010100 (частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств) та їх об`єднань) станом на 01.01.2021р. заборгованість всього 119663182 грн. 90 коп., за період з 01.01.2021р. по 27.03.2023р. на вказаний рахунок надійшло всього 1810718 грн. 53 коп., та зменшено зобов`язання за рахунок поданої звітності на 112042930 грн. (відповідно до графіку, передбаченого договорами № 3 від 27.11.2013р. та № 6 від 29.10.2014р. щомісячне нарахування склало відповідно 32361 грн. 79 коп. та 7548 грн. 31 коп.);

КБК 11020100 (податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності) станом на 01.01.2021р. заборгованість всього 82376921 грн. 91 коп., за період з 01.01.2021р. по 27.03.2023р. на вказаний рахунок надійшло всього 305225 грн. 62 коп. (відповідно до графіку передбаченого, договорами № 2 від 27.11.2013р. та № 5 від 29.10.2014р., щомісячне нарахування склало відповідно 46646 грн. 70 коп. та 54529 грн. 22 коп.);

КБК 21081400 (надходження податків і зборів (обов`язкових платежів), які справлялися до 01.01.2011р., станом на 01.01.2021р. заборгованість всього 1324577 грн. 94 коп., за період з 01.01.2021р. по 27.03.2023р. на вказаний рахунок надійшло всього 63811 грн. 94 коп. (відповідно до графіку, передбаченого договорами № 4 від 27.11.2013р. та № 7 від 29.10.2014р., щомісячне нарахування склало відповідно 19967 грн. 08 коп. та 1306 грн. 90 грн.

За викладених обставин кваліфікація дій ДП «Львіввугілля» як ухилення від виконання укладених договорів № 1 від 27.11.2013р., № 2 від 27.11.2013р., № 3 від 27.11.2013р., № 4 від 27.11.2013р., № 5 від 29.10.2014р., № 6 від 29.10.2014р. та № 7 від 29.10.2014р. про реструктуризацію основного податкового боргу, є помилковою.

При цьому, принципове значення має те, що на момент укладення договорів № 1 від 27.11.2013р., № 2 від 27.11.2013р., № 3 від 27.11.2013р., № 4 від 27.11.2013р., № 5 від 29.10.2014р., № 6 від 29.10.2014р. та № 7 від 29.10.2014р. у відповідача існував податковий борг (поточний та минулий без урахування реструктуризованих сум), майно останнього перебувало в податковій заставі, ДП «Львіввугілля» належить до підприємств паливно-енергетичного комплексу.

Отже, шляхом укладення спірних договорів дійсно було зменшено розмір податкового боргу відповідача, однак наявність решти непогашеного боргу призводила до скерування позивачем сплачених реструктуризованих коштів із дотриманням вимог п.87.9 ст.87 ПК України.

З огляду на викладене, правові підстави для скасування судом договорів № 1 від 27.11.2013р., № 2 від 27.11.2013р., № 3 від 27.11.2013р., № 4 від 27.11.2013р., № 5 від 29.10.2014р., № 6 від 29.10.2014р. та № 7 від 29.10.2014р. про реструктуризацію основного податкового боргу є відсутніми, а позивачем не доведено ухилення відповідача від виконання умов цих договорів.

Сам факт недотримання відповідачем графіків сплати реструктуризованих сум не свідчить про ухилення від виконання умов договору; така поведінка сторони може кваліфікуватися як неналежне виконання прийнятих на себе зобов`язань.

Окрім цього, відповідач навів вагомі причини, що перешкоджали виконання ним умов укладених договорів: скерування податковим органом сплачених коштів за іншим призначенням, важкий матеріальний стан підприємства в умовах воєнного стану тощо.

Під час судового розгляду з`ясовано, що укладенню спірних договорів передувало прийняття в порядку ст.10 Закону № 2711-IV рішень позивача про реструктуризацію податкового боргу.

Діючим законодавством не регламентовано процедуру прийняття та скасування таких рішень, не визначено їх зв`язок із укладеними договорами про реструктуризацію податкового боргу.

Виходячи з викладеного, доводи апелянта про необхідність обов`язкового попереднього скасування рішень № 4 від 29.10.2014р., № 4 від 27.11.2013р., № 3 від 29.10.2014р., № 3 від 27.11.2013р., № 2 від 29.10.2014р., № 2 від 27.11.2013р. та № 1 від 27.11.2013р. для подальшого звернення до суду із позовом про скасування договорів про реструктуризацію, є необґрунтованими.

Стосовно решти доводів апеляційної скарги, які фактично зводяться до порушення судом норм процесуального права, колегія суддів враховує, що викладені обставини неповного з`ясування обставин справи, неправильного застосування норм матеріального права, є достатньою підставою для скасування судового рішення та прийняття постанови апеляційного суду про відмову в позові, що зумовлює відсутність необхідності додаткової перевірки доводів апелянта про порушення судом норм процесуального права.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про наявність правових підстав для скасування спірних договорів про реструктуризацію податкового боргу, через що в задоволенні заявленого позову слід відмовити.

В порядку ст.139 КАС України належить стягнути на користь ДП «Львіввугілля» за рахунок бюджетних асигнувань ЗМУ ДПС ВПП судові витрати за подання до суду апеляційної скарги в загальному розмірі 22545 грн. 60 коп. сплаченого судового збору (Т.2, а.с.59).

Таким чином, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до помилкового вирішення справи, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ст.310, п.2 ч.1 ст.315, п.п.1, 4 ч.1 ст.317, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Львіввугілля» задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04.10.2024р. в адміністративній справі № 380/28084/23 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платника податків до Державного підприємства «Львіввугілля» про скасування договорів про реструктуризацію основного податкового боргу (без пені та штрафних санкцій), - відмовити.

Стягнути на користь Державного підприємства «Львіввугілля» (80001, Львівська обл., Червоноградський район, м.Сокаль, вул.Б.Хмельницького, буд.26, ) за рахунок бюджетних асигнувань Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платника податків (79026, м.Львів, вул.Стрийська, буд.35; ) судові витрати за подання до суду апеляційної скарги в загальному розмірі 22545 (двадцять дві тисячі п`ятсот сорок п`ять) грн. 60 коп. сплаченого судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді Н. В. Бруновська
Р. Б. Хобор

Дата складання повного тексту судового рішення: 31.01.2025р.