Справа № 405/4213/24
Суддя: Іванова Л. А.
Дата ухвалення: 2024-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/4213/24
Провадження №2-а/405/52/24
У Х В А Л А

11 листопада 2024 року Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Іванова Л.А., при вирішенні питання про відкриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського 1 взводу 2 роти батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області Миколюка Дмитра Васильовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м.Кіровограда з позовом, який сформований в системі «Електронний суд» 12.06.2024 року, в якому (позові) просить поновити строки подачі позовної заяви відповідно до ч.1 ст. 121 КАС України про оскарження постанови серії ЕНА № 2185580 від 19.05.2024 року, в зв`язку з очікуванням ним відповіді про оскарження постанови від УПП м. Біла Церква та Білоцерківського району; скасувати постанову серії ЕНА № 2185580 від 19.05.2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП; провадження по справі закрити.

В свою чергу, ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.06.2024 року зазначена позовна заява була залишена без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю десять днів з дня отримання позивачем копії даної ухвали, зокрема, з метою вирішення судом питання щодо підсудності зазначеного позову Ленінському районному суду м. Кіровограда, позивачу необхідно було надати документи, які б належним чином підтверджували зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) позивача, а також доплатити судовий збір в розмірі 363 грн. 36 коп.

На виконання вимог зазначеної ухвали суду позивачем надано до суду копію платіжної інструкції 0.0..1, що підтверджує доплату судового збору в розмірі 363 грн. 36 коп., а також заяву, в якій позивач зазначив, що він проживає за місцем зареєстрованого місця проживання дружини ОСОБА_2 , про що свідчить витяг з реєстру територіальної громади 2024/011701424, сформований 27.09.2024 року, за яким ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та який підтверджує факт його проживання за вказаною адресою.

Разом з тим, суд вважає за необхідне продовжити позивачу строк для усунення недоліків ухвали суду від 18.06.2024 року про залишення зазначеного позову без руху, виходячи з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Частиною 1 статті 25 КАС України передбачено, що адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 КАС України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Тлумачення статей 25, 26 КАС України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності (стаття 25 КАС України) не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (стаття 26 КАС України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 27 цього Кодексу.

Суд виходить з того, що право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

При цьому, положення ст. ст. 25, 26 КАС України імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особи сторони у справі, та зазначена вимога процесуального закону унеможливлює зловживання процесуальними правами при визначенні підсудності

Так, звертаючись із позовною заявою до Ленінського районного суду м. Кіровограда, позивач визначив підсудність даної справи відповідно до положень ч. 1 ст. 25 КАС України за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .

Поряд з цим, з оскаржуваної позивачем постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2185580 від 19.05.2024 року, вбачається, що місце проживання позивача ОСОБА_1 , значиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Відносини щодо місця проживання фізичної особи в публічно-правовому розумінні регулюються Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні".

У статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" міститься визначення термінів, що вживаються у ньому, зокрема: місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги; місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Механізм декларування/реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування), а також встановлення форми необхідних для цього документів визначає Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затверджений постановою Кабінету Міністрів України №265 від 07.02.2022.

Відповідно до пунктів 3, 4, 5 цього Порядку декларування/реєстрація місця проживання (перебування), зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), зміна місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування) особи здійснюється органом реєстрації, на території територіальної громади, на яку поширюються повноваження відповідної ради.

Особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, які на законних підставах постійно або тимчасово проживають на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання та прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати/зареєструвати його.

Пунктом 46 вказаного Порядку визначено, що посадова особа органу реєстрації в день звернення особи або її законного представника (представника) чи в день отримання документів від центру надання адміністративних послуг або представника спеціалізованої соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту або даних від органу соціального захисту населення: приймає рішення про реєстрацію місця проживання (перебування) або про відмову у реєстрації місця проживання (перебування) особи; вносить відомості про реєстрацію місця проживання (перебування) до реєстру територіальної громади відповідно до Порядку створення, ведення та адміністрування реєстрів територіальних громад, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України №265 від 07.02.2022; формує інформацію про реєстрацію місця проживання (перебування) особи для її передачі до відомчої інформаційної системи ДМС з подальшою передачею інформації до Єдиного державного демографічного реєстру відповідно до Порядку електронної інформаційної взаємодії між інформаційно-комунікаційними системами та передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України№265 від 07.02.2022; за зверненням особи, що декларує/реєструє/знімає задеклароване/зареєстроване місце проживання (перебування), або її законного представника (представника) видає витяг з реєстру територіальної громади.

Отже, чинним законодавством передбачено чіткі вимоги до реєстрації особою місця свого проживання чи перебування, та передбачено документи, які підтверджують таку реєстрацію.

Відтак, для застосування положень частини 1 статті 25 КАС України, яка визначає можливість визначення підсудності справи за вибором позивача, необхідною умовою є саме наявність зареєстрованого місця проживання чи перебування позивача, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення. При цьому, місце проживання чи перебування фізичної особи має бути зареєстрованим у встановленому законом порядку.

Наведеною нормою не передбачено можливості звернення до суду з позовом за фактичним місцем проживання позивача, не зареєстрованим у встановленому законом порядку.

Враховуючи зазначене, позивачу необхідно надати до суду документи, які б підтверджували його (позивача) зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування), про що було зазначено судом в ухвалі від 18.06.2024 року про залишення позову ОСОБА_1 без руху.

Частиною 1 статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Згідно з частинами другою, третьою статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, у письмовому провадженні.

Відповідно до частини шостої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Враховуючи викладене та враховуючи, що вимоги ухвали суду від 18.06.2024 року про залишення позовної заяви без руху позивачем в повному обсязі не виконані, приходжу до висновку про необхідність продовження позивачу ОСОБА_1 строку для усунення недоліків позовної заяви, зазначені в ухвалі суду від 18.06.2024 року.

Керуючись ст. ст. 118, 121, 160, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,-

У Х В А Л И В:

Продовжити позивачу ОСОБА_1 процесуальний строк, встановлений ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.06.2024 року про залишення позовної заяви без руху та надати термін - п`ять днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Усунення недоліків позовної заяви передбачає надання позивачем ОСОБА_1 документів, які б належним чином підтверджували зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) позивача.

Роз`яснити позивачу ОСОБА_1 , що в разі невиконання вказаних вимог позовна заява буде визнана не поданою та повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова