Справа № 140/894/25
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2025-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

03 лютого 2025 року ЛуцькСправа № 140/894/25
Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

30.01.2025 від ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить заборонити Військовій частині НОМЕР_1 здійснювати будь-яке переміщення ОСОБА_1 з військової служби у військовій частині НОМЕР_1 на службу до будь-якого іншого військового підрозділу, військової частини тощо, до набрання законної сили рішенням суду у справі за його позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності військової частини щодо не звільнення ОСОБА_1 з військової служби та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування заяви зазначає, що з 13.11.2024 перебуває на військовій службі за призовом по мобілізації у Військовій частині НОМЕР_1 . У зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за своєю матір`ю ОСОБА_2 , яка є особою з інвалідністю 2 групи, потребує постійного стороннього догляду та відсутністю інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення, що можуть здійснювати такий догляд, ОСОБА_1 подав у встановленому законом порядку рапорт про звільнення зі служби. Однак до цього часу рішення не прийнято.

З огляду на строки проходження базової загальновійськової підготовки (45 днів) щодня ОСОБА_1 можуть направити у іншу військову частину у зону бойових дій. У такому разі рапорт, поданий на ім`я командира частини щодо його звільнення зі служби, залишиться не вирішеним. Тим більше, що до рапорту додано пакет документів (який залишається разом з поданим рапортом в частині), серед яких деякі в оригіналі, які існують лише в одному примірнику. Тобто, подати ще раз такі ж додатки до рапорту командуванню іншої частини в разі переведення ОСОБА_1 не буде можливості. Таким чином ускладниться чи унеможливиться ефективний захист чи поновлення порушених прав та інтересів, за захистом яких має намір звернутись ОСОБА_1 до суду.

Заявник вказує на те, що щодо ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту чи поновлення порушених прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, будь-яке переведення позивача до іншої військової частини або іншого військового формування матиме наслідком неможливість розгляду справи, у зв`язку з припиненням правовідносин між позивачем і відповідачем, та відсутності у останнього повноважень на звільнення позивача з іншої військової частини.

Заявник вказує на те, що невжиття заходів щодо забезпечення позову призведе до ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту чи поновлення порушених прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, оскільки будь-яке переведення заявника до іншої військової частини або іншого військового формування матиме наслідком неможливість розгляду справи, у зв`язку з припиненням правовідносин між позивачем і відповідачем, та відсутності у останнього повноважень на звільнення ОСОБА_1 з іншої військової частини.

Просить заяву задовольнити.

Суд при вирішенні заяви про забезпечення адміністративного позову виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відтак, заяву про забезпечення позову розглянуто судом без повідомлення учасників справи, у дводенний строк з дня її надходження.

Заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Згідно із частиною першою статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до частини другої статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно із пунктами 1, 2, 4 частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

За правилами частини другої статті 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі. При цьому, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Відповідно до пункту 10 частини 3 статті 151 КАС України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення наказу або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, та який станом на теперішній час триває.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (далі - Закон № 548-XIV).

За приписами статті 28 Закону № 548-XIV єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в:

- наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця;

- наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати віддавати накази;

- забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Статтею 30 Закону № 548-XIV передбачено, що начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Із прохальної частини заяви про забезпечення позову слідує, що заявник просить суд заборонити Військовій частині НОМЕР_1 здійснювати будь-яке переміщення ОСОБА_1 у Військовій частині НОМЕР_1 до іншого місця служби або іншої військової частини до набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі.

На думку суду, обраний заявником спосіб забезпечення позову шляхом заборони Військовій частині НОМЕР_1 вчиняти будь-які дії щодо переміщення для проходження військової служби до іншого місця служби або іншої військової частини, до набрання законної сили рішенням суду у справі фактично зводиться до зупинення дії наказу, який може бути прийнятий у майбутньому і є явно непропорційним обмеженням у компетенції тієї чи іншої військової частини в умовах воєнного стану.

Також суд звертає увагу на ту обставину, що обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, заявник вказує на те, що предметом позову, який останній має намір подати, буде визнання протиправною бездіяльності щодо не звільнення ОСОБА_1 з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та зобов`язання прийняти рішення про звільнення. В той же час у заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 ставить питання щодо заборони Військовій частині НОМЕР_1 здійснювати будь-яке переміщення для проходження військової служби до іншого місця служби або іншої військової частини, яке Військовою частиною НОМЕР_1 ще не вирішувалося та не є предметом оскарження в межах позову.

Враховуючи вищенаведене, оскільки на час проходження позивачем служби та на дату звернення до суду із заявою про забезпечення позову в Україні діє воєнний стан, в умовах якого існує заборона зупинення дії наказів відданих військовослужбовцю, тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а тому в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статтями 150-154, 248, 256, 293-295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Р.С. Денисюк