Справа № 440/21/25
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2025-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/21/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсій ного фонду України в Житомирській області №95 від 01.10.2024 про відмо ву в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити з 05.12.2023 пенсію за віком на піль гових умовах за Списком №1 відповідно до статті 114 Закону України «Про загальноо бов`язкове державне пенсійне страхування» із врахуванням пільгових стажу за періоди його роботи за Списком №1 з 24.11.1995 по 27.03.1996, 15.05.1996 по 23.09.2008, 06.11.2008 по 24.03.2011, 27.04.2011 по 23.01.2014 згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 24.11.1995 та довідки АТ «Навоійський ГЗК» від 08.04.2023 №33.03.-03-12/2373.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 06.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, а також призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач позов не визнав. У наданому до суду відзиві на позов представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність.

Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, суд дійшов наступних висновків.

05.12.2023 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст. 114 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яка опрацьовувалась за принципом єдиної черги завдань та єдиної черги спеціалістів.

Рішенням від 06.12.2023 №95 Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, яким опрацьовано заяву за принципом екстериторіальності, позивачу відмовлено у призначенні пенсії відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-VІ в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

При прийнятті рішення відповідач зазначив, що загальний страховий стаж становить 12 років 7 місяць 16 днів; пільговий стаж становить 00 років 00 місяців 00 днів. Наголошено, що за доданими документами до страхового стажу позивача не зараховано періоди трудової діяльності відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 від 24.11.1995 та уточнюючої довідки від 08.04.2023 № 33.03-03-12/2373, виданої Центральним рудоуправлінням Новоійського гірничо-металургійного комбінату Республіки Узбекістан, з 15.05.1996 по 23.09.2008, оскільки відповідно до пункту 11 Порядку ведення єдиного державного реєстру нормативно-правових актів та користування ним, затвердженого постановою КМ України від 23.04.2001 № 376 (із змінами), що після письмового повідомлення Виконавчого комітету Співдружності Незалежних Держав про рішення української сторони вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 року в м. Москва, зазначений міжнародний договір України припинив свою дію для України 19.06.2023 року.

Також роз`яснено, що не зараховано періоди трудової діяльності відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 від 24.11.1995 з 24.11.1995 по 27.03.1996 в Баришевскому цегляному заводі рф та з 27.04.2011 по 02.04.2018 в ООО "Соврудник" в районі Крайньої Півночі у зв`язку із припиненням з 01.01.2023 росією участі в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 та до страхового стажу зараховуються періоди роботи на території російської федерації по 31.12.1991.

Окрім того, до пільгового стажу не враховано періоди роботи з 06.11.2008 по 24.03.2011 згідно довідки від 31.05.2023 №100, виданої ПАТ "Полтавським гірничозбагачувальним комбінатом", оскільки довідка не відповідає додатку № 5 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", а саме, підписана директором з управління персоналом, довіреність на право підпису відсутня.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 17.07.2024 у справі № 240/3137/24 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області №95 від 06.12.2023 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.12.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та прийняти рішення з урахуванням висновків суду. В іншій частині позову відмовлено.

На виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17.07.2024 у справі № 240/3137/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянуто заяву про призначення пенсії відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 114 Закону №1058(Список№1) ОСОБА_1 від 05.12.2023 з урахуванням висновків суду.

До страхового стажу зараховано усі періоди трудової діяльності.

До пільгового стажу за Списками №1 та №2 не зараховано періоди роботи з з 15.05.1996 по 23.09.2008 у Новоійському гірничо-металургійному комбінаті Республіки Узбекистан; з 24.11.1995 по 27.03.1996 в Баришевському цегляному заводі рф; з 27.04.2011 по 02.04.2018 у ООО "Соврудник" в районі Крайної Півночі рф згідно трудової книжки НОМЕР_2 , яка видана 24.11.1995 та довідки №33.03-03- 12/2373 від 04.08.2023, зазначені позивачем в описовій частині Рішення, оскільки неможливо чітко визначити, до якої пільгової категорії віднесено роботу ОСОБА_1 - до Списку №1 чи Списку №2.

Також встановлено невідповідність зазначених умов праці за Списком №3 у довідці №33.03-03-12/2373 від 04.08.2023 із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці чинному законодавству України у сфері застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

За даними реєстру застрахованих осіб зараховано усі періоди трудової діяльності.

Вік заявника 50 років.

Страховий стаж особи становить: 32 роки 03 місяці 04 дні.

Пільговий стаж за Списком №2 становить 02 роки 05 місяців 00 днів.

Рішенням від 01.10.2024 №95 Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області позивачу відмовлено у призначенні пенсії відповідно до пункту 1 частини другої статті ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-VІ в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон № 1058-IV).

Статтею 8 Закону № 1058-IV закріплено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Так, відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Зміст абзаців першого, другого пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Закон № 1058-IV доповнено розділом XIV "Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян" Законом України від 03.10.2017 № 2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій".

Статтею 114 Закону № 1058-IV врегульовані питання щодо пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Так, частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

За унормуванням абзацу першого пункту 1 частини другої статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи, жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV визначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (тут і надалі посилання на норми Закону № 1058-IV наводяться в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з частиною п`ятою статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону (частини друга, п`ята статті 45 Закону № 1058).

Постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-ХІІ), громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

За унормуванням статті 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 р. №383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 р. за № 1451/11731 (далі - Порядок № 383), встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 р.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637 (далі - Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно із записами у трудовій книжці позивача НОМЕР_2 , яка видана 24.11.1995 у періоди: з 24.11.1995 по 27.03.1996 в Баришевскому цегляному заводі рф, з 15.05.1996 по 23.09.2008 в Новоійського гірничо-металургійного комбінату Республіки Узбекістан та з 27.04.2011 по 02.04.2018 в ООО "Соврудник" в районі Крайньої Півночі, про що свідчать записи з №5 по №13 та з №19 по №21 відповідно. Отже, трудова книжка позивача містить необхідні записи.

Зі змісту трудової книжки позивача вбачається, що він з 15.05.1996 по 23.09.2008 працював на посаді помічника машиніста бурової установки та машиніста бурової установки.

Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10 затверджені Списки № № 1, 2 виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005р. № 3833 затверджений Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах. Згідно з підрозділом « 1. Відкриті гірничі роботи та роботи на поверхні» розділу «I.Гірничі роботи» Списку№2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою КМУ від 24.06.2016р. №461 машиністи бурових установок користуються правом на пенсію за віком на пільгових умовах.

Між тим, слід вказати про те, що посада машиніста бурової установки та виробництво (кар`єри) належать до списку № 2 Постанова КМУ № 36 , № 461, розділ 12,р. «Буріння», робітники: машиніст бурових установок, на яких технологічний процес, обладнання, використовувані сировина і матеріали можуть бути джерелом шкідливих і небезпечних факторів. Бурові роботи прямо і побічно є частиною технологічного процесу та заходів, що виконуються на території кар`єрів, працівник підпадає під вплив всіх факторів виробничого середовища трудового процесу і саме совокупність факторів впливає на здоров`я та працездатність людини під час виконання нею трудових обов`язків.

Згідно матеріалів справи, на підтвердження обставин щодо виконання позивачем робіт в кар`рах, в умовах шкідливих та важких, було долучено довідки №33.03-03-12/2373 від 04.08.2023.

Протягом спірного періоду позивачем виконувалась робота безпосередньо в кар`єрах, в шкідливих умовах.

Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення», а саме за списком №2 п. 6 р. 17 визначено, що працівники задіяні при виробництві глиняної цегли, черепиці та керамічних блоків, а саме виставщики (код 2180600а-11578) та садчики (код 2180600а-18105) віднесені до осіб, що через шкідливі умови виробництва мають право на пільгову пенсію за віком.

На вказані обставини, Пенсійний орган уваги не звернув та взагалі незарахував вказаний період роботи позивача.

У спірному рішенні мотивів щодо незарахування у пільговий стаж період роботи позивача саме з 24.11.1995 по 27.03.1996 в якості виставщика обвалювального цеху в Баришевскому цегляному заводі та з 27.04.2011 по 02.04.2018 в якості машиніста бурової установки 6-го розряду в ООО "Соврудник" в районі Крайньої Півночі взагалі відсутні.

Окрім того, Верховний Суд України у постанові від 22.06.11 (справа №6-57227св10) зазначив, що згідно з пунктом 3 роз`яснень Міністерства соціального захисту населення України та Міністерстві праці України від 10 травня 1994 року №01-3/406-02-2 "Про порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах" право на пенсію на пільгових умовах мають робітники, зайняті виконанням робіт, передбачених Списками № 1 і № 2, протягом повного робочого дня. Під повним робочим днем вважається виконання роботи в умовах, передбачених списками, не менше 80 відсотків робочого часу. Сюди ж включається час проведення підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, а також робіт поза своїм робочим місцем з метою забезпечення виконання своїх трудових функцій. При цьому пунктом 7 цих роз`яснень передбачено, що у випадках, коли в Списках № 1 і № 2 передбачені робітники, які виконують певні роботи, правом на пенсію на пільгових умовах користуються всі робітники незалежно від назви їх професії, які виконують ці роботи.

Відповідачем не надано доказів, що посади, які займав позивач не відносяться до пільгових.

Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Зазначена правова позиція узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постанові Верховного Суду від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а (адміністративне провадження №К/9901/2310/18).

Крім того, на позивача не може бути покладено обов`язок щодо перевірки усіх реквізитів і уточнюючих довідок.

За вищевикладених обставин, суд дійшов висновку, що відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах пенсійний орган застосував суто формальний підхід, що не відповідає принципу верховенства права. При цьому, суд виходить з того, що аналізуючи надані документи, пенсійний орган, перш за все, має виходити з їх змісту, а не лише суто з форми. У даному випадку, органи Пенсійного фонду, переслідуючи в цілому законну мету попередження зловживання громадянами своїми правами та запобігання необґрунтованому призначенню пенсії, при виконанні своїх повноважень повинні діяти обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та пропорційно, як це передбачено частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, з тим, щоб не створювати штучних і явно необґрунтованих перешкод для реалізації громадянами їх прав.

Згідно з пунктом 4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.05 №22-1, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Суд враховує, що вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови ухвалення обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.

У ході розгляду цієї справи судом проаналізовано усі доводи сторін та встановлено, що рішення пенсійного органу про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах не відповідає принципу обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, адже таке рішення не містить достатніх мотивів, з урахуванням яких відповідач дійшов висновку про відсутність підстав для призначення позивачу пенсії на пільгових умовах.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №95 від 01.10.2024 є необґрунтованим, оскільки прийняте без належної оцінки обставин, що мають значення для прийняття рішення, у зв`язку з чим це рішення суд визнає протиправним та скасовує його.

При цьому, надаючи оцінку вимогам позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити з 05.12.2023 пенсію за віком на піль гових умовах за Списком №1 відповідно до статті 114 Закону України «Про загальноо бов`язкове державне пенсійне страхування» із врахуванням пільгових стажу за періоди його роботи за Списком №1 з 24.11.1995 по 27.03.1996, 15.05.1996 по 23.09.2008, 06.11.2008 по 24.03.2011, 27.04.2011 по 23.01.2014 згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 24.11.1995 та довідки АТ «Навоійський ГЗК» від 08.04.2023 №33.03.-03-12/2373, суд зазначає наступне.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

При цьому, суд враховує, що у силу абзацу тринадцятого пункту 4.2 Порядку №22-1 (у редакції постанови Пенсійного фонду від 16.12.2020 №25-1) після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

А відповідно до абзацу першого пункту 4.10 Порядку №22-1, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

За таких обставин, оскільки у спірних відносинах компетентним органом для розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії було визначено ГУПФ України в Житомирській області, то саме останній має завершити процедуру призначення позивачу пенсії за віком.

Адміністративний суд не може підміняти уповноважений орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань по суті, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Питання про наявність підстав для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відноситься до повноважень органу Пенсійного фонду, у даному випадку визначеного за принципом екстериторіальності - ГУ ПФУ в Житомирській області, і, за відсутності всіх вихідних даних, необхідних для вирішення цього питання, не може бути розглянуте по суті судом.

При цьому суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 07.03.2018 у справі №233/2084/17.

Завданням адміністративного суду є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та їх відповідності правовим актам вищої юридичної сили. Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Тому завданням адміністративного суду є саме контроль за легітимністю прийняття рішень.

За таких обставин, вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за списком №1 суд залишає без задоволення.

Водночас, суд з метою ефективного поновлення прав позивача, з урахуванням частини 2 статті 9 КАС України, вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області зарахувати до пільгового трудового стажу ОСОБА_1 періоди роботи: з 24.11.1995 по 27.03.1996, з 15.05.1996 по 23.09.2008, з 27.04.2011 по 02.04.2018 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.12.2023 про призначення пенсії з урахуванням висновків суду.

Також, суд наголошує, що за твердженням позивача не враховано до пільгового стажу також період роботи з 06.11.2008 по 24.03.2011 у ПАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат".

Водночас, долучена відповідачем Форми РС-право містить відомості про зарахування до пільгового стажу періоду з 06.11.2008 по 24.03.2011 за списком №2.

Рішенням відповідача, що оскаржується, не зазначено, що до пільгового стажу не зараховано періоди роботи згідно довідки від 31.05.2023 № 100, виданої ПАТ "Полтавським гірничозбагачувальним комбінатом" з 06.11.2008 по 24.03.2011.

З наявних матеріалів справи встановлено відсутність підстав для зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до пільгового стажу період роботи з 06.11.2008 по 24.03.2011 у ПАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат", оскільки останній вже зарахований органом Пенсійного фонду України.

Беручи до уваги викладене, суд доходить висновку, що на час розгляду цієї справи права позивача у цій частині позовних вимог не порушені. При цьому суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце у майбутньому. З огляду на це, суд дійшов висновку про відмову у позові в частині вказаних позовних вимог.

Зважаючи на встановлені в ході розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, буд. 7,м. Житомир,10003, код ЄДРПОУ 13559341) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 01.10.2024 №95.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до пільгового трудового стажу ОСОБА_1 періоди роботи: з 24.11.1995 по 27.03.1996, з 15.05.1996 по 23.09.2008, з 27.04.2011 по 02.04.2018 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.12.2023 про призначення пенсії з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.Ю. Алєксєєва