Справа № 273/2314/24
Суддя: Бєлкіна Д. С.
Дата ухвалення: 2025-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

БАРАНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 273/2314/24
Провадження № 2-а/273/14/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року м. Баранівка

Баранівський районний суд Житомирської області в складі головуєчої судді Бєлкіної Д.С., секретаря судового засідання Стаднюк В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області, поліцейського СПД № 1 Пасічника С.Л. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ :

13.11.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив скасувати постанову серії ББА № 319179 від 31.10.2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 5, 6 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП, а справу закрити.

В обгрунтування позову посилається на те, що 31.10.2024 відносно нього була винесена постанова. З її змісту слідує, що він 31.10.2024 року о 14 год. 19 хв. в с. Зеремля по вул. Лісова, керував мотоциклом Альфа, який був незареєстрований у встановленому законом порядку, без захисного мотошолому. Під час зміни напрямку руху не подав покажчик поворота у відповідному напрямку, були відсутні дзеркала заднього виду, які передбачені конструкцією транспортного засобу, чим порушив п.п.30.1, 2.3 г), 9.2 б), 4.7 а) ПДР України.

Винесену постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Ухвалою Баранівського районного суду Житомирської області від 16.12.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

30.12.2024 року до суду надійшов відзив від представника Головного управління Національної поліції в Житомирській області , в якому представник просила відмовити в позові за безпідставністю. У своїх поясненнях представник, окрім посилання на норми КУпАП, КАС України, Закону України «Про Національну поліцію», зазначила, що у зв`язку із допущеними з боку позивача правопорушеннями, які полягали у тому, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 був незареєстрований у встановленому законом порядку, а водій керував мотоциклом без захисного мотошолому, під час зміни напрямку руху не подав покажчик поворота у відповідному напрямку, на транспортному засобі були відсутні дзеркала заднього виду, які передбачені конструкцією транспортного засобу, чим порушив п.п.30.1, 2.3 г), 9.2 б), 4.7 а) ПДР України. У зв`язку з порушенням вказаних норм працівником поліції було прийнято рішення про притягнення позивача до відповідальності за скоєння вдміністративних правопорушень, передбачених за ч.ч. 1, 5, 6 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 850,00 грн.

На підтвердження викладених доводів представник відповідача надав суду компакт-диск з відеофіксації події.

У відзиві представник вказала, що доказом встановлення вини позивача у порушенні Правил дорожнього руху являється винесена у встановленому порядку постанова по справі про адміністративне правопорушення та відеофіксація події. Твердження позивача про неправомірні дії з боку інспектора поліції, допущені під час складання спірної постанови, є необгрунтованими, оскільки будь-яких доказів наявності таких дій суду не надано.

Відповідачі Звягельський РВП ГУНП в Житомирській області, поліцейський СПД № 1 Пасічник Сергій Леонідович своїм правом відзиву не скористалися.

22.01.2025 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, в якій вказав, що працівники поліції, які виносили відносно нього постанову, в порушення вимог закону, не називали своє прізвище, посаду, спеціальне звання, а тим паче не пред`являли службові посвідчення, а тому він не міг сприймати їх як працівників поліції і всі їх подальші дії вважав незаконними. Дані особи не підтвердили своєї належності до працівників органів і підрозділів Національної поліції.

Також зазначив, що при розгляді справи, його пояснення не заслуховувались, докази не досліджувались, а його клопотання про підтвердження факту керування будь-якими транспортними засобами взагалі не брались до уваги та не розглядались. Вважає, що його було позбавлено можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, в тому числі і юридичною допомогою адвоката або іншого фахівця в галузі права. Також зазанчив, що він не надавав жодних документів, які б підтверджували б його особу, а тому йому невідомо як було встановлено його особу.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Сторони не скористались наданим процесуальним правом і не подали до суду клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Інших заяв по суті справи не надходило.

Дослідивши матеріали справи, проглянувши СД-диск, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 цього Кодексу передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Судом встановлено, що поліцейський СПД № 1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області Пасічник С.Л, склав постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, серії ББА № 319179,відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та відносно нього застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 5, 6 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП .

Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 31.10.2024 року о 14 год. 19 хв. в с. Зеремля по вул. Лісова, керував мотоциклом Альфа, який був незареєстрований у встановленому законом порядку, без захисного мотошолому. Під час зміни напрямку руху не подав покажчик поворота у відповідному напрямку, були відсутні дзеркала заднього виду, які передбачені конструкцією транспортного засобу, чим порушив п.п.30.1, 2.3 г), 9.2 б), 4.7 а) ПДР України

Відповідно до ст. 7 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пункт 1 статті 247 КУпАП визначає обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності наявність події і складу адміністративного правопорушення, а наявність такої події доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 283 КпАП України, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Частиною 4 ст. 283 КпАП України передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Згідно з вимогами ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до вимог ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з вимогами ст. 258 КпАП України протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Згідно із вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено вище, відповідно до постанови серії ББА № 319179 від 31.10.2024 року, позивачу інкримінується порушення вимог п.п.30.1, 2.3 г), 9.2 б), 4.7 а) ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.ч. 1, 5, 6 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП .

За змістом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 31.10.2024 року серії ББА № 319179, винесеною поліцейським СПД № 1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області Пасічником С.Л, що позивач ОСОБА_1 31.10.2024 року о 14 год. 19 хв. в с. Зеремля по вул. Лісова, керував мотоциклом Альфа, який був незареєстрований у встановленому законом порядку, без захисного мотошолому. Під час зміни напрямку руху не подав покажчик поворота у відповідному напрямку, були відсутні дзеркала заднього виду, які передбачені конструкцією транспортного засобу, чим порушив п.п.30.1, 2.3 г), 9.2 б), 4.7 а) ПДР України

Позивача визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 5, 6 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП, на підставі ч.2 ст. 36 КУпАП застосоване стягнення у вигляді штрафу в сумі 850,00 грн.

Положення ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність в разі керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положення ч. 5 ст. 121 КУпАП передбачають адміністративну відповідальність в разі керування водієм транспортним засобом з порушенням правил користування мотошоломами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом ч. 6 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Скеровані на врегулювання даних питань положення Правил дорожнього руху вказують, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції, Служби безпеки, Управління державної охорони - технічний талон) (п.2.1 «б» ПДР).

Згідно п.30.1 ПДР, власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.

Згідно п.2.3г) ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: г) під час руху на мотоциклі або мопеді бути в застебнутому мотошоломі й не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів;

Згідно п.9.2.г) ПДР, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно п.31.4.7а ПДР, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: a) немає передбачених конструкцією транспортного засобу стекол, дзеркал заднього виду;

Згідно з п. 7 Правил державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388, власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях. У разі припинення або скасування воєнного стану на всій території України або в окремих її місцевостях власники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом дев`яноста днів.

Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають вимогам, установленим МВС, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється.

Транспортні засоби, тимчасово ввезені на митну територію України для особистого користування більш як на 30 діб, підлягають державній реєстрації в сервісних центрах МВС на строк, визначений відповідним митним органом.

Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії (п.2.9 «а» ПДР). Право на керування транспортними засобами особам може бути надано: мототранспортними засобами і мотоколясками (категорії А1, А) - з 16-річного віку (п. 2.13 ПДР).

Вбачається, що на підтвердження вчинення позивачем порушення пунктів п.п.30.1, 2.3 г), 9.2 б), 4.7 а) ПДР України , представником Головного управління Національної поліції в Житомирській області разом із відзивом на позовну заяву надано до матеріалів справи CD-диск, на якому міститься відеозапис події, про які зазначено у спірній постанові.

Проглянувши вищевказаний відеозапис, судом встановлено, що з відеореєстратора поліцейського чітко видно, що водій , який керує мотоциклом , що рухається попереду поліцейського автомобіля, перебуває без захисного мотошолома, та при зміні руху, повороті праворуч, не було включено показчик повороту. Далі, згідно відео, позивач підтверджує , що мотоцикл не зареєстрований та те, що у нього немає ніяких документів, відсутні дзеркала заднього виду, при цьому називає свої особисті дані для перевірки по базі даних. Позивач веде бесіду з працівниками поліції і жодним чином не заперечує проти подій які сталися , вказує в розмові, що він знайомий з іншими працівниками поліції, але вони вже не працюють. Від підпису протоколу та постанови відмовився. Особа на відео перебуває в тому ж одязі, що і водій мотоцикла, що рухався попереду поліцейського автомобіля, і не заперечує події, яка сталася, а тому твердження позивача, що він не керував будь-яким транспортним засобом не знайшли свого підтвердження.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови суттєвих порушень з боку відповідача щодо порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та оформлення постанови, які б могли бути підставою для скасування постанови, не спостерігається, інспектором вчинені всі необхідні дії, які передбачені нормами КУпАП та Закону України «Про національну поліцію» при виявленні адміністративного правопорушення та притягнення особи до відповідальності, що вбачається на наданого відповідачем відеозапису та змісту оскаржуваної постанови.

Позивач у відповідності до положень ч.1 ст.77 КАС України не надав суду жодних належних доказів, які б підтверджували обґрунтованість його позовних вимог та спростовували б правомірність оскаржуваної постанови.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 3ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, наведені позивачем доводи не спростовують факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та не можуть бути тими обставинами, що звільняють його від відповідальності.

Позивач у своїй позовній заяві також зазначає, що поліцейським було порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлену ст. 245, 270, 278, 279, 280 КупАП, водночас позивачем не було доведено даних обставин на яких ґрунтується його позовні вимоги, а відтак суд не приймає вказані доводи позивача до уваги.

Таким чином, суд доходить до висновку, що оспорювана позивачем постанова винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, обґрунтовано, тобто прийнята з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо та своєчасно, підстав для її скасування немає, а тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позивачу відмовлено в задоволенні позовних вимог, судові витрати, понесені ним під час розгляду даної справи, не підлягають відшкодуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 6-11, 77, 121-123, 143, 243-246, 250-251, 286, 293, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області, поліцейського СПД № 1 Пасічника С.Л. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ББА № 319179 від 31.10.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, складену поліцейським СПД № 1 Пасічником С.Л. , залишити без змін.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду

Суддя Бєлкіна Д.С.