Справа № 260/6755/24
Суддя: Гебеш С.А.
Дата ухвалення: 2025-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 січня 2025 року м. Ужгород№ 260/6755/24
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гебеш С.А.

при секретарі судових засідань - Романець Е.М.

та осіб, які беруть участь у судовому засіданні:

позивач - не з`явилася;

представник позивача - не з`явився;

представник відповідача - Ільтьо І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Мукачівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 в особі представника Мельника Павла Петровича звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Мукачівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, а саме:

1) визнати протиправною бездіяльність Мукачівської міської ради щодо не розгляду повторно в період з 31.01.2023 по 25.04.2024 року клопотання ОСОБА_1 від 18.05.2020 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою у межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства, площею 2,00 га, що знаходяться на території міста Мукачево, вул. Проніна Василя;

2) визнати протиправним та скасувати рішення 47 сесії Мукачівської міської ради 8-го скликання №1661 від 25.04.2024 року про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою у межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства площею 2,000 а, що знаходяться на території міста Мукачево, вул. Проніна Василія;

3) зобов`язати Мукачівську міську раду повторно розглянути на черговій (позачерговій) сесії Мукачівської міської ради клопотання ОСОБА_1 від 18.05.2020 року та надати їй дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 2,00 га, за адресою місто Мукачево, вул. Проніна Василія.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що всупереч рішенню Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.12.2022 року у справі №260/3235/22, залишеному без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.06.2022, Мукачівська міська рада відмовила у наданні позивачу дозволу на розробку проєкту землеустрою у зв`язку з встановленою пп. 5 п. 27 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України забороною. Вказане рішення відповідача вважає протиправним, оскільки така підстав для відмови не поширюється на випадки виконання рішення суду, що набрало законної сили.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 29.10.2024 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

08.11.2024 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, із якого вбачається, що такий проти позову заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, як безпідставних. Заперечуючи проти позову зазначає, що у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану до Земельного кодексу України були внесені зміни, відповідно до яких забороняється безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі та розроблення такої документації. З огляду ну що вважає, що приймаючи спірне рішення, Мукачівська міська рада діяла відповідно до положень пп. 5 п. 27 розділу Перехідні положення Земельного кодексу України, оскільки інших альтернативних дій не було, а чинне законодавство не містить винятків у застосуванні таких законодавчих норм.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.12.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Будучи належним чином повідомленим про день, час та місце проведення судового засідання позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, однак представник позивача 27.12.2024 року подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні, проти задоволення позову заперечив та просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі з підстав, що зазначені у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши представника відповідача, розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 18.05.2020 ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Мукачівського міського голови з клопотанням, в якому просила надати дозвіл на виготовлення проєкту землеустрою у межах норм безоплатної приватизації щодо відведення земельної ділянки для особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, що знаходиться на території міста Мукачево, в межах вулиці Північна (Василія Проніна). До такого клопотання долучила копію паспорту та коду, графічний матеріал, на якому зазначене бажане місце розташування земельної ділянки.

За результатами розгляду такого клопотання рішенням 9 сесії 8-го скликання Мукачівської міської ради №351 від 27.05.2021 року було відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0000 га, що знаходяться на території міста Мукачево, вул. Проніна Василія, у зв`язку з відсутністю погодження землекористувача (ч. 6 та ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України).

Не погоджуючись з правомірністю такого рішення, ОСОБА_1 оскаржила його в судому порядку.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.12.2022 року у справі №260/3235/22 визнано протиправним та скасовано рішення 9 сесії 8-го скликання Мукачівської міської ради №351 від 27.05.2021 року зобов`язано Мукачівську міську раду Закарпатської області повторно розглянути на черговій (позачерговій) сесії клопотання ОСОБА_1 від 18.05.2020 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою у межах норм безоплатної приватизації для особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, о знаходиться на території міста Мукачево, в межах вулиці ОСОБА_2 , з урахуванням висновків суду.

На виконання вищезазначеного судового рішення за результатами повторного розгляду клопотання позивача від 18.05.2020 року, Мукачівська міська рада відмовила у наданні дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0000 га з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства» (код за КВЦПЗ: 01.03), яка розташована за адресою м. Мукачево, в межах вул. Проніна Василя, у зв`язку із встановленою пп. 5 п. 27 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України забороною.

Вважаючи таке рішення Мукачівської міської ради протиправним, з метою реалізації гарантованого законодавством права на землею, позивач в особі представника звернулася з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Ст. 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Порядок набуття права на землю громадянами та юридичними особами регулюється нормами глави 19 ЗК України.

Чч. 1, 2 ст. 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Так, п. «в» ч. 3 ст. 116 ЗК України передбачене право громадян на безоплатну передачу земельних ділянок у їх власність шляхом одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Ст. 121 ЗК України врегульовано норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам. Зокрема, для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

Ч. 6 ст. 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно положень ч. 1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Зазначені повноваження органів місцевого самоврядування кореспондуються також з питаннями, що віднесені до виключної компетенції сільської, селищної, міської ради, передбаченими ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі Закон), та вирішуються виключно на пленарних засіданнях таких, серед яких вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Таким чином, для отримання у власність спірної земельної ділянки для будівництва індивідуальних гаражів позивач звернулася у законодавчо встановленому порядку до уповноваженого на те органу місцевого самоврядування Мукачівської міської ради.

Відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає заяву у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що підставою оскарженої відмови у наданні дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність стали положення пп. 5 п. 27 розділу Х Перехідних положень ЗК України.

Оцінюючи правомірність такої відмови із зазначених в рішенні мотивів, суд враховує наступне.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022, затвердженим Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

В подальшому дію воєнного стану в Україні неодноразово продовжено та не скасовано станом на час розгляду даної адміністративної справи.

Воєнний стан в розумінні положень ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 №389-VIII - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (ст. 2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).

П. 3 Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

06 квітня 2022 року опубліковано Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» №2145-IX від 24 березня 2022 року (далі Закон №2145), який набув чинності 07 квітня 2022 року.

Вказаним Законом №2145 Розділ X «Перехідні положення» ЗК України доповнено пунктами 27 і 28, які урегульовують питання щодо земельних відносин під час дії воєнного стану.

Безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється. Положення цього підпункту не поширюються на безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), а також на безоплатну передачу у приватну власність громадянам України земельних ділянок, переданих у користування до набрання чинності цим Кодексом (пп. 5 п. 27 Розділ X «Перехідні положення» ЗК України).

Отже, вказаний Закон №2145, який доповнив ЗК України, встановлює заборону під час дії воєнного стану на вчинення дій стосовно безоплатної передачі земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою безоплатної передачі та формування земельної ділянки.

В свою чергу, відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, суд вважає, що приймаючи оскаржуване рішення від 25 квітня 2024 року щодо відмови надання позивачу дозволу на розроблення документації із землеустрою на час запровадження воєнного стану Мукачівська міська рада діяла в порядку, встановленому законодавством, а тому таке рішення скасуванню не підлягає.

Вказане вище узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, наведеним в постанові від 03 серпня 2023 року у справі №300/3771/22.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Доводи позивача про те, що заборона не поширюється на випадки виконання рішення суду, яке набрало законної сили, на переконання суду, ґрунтується на помилковому трактуванні норм матеріального права, оскільки суб`єкт владних повноважень позбавлений можливості приймати рішення на власний розсуд і має керуватись вимогами закону на момент саме прийняття того чи іншого рішення.

При цьому, суд зазначає, що позивач після закінчення воєнного стану в Україні не позбавлена можливості отримати у встановленому порядку дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Позовна вимога щодо визнання протиправною бездіяльності Мукачівської міської ради щодо не розгляду повторно в період з 31.01.2023 по 25.04.2024 року клопотання позивача від 18.05.2020 року про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою у межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства, площею 2,00 га, що знаходиться на території міста Мукачево, в межах вулиці Проніна Василія не підлягає задоволенню, оскільки у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження та КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Відтак, вимоги про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядається.

Згідно з частинами 1-3 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приписами частини другої статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу своїх дій на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України та зважаючи на доводи адміністративного позову, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог та у задоволенні яких слід відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати, у відповідності до статті 139 КАС України, не підлягають розподілу.

На підставі наведеного та керуючись ст. 241, 243, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Мукачівської міської ради (89600, Закарпатська область, м. Мукачево, пл. Духновича, буд. 2, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 31 січня 2025 року.

СуддяС.А. Гебеш