Справа № 520/9791/24
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2025-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2025 року № 520/9791/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бабаєва А.І.,

за участі:

секретаря судового засідання Крамної А.М.,

представника позивача Мякоти Т.М.,

представника відповідача Малойвана Є.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, в якому з урахуванням уточнень просила суд:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 щодо невиплати дружині солдата ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , нарахованої додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях згідно наказів командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України: № 363 від 06.12.2023 року за листопад 2022 року в сумі 21884,60 гривень; № 363 від 06.12.2023 року за грудень 2022 року в сумі 98500,00 гривень; № 40 від 03.02.2023 року за січень 2023 року в сумі 68950,00 гривень; №144 від 05.05.2023 року, № 361 від 06.12.2023 року за квітень 2023 року в сумі 29550,00 гривен, всього в сумі 218884,60 гривень (двісті вісімнадцять тисяч вісімсот вісімдесят чотири гривні 60 копійок); щодо не нарахування та невиплати дружині солдата ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях за період з 01 травня 2023 року по 31 липня 2023 року із розрахунку 100000,00 гривень на місяць , що становить для нарахування 300000,00 гривень та відповідно до виплати 295500,00 гривень (двісті дев`яносто п`ять тисяч п`ятсот гривень); щодо не нарахування та не виплати дружині солдата ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , допомоги на оздоровлення ОСОБА_2 за 2023 рік та компенсації за невикористану відпустку за період з лютого 2022 року по 31 липня 2023 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України: здійснити виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , нарахованої додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях згідно наказів командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України: № 363 від 06.12.2023 року за листопад 2022 року в сумі 21884,60 гривень; № 363 від 06.12.2023 року за грудень 2022 року в сумі 98500,00 гривень; № 40 від 03.02.2023 року за січень 2023 року в сумі 68950,00 гривень; №144 від 05.05.2023 року, № 361 від 06.12.2023 року за квітень 2023 року в сумі 29550,00 гривен, всього в сумі 218884,60 гривень (двісті вісімнадцять тисяч вісімсот вісімдесят чотири гривні 60 копійок); здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях солдата ОСОБА_2 за період з 01 травня 2023 року по 31 липня 2023 року із розрахунку 100000,00 гривень на місяць, що становить для нарахування 300000,00 гривень та відповідно до виплати 295500,00 гривень (двісті дев`яносто п`ять тисяч п`ятсот гривень); здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , допомоги на оздоровлення солдата ОСОБА_2 за 2023 рік; здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , компенсації за невикористану відпустку солдата ОСОБА_2 за період з лютого 2022 року по 31 липня 2023 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної Гвардії України подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем, на думку позивача, вчинено протиправні дії щодо невиплати дружині солдата ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , нарахованої додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях згідно наказів командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України: № 363 від 06.12.2023 року за листопад 2022 року в сумі 21884,60 гривень; № 363 від 06.12.2023 року за грудень 2022 року в сумі 98500,00 гривень; № 40 від 03.02.2023 року за січень 2023 року в сумі 68950,00 гривень; №144 від 05.05.2023 року, № 361 від 06.12.2023 року за квітень 2023 року в сумі 29550,00 гривен, всього в сумі 218884,60 гривень (двісті вісімнадцять тисяч вісімсот вісімдесят чотири гривні 60 копійок); щодо не нарахування та невиплати дружині солдата ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях за період з 01 травня 2023 року по 31 липня 2023 року із розрахунку 100000,00 гривень на місяць , що становить для нарахування 300000,00 гривень та відповідно до виплати 295500,00 гривень (двісті дев`яносто п`ять тисяч п`ятсот гривень); щодо не нарахування та не виплати дружині солдата ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , допомоги на оздоровлення ОСОБА_2 за 2023 рік та компенсації за невикористану відпустку за період з лютого 2022 року по 31 липня 2023 року.

Відповідач, Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

В судове засідання представник позивача прибула, позовну заяву підтримала та просила її задовольнити.

В судове засідання представник відповідача прибув, проти позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_3 .

ОСОБА_2 24 лютого 2022 року відповідно до розпорядження командувача Національної гвардії України від 24 лютого 2022 року № 27/1/3/М-282т-Е був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 до військової служби за мобілізацією до військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України від 24.02.2022 року № 37.

Позивачу надійшло сповіщення сім`ї №40/17/9/12-1130 від 03 серпня 2022 року, відповідно до якого ОСОБА_2 , зник безвісти 26.06.2022 року під час бойового зіткнення з ЗС РФ на вогневій позиції поблизу села Дементіївка Дергачівського району Харківської області.

Відповідно до висновку по факту зникнення безвісти солдатів військової частини НОМЕР_1 , затвердженого 09 грудня 2022 року командиром військової частини НОМЕР_1 встановлено, що 26 червня 2022 року під час бойового зіткнення потрапивши під мінометний вогонь зник безвісти ОСОБА_2

30 березня 2023 р. Нововодолазьким відділом ДРАЦС у Харківському районі Харківської області було видано свідоцтво про смерть ОСОБА_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) №72 о/с від 28.07.2023 солдата ОСОБА_2 було виключено зі списків особового складу військової частини у зв`язку із загибеллю ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) №120 від 27.12.2023 були внесені зміни до наказу №72 о/с від 28.07.2023 та зазначено, що ОСОБА_2 виключено зі списків особового складу з 27.03.2023. В якості підстави зазначено свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 , видане 30 березня 2023 року Нововодолазьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, лікарське свідоцтво про смерть № 12-17/468-ОКЛ/22, видане 27 березня 2023 року комунальним закладом охорони здоров`я «Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи».

Позивач через представника зверталась до Військової частини НОМЕР_1 та просила здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в повному обсязі грошового забезпечення, додаткової винагороди за виконання бойовик завдань, компенсацію за невикористану відпустку, компенсацію вартості за неотримане речове майно у зв`язку з загибеллю ІНФОРМАЦІЯ_4 чоловіка, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , військовослужбовця - солдата військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України вважався зниклим безвісти з 26 червня 2022, свідоцтво про смерть серія НОМЕР_4 , видане 30 березня 2023 року, актовий запис про смерть № 121 від 30.03.2023 року за період з 01 червня 2022 року по дені виключення ОСОБА_2 зі списків військової частини в зв`язку зі смертю, в тому числі за: 06.2022 року грошове забезпечення в повному обсязі, винагороду в сумі 16666,67 гривень; 07.2022 року грошове забезпечення в сумі 13103,57 грн., винагороду в сумі 100000,00 гривень; 08.2022 року грошове забезпечення в сумі 12917,25 грн., винагороду в сумі 100000,00 гривень; 09.2022 року грошове забезпечення в сумі 12701,95 грн., винагороду в сумі 100000,00 гривень; 10.2022 року грошове забезпечення в сумі 12701,95 грн, винагороду в сумі 100000,00 гривень; 11.2022 року грошове забезпечення в сумі 12701,95грн., винагороду в сумі 100000,00 гривень 12.2022 року грошове забезпечення в сумі 11558,95 грн., винагороду в сумі 100000,00 гривень, 01.2023 року грошове забезпечення в сумі 22023,75 грн., винагороду в сумі 70000,00 гривень, 02.2023 року грошове забезпечення в сумі 13983,75 грн., 03.2023 року грошове забезпечення в сумі 2000,00 грн., 04.2023 року винагороду в сумі 30000,00 грн., 05.2023 року винагороду в сумі 100000,00 грн., 06.2023 року винагороду в сумі 100000,00 грн., 07.2023 року винагороду в сумі 100000,00 грн., з 01.08.2023 року по день виключення зі списків частини в зв`язку зі смертю в повному розмірі грошового забезпечення та винагороду.

Не погоджуючись бездіяльністю відповідача щодо невиплати грошового забезпечення у належному розмірі, позивач звернулась до суду із даним позовом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.1 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 р. № 168 встановити, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Згідно з ч.6 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20 грудня 1991 року за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1 розділу XXVIIІ Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.03.2018 № 200 (далі по тексту - Інструкція №200) у разі смерті (загибелі) військовослужбовця грошове забезпечення нараховується повністю за той місяць, у якому військовослужбовець помер (загинув).

Грошове забезпечення виплачується членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а у разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.

Згідно з п.3 Інструкції №200 особам, зазначеним у пункті 1 цього розділу, також виплачуються одноразові додаткові види грошового забезпечення, право на отримання яких виникло у військовослужбовця до дня його смерті (загибелі), або до дня визнання його судом безвісно відсутнім, або оголошення померлим.

Відповідно до п.4 Інструкції №200 грошове забезпечення особам, зазначеним у пункті 1 цього розділу, виплачується, якщо звернення за одержанням надійшло до закінчення трьох років із дня смерті (загибелі), або з того дня, з якого його визнано безвісно відсутнім або оголошено померлим.

Згідно з ч.6 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.

Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

Отже, виплата грошового забезпечення членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин визнання військовослужбовця у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими.

Так, 27 березня 2023 року комунальним закладом охорони здоров`я «Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи» було видано лікарське свідоцтво про смерть №12-17/468-ОКЛ/22, яким засвідчено факт смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Тобто, датою з`ясування факту смерті військовослужбовця ОСОБА_2 є ІНФОРМАЦІЯ_6 .

За таких обставин, грошове забезпечення ОСОБА_2 мало виплачуватись до 27.03.2023.

Таким чином, позовні вимоги щодо виплати грошового забезпечення після 27.03.2023 задоволенню не підлягають.

Щодо іншої частини позовних вимог суд виходить з наступного.

Згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 06.12.2023 №363 оголошено про кількість днів особовому складу, який залучений до безпосередньої участі в бойових діях або забезпечення здійснення заходів із національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф, під час безпосереднього перебування в районах ведення воєнних (бойових) дій у листопаді 2022 року, а саме для: ОСОБА_2 , 30 днів, з 01 по 30 листопада 2022 року.

Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 06.12.2023 №363 оголошено про кількість днів особовому складу, який залучений до безпосередньої участі в бойових діях або забезпечення здійснення заходів із національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф, під час безпосереднього перебування в районах ведення воєнних (бойових) дій у грудні 2022 року, а саме для ОСОБА_2 , 31 день, з 01 по 31 грудня 2022 року.

Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 03.02.2023 №40 оголошено про кількість днів особовому складу для виплати додаткової винагороди під час дії воєнного стану у січні 2023 року, а саме для: бойового медика 3-го взводу оперативного призначення роти оперативного призначення (на бронеавтомобілях) 3-го батальйону оперативного призначення солдата ОСОБА_2 (Г-141677) 31 день, з 01 по 31 січня 2023 року.

Згідно відомості №206 на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 06.12.2023 №363 нараховано до виплати додаткову винагороду за листопад 2022 року в сумі 98500,00 грн. та за грудень 2022 року в сумі 98500,00 грн.

Також, відповідно до відомості №11 на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 03.02.2023 №40 нараховано до виплати додаткову винагороду за січень 2023 року в сумі 68950,00 грн.

При цьому, відповідно до Інформаційної таблиці про нараховане, виплачене та утримане грошове забезпечення ОСОБА_2 в графі «Підстава» відсутні реквізити документу на підставі якого здійснювалась виплата додаткової винагороди за листопад 2022 року в сумі 21884,60 грн., за грудень 2022 року в сумі 98500,00 грн. та за січень 2023 року в сумі 68950,00 грн. Разом з цим, інші виплати здійснювались на підставі відомостей зарахувань заробітної плати та платіжних доручень.

Таким чином, відповідачем не надано належних доказів фактичної виплати ОСОБА_1 нарахованої додаткової винагороди в частині зазначених вище сум.

Крім того, відповідачем не доведено нарахування та виплати ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення солдата ОСОБА_2 за 2023 рік.

Однак, позивач має право на вищевказану виплату.

Щодо виплати компенсації за невикористану відпустку солдата ОСОБА_2 за період з лютого 2022 року по 27 березня 2023 року, суд зазначає наступне.

Згідно п.22 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у разі загибелі (смерті) військовослужбовців грошова компенсація за всі не використані ними за час проходження військової служби дні щорічних основної та додаткової відпусток, а також додаткової відпустки військовослужбовцям, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи, та додаткової відпустки, передбаченої статтею 16-2 Закону України "Про відпустки", виплачується членам сімей загиблих (померлих) військовослужбовців, зазначеним в абзаці четвертому пункту 6 статті 9 цього Закону, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а у разі їх відсутності - входить до складу спадщини.

Відповідач посилався на те, що вказана норма набула чинності після 27.03.2023, а тому компенсація за невикористану відпустку солдата ОСОБА_2 не підлягала виплаті.

При цьому, відповідачем не заперечувалось набуття загиблим ОСОБА_2 права на відпустку у вищевказаний період.

Натомість, відповідач фактично посилається на відсутність норми, яка передбачала виплату позивачу компенсації за невикористану відпустку загиблого ОСОБА_2 станом на дату виключення останнього зі складу вйськової частини.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 07.05.2002 №8-рп/2002 (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних із спорами щодо проходження публічної служби, адміністративний суд, встановивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосувати норми Кодексу Законів про працю України, у якому визначені основні трудові права працівників.

Таким чином, за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовані спірні правовідносини.

Слід зауважити, що непоширення норм КЗпП України на військовослужбовців стосується саме порядку та умов визначення норм оплати праці (грошового забезпечення) та порядку вирішення спорів щодо оплати праці.

Питання виплати грошової компенсації за не використані ним дні щорічних відпусток, а також додаткової відпустки у разі смерті працівника врегульовані Кодексом законів про працю України.

Отже, у спірних правовідносинах повинні застосовуватись не тільки норми спеціального законодавства, але й трудового законодавства.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування норм КЗпП України при вирішенні питання відповідальності за затримку розрахунку при звільненні військовослужбовців неодноразово викладено Верховним Судом, зокрема у постановах від 30 квітня 2020 року у справі №140/2006/19, від 16 липня 2020 року у справі № 400/2884/18, від 20 січня 2021 року у справі № 200/4185/20-а, від 20 січня 2021 року у справі № 240/12238/19, від 05 березня 2021 року у справі № 120/3276/19-а, від 31 березня 2021 року у справі № 340/970/20, що враховується судом при вирішенні даної справи відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, згідно частини 6 статті 83 Кодексу законів про працю України у разі смерті працівника грошова компенсація за не використані ним дні щорічних відпусток, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи, що не була одержана за життя, виплачується членам сім`ї такого працівника, а у разі їх відсутності - входить до складу спадщини.

За таких обставин, позивач має право на отримання компенсації за невикористану відпустку загиблого солдата ОСОБА_2 за період з лютого 2022 року по 27 березня 2023 року.

Враховуючи викладене, відповідачем мала бути виплачена позивачу компенсація за невикористану відпустку ОСОБА_2 за період з лютого 2022 року по 27 березня 2023 року.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України щодо невиплати дружині солдата ОСОБА_2 , ОСОБА_1 нарахованої додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях згідно наказів командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України: № 363 від 06.12.2023 року за листопад 2022 року в сумі 21884,60 гривень, № 363 від 06.12.2023 року за грудень 2022 року в сумі 98500,00 гривень, № 40 від 03.02.2023 року за січень 2023 року в сумі 68950,00 гривень, всього в сумі 189334,60 грн., зобов`язання військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснити виплату ОСОБА_1 нарахованої додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях згідно наказів командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України: № 363 від 06.12.2023 року за листопад 2022 року в сумі 21884,60 гривень, № 363 від 06.12.2023 року за грудень 2022 року в сумі 98500,00 гривень, № 40 від 03.02.2023 року за січень 2023 року в сумі 68950,00 гривень, всього в сумі 189334,60 грн., визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України щодо не нарахування та не виплати дружині солдата ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , допомоги на оздоровлення ОСОБА_2 за 2023 рік та компенсації за невикористану відпустку за період з лютого 2022 року по 27 березня 2023 року, зобов`язання військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення солдата ОСОБА_2 за 2023 рік та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації за невикористану відпустку солдата ОСОБА_2 за період з лютого 2022 року по 27 березня 2023 року.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в даній справі, суд зазначає, що згідно приписів ч.5 ст. 382 КАС України за письмовою заявою заявника суд під час ухвалення рішення суду може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене таке рішення, подати звіт про його виконання.

Таким чином, встановлення такого контролю у рішенні суду є правом, а не обов`язком суду, відповідно до фактичних обставин справи.

Наразі у суду відсутні підстави вважати, що відповідачем не буде виконуватись дане рішення суду.

В даній справі суд не вбачає підстав для застосування судового контролю під час ухвалення рішення суду.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір підлягає розподілу відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивачем сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ветерани війни та члени сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, члени сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України отримують безоплатну правничу допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом таких питань.

Згідно з п.8 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи.

Таким чином, позивач не мала сплачувати судовий збір за подання даної позовної заяви, а тому сплачений судовий збір не підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Позивач у позовній заяві зокрема просив суд стягнути з відповідача по справі, військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України на користь ОСОБА_1 витрати на оплату правової допомоги в розмірі 30000,00 гривень.

При цьому, до суду не було надано документів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, з яких встановлюється обсяг наданих послуг та визначається розмір витрат на правничу допомогу.

З огляду на викладене, суд не вирішує питання про судові витрати ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України щодо невиплати дружині солдата ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) нарахованої додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях згідно наказів командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України: № 363 від 06.12.2023 року за листопад 2022 року в сумі 21884,60 гривень, № 363 від 06.12.2023 року за грудень 2022 року в сумі 98500,00 гривень, № 40 від 03.02.2023 року за січень 2023 року в сумі 68950,00 гривень, всього в сумі 189334,60 грн.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснити виплату ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) нарахованої додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях згідно наказів командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України: № 363 від 06.12.2023 року за листопад 2022 року в сумі 21884,60 гривень, № 363 від 06.12.2023 року за грудень 2022 року в сумі 98500,00 гривень, № 40 від 03.02.2023 року за січень 2023 року в сумі 68950,00 гривень, всього в сумі 189334,60 грн.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України щодо не нарахування та не виплати дружині солдата ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , допомоги на оздоровлення ОСОБА_2 за 2023 рік та компенсації за невикористану відпустку за період з лютого 2022 року по 27 березня 2023 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) допомоги на оздоровлення солдата ОСОБА_2 за 2023 рік.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) компенсації за невикористану відпустку солдата ОСОБА_2 за період з лютого 2022 року по 27 березня 2023 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.

Повний текст рішення складено 31.01.2025 року