Справа № 140/12213/24
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2025-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про залишення позову без розгляду

03 лютого 2025 року ЛуцькСправа № 140/12213/24
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Андрусенко О. О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні заяву Військової частини НОМЕР_1 про залишення позову без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач-1), Військової частини НОМЕР_2 (далі В/ч НОМЕР_2 , відповідач-2) про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 11.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (а.с.73-74).

04.12.2024 представник позивача адвокат Черніков Д. Ю. подав заяву про уточнення позовних вимог та залучення співвідповідача Військову частину НОМЕР_1 (далі - В/ч НОМЕР_1 ) (а.с. 100-111).

Ухвалою суду від 05.12.2024 прийнято до розгляду заяву представника позивача про уточнення позовних вимог, також його заяву про залучення до участі у справі співвідповідача задоволено, залучено до участі у справі як співвідповідача В/ч НОМЕР_1 (далі відповідач-3) (а.с. 124-126).

З урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с. 100-111) позивач просить:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо обчислення і виплати грошового забезпечення та додаткових видів грошового забезпечення, у тому числі, але не виключно, щомісячних та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії), грошову допомогу на оздоровлення, за період з 26.02.2022 по 02.06.2022 включно без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови №704; зобов`язати вказаного відповідача нарахувати та виплатити позивачу за період з 26.02.2022 по 02.06.2022 включно грошове забезпечення, яке складається з посадового окладу, окладу за військовим званням, процентної надбавки за вислугу років, та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, а також грошову допомогу на оздоровлення, із розрахунку шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704, з урахуванням виплачених сум;

- визнати протиправними дії В/ч НОМЕР_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо обчислення і виплати грошового забезпечення та додаткових видів грошового забезпечення, у тому числі, але не виключно, щомісячних та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії), грошову допомогу на оздоровлення, за період з 03.06.2022 по 31.08.2023 включно без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови №704; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити позивачу за період з 03.06.2022 по 31.08.2023 включно грошове забезпечення, яке складається з посадового окладу, окладу за військовим званням, процентної надбавки за вислугу років, та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, а також грошову допомогу на оздоровлення, із розрахунку шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704, з урахуванням виплачених сум.

- визнати протиправними дії В/ч НОМЕР_2 та В/ч НОМЕР_1 щодо обчислення і виплати грошового забезпечення та додаткових видів грошового забезпечення, у тому числі, але не виключно, щомісячних та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії), одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, компенсації за невикористану відпустку, грошову допомогу на оздоровлення, за період з 01.09.2023 по 24.07.2024 включно без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови №704; зобов`язати В/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу за період з 01.09.2023 по 24.07.2024 включно грошове забезпечення, яке складається з посадового окладу, окладу за військовим званням, процентної надбавки за вислугу років, та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, а також одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби, компенсацію за невикористану відпустку, грошову допомогу на оздоровлення, із розрахунку шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови №704, з урахуванням виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність В/ч НОМЕР_1 , що полягає у невключенні до складу грошового забезпечення сум додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, при обчисленні розміру грошової компенсації при звільненні за невикористані дні оплачуваних відпусток (щорічних та додаткових) за 2022, 2023, 2024 роки; зобов`язати В/ч НОМЕР_1 перерахувати та виплатити позивачу компенсацію при звільненні за невикористані ним дні оплачуваних відпусток (щорічних та додаткових) за 2022, 2023, 2024 роки, обчисливши її суму, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення, з урахуванням сум додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168;

- визнати протиправною бездіяльність В/ч НОМЕР_1 з ненарахування та виплатити одноразової грошової допомоги при звільненні за станом здоров`я за 3 календарних років в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, розрахованого по прожитковому мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2024 (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року); зобов`язати В/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні за станом здоров`я за 3 календарних років в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, розрахованого по прожитковому мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2024 (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року).

20.12.2024 відповідач В/ч НОМЕР_1 подав заяву про залишення позову без розгляду у зв`язку із пропуском позивачем тримісячного строку звернення до суду, встановленого частиною другою статті 233 КЗпП України.

Відповідно до частини третьої статті 166 КАС України заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Розгляд вказаної заяви за встановленим судом порядком проведено у письмовому провадженні.

Заява про залишення позову без розгляду задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Наслідки пропуску строку звернення до суду регламентовані статтею 123 КАС України.

Як установлено частиною третьою статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до частин першої, третьої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Втім положення статті 122 КАС України не містять норми, які б врегульовували строк звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати (грошового забезпечення) у разі порушення законодавства про оплату праці.

Спір щодо виплати належного грошового забезпечення є спором, пов`язаним з недотриманням законодавства про оплату праці.

Такий висновок зроблено у постановах Верховного Суду від 20.11.2019 у справі №620/1892/19, від 05.02.2020 у справі №825/565/17.

Верховний Суд у постанові від 19.01.2023 у справі №460/17052/21 вказував на безпідставності застосування для визначення строку звернення до суду положень частини п`ятої статті 122 КАС України у спорах щодо грошового забезпечення при проходженні військової служби, а застосуванню підлягають приписи частини другої статті 233 КЗпП України.

Згідно з частиною другою статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених Законом України від 01.07.2022 №2352-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин»; далі - Закон №2352-ІХ, набрав чинності 19.07.2022) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом №2352-ІХ, який набрав чинності з 19.07.2022, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції:

«Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

Отже, до 19.07.2022 КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

За висновками Верховного Суду в постановах від 19.01.2023 у справі №460/17052/21, від 04.04.2023 у справі №640/8348/21, від 28.09.2023 у справі №140/2168/23 та від 18.01.2024 у справі №240/5105/23, у рішенні Верховного суду від 06.04.2023 у справі №260/3564/22 дія статті 233 КЗпП України в редакції Закону №2352-IX поширюється тільки на ті відносини, які виникли після набуття цією нормою закону чинності.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 у період з 26.02.2022 по 02.06.2022 проходив військову службу за призовом під час мобілізації у ІНФОРМАЦІЯ_4 , а у період з 03.06.2022 по 24.07.2024 у В/ч НОМЕР_2 , що підтверджується записами у військовому квитку серії НОМЕР_3 , витягами з наказів начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 26.02.2022 №46 та від 03.06.2022 №39-РС, витягами з наказів командира В/ч НОМЕР_2 від 08.06.2022 №66 та від 24.07.2024 № 210. При цьому не є спірною та обставинна, що ІНФОРМАЦІЯ_5 , у період проходження позивачем військової служби з 26.02.2022 по 02.06.2022, перебував на фінансовому (грошовому) забезпеченні у ІНФОРМАЦІЯ_6 , також В/ч НОМЕР_2 , в якій проходив військову службу позивач в період з 03.06.2022 по 31.08.2023, перебувала на фінансовому забезпечення у ІНФОРМАЦІЯ_6 , а згідно інформаційної довідки щодо військових частин, установ та організацій, які перебувають на фінансовому забезпеченні у В/ч НОМЕР_1 станом на 01.10.2024, В/ч НОМЕР_2 з вересня 2023 року перебуває на фінансовому забезпеченні у В/ч НОМЕР_1 .

Таким чином, у спірних правовідносинах право позивача на звернення до суду у спорі під час проходження ним військової служби у ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо виплати грошового забезпечення за період з 26.02.2022 по 02.06.2022 (вказані вимоги заявлені саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 ) не обмежувалося будь-яким строком, відтак позов в цій частині подано з дотриманням строку звернення до суду.

З 19.07.2022 для звернення з таким позовом, як цей, до адміністративного суду передбачено тримісячний строк (частини перша статті 233 КЗпП України), відлік якого треба починати з 19.07.2022, тобто з дати набрання чинності Законом №2352-ІХ.

Суд зазначає, що у випадках звільнення військовослужбовця з військової служби та у разі невиплати йому частини грошового забезпечення, на отримання якого він мав право під час проходження служби, перебіг строку звернення починається саме з дати його звільнення з цієї служби (постанова Верховного Суду від 23.01.2025 у справі № 400/4829/24).

Наказом командира В/ч НОМЕР_2 від 24.07.2024 №210 старшого солдата ОСОБА_1 , стрільця-помічника гранатометника 22 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти, звільненого наказом командира В/ч НОМЕР_1 (по особовому складу) від 18.07.2024 №182-РС у запас за підпунктом «б» за станом здоров`я за наявності інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) відповідно до пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі Закон №2232-XII), з 24.07.2024 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Відповідно до частин першої, третьої, дев`ятої статті 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк, що визначається місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця цього строку. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Таким чином, суд зазначає, що перебіг тримісячного строку звернення до суду, встановленого частиною другою статті 233 КЗпП України, щодо виплати грошового забезпечення за період з 03.06.2022 по 24.07.2024 (під час проходження служби у В/ч НОМЕР_2 ) розпочався з 25.07.2024 (з наступного дня після виключення зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення) та закінчився 25.10.2024.

Даний позов подано до суду представником позивача через систему «Електронний суд» 24.10.2024, тобто з дотриманням тримісячного строку звернення до суду, встановленого частиною другою статті 233 КЗпП України (в редакції Закону №2352-ІХ).

З огляду на вище наведене заява Військової частини НОМЕР_1 про залишення позову без розгляду є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 122, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Військової частини НОМЕР_1 про залишення позову без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя О. О. Андрусенко