Справа № 460/12066/24
Суддя: С.М. Дуляницька
Дата ухвалення: 2025-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

31 січня 2025 року м. Рівне №460/12066/24
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді С.М. Дуляницька, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доІНФОРМАЦІЯ_1
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не розгляду заяви позивача від 17.07.2024 про надання довідки про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

- зобов`язати відповідача розглянути заяву позивача від 17.07.2024 року про надання довідки про відстрочку від мобілізації і прийняти рішення у порядку та строки, визначені законодавством України.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 17.07.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив надати йому довідку про відстрочку від призову на військову службу, як такому, який має одного зі своїх батьків з інвалідністю II групи, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати. Втім, відповідач залишив заяву позивача без опрацювання з посиланням на необхідність подачі такої заяви особисто. З такою позицію відповідача позивач не погоджується, посилається на те, що відповідач, всупереч положенням ст.60 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, не прийняв законного рішення по поданій заяві на відстрочку, що є формою бездіяльності державного органу без вирішення поставленого питання по суті. Приписами як Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» так і Порядку, не передбачено обов`язку військовозобов`язаного особистого відвідування територіального центру комплектування та соціальної підтримки для подання заяви та документів на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. Просить позов задовольнити.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог. Зазначив, що позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позивач порушив правила військового обліку, так як з доданих до позову документів вбачається, що у нього тимчасове посвідчення, видане ІНФОРМАЦІЯ_4 у 2001 році.

Позивач відноситься до категорії військовозобов`язаних. Тимчасове посвідчення старого зразка, ВЛК останній раз пройдено у 2001 році, законодавство передбачає проходження ВЛК раз у п`ять років, військових комісаріатів не існує, натомість ТЦК, тобто дані позивачем не оновлені. Постанова Кабміну №560 від 16 травня 2024 року зобов`язує усіх військовозобов`язаних під час дії воєнного стану раз на рік проходити медичну комісію на визначення ступеня придатності. Щодо цього пункту Постанови, позивач порушив умови проходження медичної комісії, так як у РТЦК СП не прибував і медичну комісію не проходив. Заява позивача була розглянута та йому була надана відповідь з посиланням на Постанову КМУ від 16 травня 2024 р. №560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», згідно якої військовозобов`язані особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації. Наданою відповіддю від 06.09.2024 позивачу роз`яснено порядок прийому документів Комісією, години роботи та які документи необхідно з собою принести. Лист ІНФОРМАЦІЯ_5 від 06.09.2024 №01/5369 носить інформативний характер та не свідчить про прийняття рішення по суті порушеного у заяві питання. Вказана відповідь також не тягне за собою жодних юридичних наслідків, відповідно, не порушує прав, свобод та інтересів особи, а відтак, не є актом індивідуальної дії, що підлягає оскарженню. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою суду від 14.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

За правилами частини п`ятої статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд зазначає таке.

17.07.2024 ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направив голові комісії ІНФОРМАЦІЯ_6 заяву, відповідно до якої останній повідомляє, що є особою, яка на підставі абзацу 13 частини 1 статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію не підлягає призову на військову службу під час мобілізації. На підставі викладеного, просив про результати розгляду заяви та прийняте рішення повідомити його письмово за адресою, що зазначена у заяві (а.с.16, 20).

Листом від 10.08.2024 ІНФОРМАЦІЯ_7 повідомив позивача, що оскільки адресою місця проживання позивача є АДРЕСА_1 , то відповідно позивач перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_8 . Зважаючи, що зазначене питання не належить до компетенції ІНФОРМАЦІЯ_5 , заяву позивача на підставі абз.3 ст. 7 Закону України "Про звернення громадян" надіслано до ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.22)

Листом №01/5369 від 06.09.2024 ІНФОРМАЦІЯ_9 повідомив позивача, що відповідно до п.58 до Порядку №560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4 до Порядку, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5 до Порядку. Для внесення даних про відстрочку до Єдиного електронного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів "Оберіг" та отримання довідки із зазначенням строку відстрочки, позивачу запропоновано особисто подати документи комісії з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду заяви, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану" у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022, який неодноразово продовжувався Указами Президента України та триває до теперішнього часу.

У свою чергу, Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" №3543-XII (далі- Закон №3543-XII) закріплює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

За правилами статті 1 вищезазначеного Закону мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Згідно частини другої статті 4 Закону №3543-XII, загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

У відповідності до частин п`ятої та шостої статті 4 Закону №3543-XII передбачено, що вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення. Рішення про проведення відкритої мобілізації має бути негайно оголошене через медіа.

Статтею 22 Закону №3543-XII встановлено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

У свою чергу, статтею 23 Закону №3543-XII встановлена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.

Так, згідно пункту 13 частини першої статті 23 Закону № 3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які мають одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі). У разі відсутності невійськовозобов`язаних осіб здійснювати догляд за особою з інвалідністю I чи II групи може лише одна особа з числа військовозобов`язаних за вибором такої особи з інвалідністю.

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що чинним законодавством встановлено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, у той же час і встановлено підстави для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Згідно з пунктом 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі - Положення № 154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.

Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються, ліквідуються, реорганізовуються Міноборони.

У силу вимог абзацу 9 пункту 11 Положення № 154, районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.

Відповідно, процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення регулює Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 (далі - Порядок № 560).

Згідно пунктів 56, 57 Порядку №560, відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:

голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);

члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

З наведеної норми видно, що комісії для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період утворюються при районних територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, міських територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, а також при відокремлених відділах територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Пункт 58 Порядку № 560 (в редакції на дату подання заяви) передбачав, що за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

Водночас, Кабінет Міністрів України постановою № 1558 від 31.12.2024 вніс зміни до п. 58 Порядку № 560, а саме: за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (військовозобов`язані СБУ чи розвідувальних органів - голові Комісії в Центральному управлінні або регіональному органі СБУ чи відповідному розвідувальному органі) за місцем перебування на військовому обліку заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.

За наведеного суд дійшов висновку, що заяву про надання відстрочки військовозобов`язаним слід подавати на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку. При цьому суд вважає, що не передбачення цього безпосередньо в п.58 Порядку № 560 (в редакції станом на дату звернення позивача з заявою) не свідчить про те, що таку заяву можна було подавати до будь-якої комісії не за місцем перебування на військовому обліку.

Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлятися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на відстрочку з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію (пункт 59 Порядку № 560).

Відповідно до пункту 60 Порядку №560, комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.

У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

У разі неможливості провести перевірку у військовозобов`язаного підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів територіальний центр комплектування та соціальної підтримки повідомляє про необхідність надання відповідних підтвердних документів.

Отже, з аналізу вищевикладених норм вбачається, що військовозобов`язаний має право на особисте подання на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки заяви за встановленою формою з доданими до неї документами, які підтверджують право на відстрочку, а комісії, утворені при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період зобов`язані, зокрема, вивчити отриману заяву та додані до неї документи, оцінити законність підстав для надання відстрочки, й фактично розглянути такі документи протягом семи днів з дати їх надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 за допомогою засобів поштового зв`язку звернувся до комісії ІНФОРМАЦІЯ_6 із заявою від 17.07.2024 про отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, яка згодом була перенаправлена до відповідача.

У свою чергу, відповідач повідомив позивача про необхідність особистої подачі документів до комісії з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період саме при ІНФОРМАЦІЯ_8 , а не ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що позивач з відповідною заявою про надання відстрочки звертався до комісії, яка створена при ІНФОРМАЦІЯ_8 , тобто, за місцем перебування позивача на військовому обліку. При цьому з матеріалів справи видно, що заяву про надання відстрочки відповідач отримав не особисто від позивача, а від ІНФОРМАЦІЯ_5 на підставі абз.3 ст.7 Закону України "Про звернення громадян".

Зазначене свідчить про те, що відповідачем за результатами розгляду вказаної вище заяви позивача прийнято обґрунтоване рішення, яким роз`яснено позивачу порядок подачі заяви та документів відповідної форми, які дають право на відстрочку від призову, до комісії при ІНФОРМАЦІЯ_8 , що узгоджується з вимогами чинного законодавства.

При цьому, слід наголосити на тому, що позивач не позбавлений можливості повторно звернутись на ім`я голови комісії із заявою, у встановленому порядку.

Щодо доводів позивача про те, що відповідач мав розглянути його заяву, незважаючи на те, що вона подана за допомогою засобів поштового зв`язку, оскільки приписами Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не передбачено обов`язку військовозобов`язаного особистого відвідування територіального центру комплектування та соціальної підтримки для подання заяви та документів на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, то суд зазначає таке.

Вказаний аргумент позивача вивчений судом, однак є таким, що не потребує детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовує. Так, позивач, стверджуючи що особисто подав (направив) документи відповідачеві, однак той їх не розглянув, не враховує, що документи позивач направив голові комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 , а не голові комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 . ІНФОРМАЦІЯ_9 документи отримав не від позивача, а від ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав, що рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.

Разом з цим, згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами 1 та 2 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищезазначене правове регулювання спірних правовідносин та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню.

З урахуванням положень статті 139 КАС України, у зв`язку з відмовою в позові розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 31 січня 2025 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_9 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Суддя С.М. Дуляницька