Справа № 360/1673/24
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2025-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

03 лютого 2025 рокум. ДніпроСправа № 360/1673/24

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Секірська А.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом адвоката Дашка Юрія Івановича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

30 грудня 2024 року через підсистему «Електронний суд» до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява адвоката Дашка Юрія Івановича в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідач) з такими позовними вимогами:

визнати протиправним Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №24 від 21.11.2024 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням загального пенсійного віку у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком 1 періоди її роботи: з 01.08.1989 по 31.01.1992 роки згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 27.09.2021 №381; з 01.02.1992 по 27.09.1994 згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 26.10.2021 №225;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити ОСОБА_1 з 25.07.2023 пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням загального пенсійного віку у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003.

В обґрунтування позовної заяви представник позивача посилається на те, що 01.04.2024 ОСОБА_1 звернулась до Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для призначення їй на пільгових умовах пенсії за віком. З урахуванням принципу екстериторіальності розгляд заяви здійснило ГУ ПФУ у Львівській області.

16.04.2024 позивач отримала рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначенні пенсії №24 від 09.04.2024, у якому вказано, що до пільгового стажу за списком №1 не зараховано періоди роботи згідно пільгових довідок, в тому числі в довідці №225 від 26.10.2021 зазначена дата народження особи в ній ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає паспортним даним позивача.

Позивач звернулась до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська із заявою, заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Товариство з обмеженою відповідальністю спільне підприємство «УКРЗОВНІШТРЕЙДІНВЕСТ» про встановлення факту, що має юридичне значення, у якій просила суд встановити факт належності позивачу довідки №225, виданої 26.10.2021 року товариством з обмеженою відповідальністю СПІЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО "УКРЗОВНІШТРЕЙДІНВЕСТ".

03 липня 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська вирішив: заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Товариство з обмеженою відповідальністю спільне підприємство «УКРЗОВНІШТРЕЙДІНВЕСТ» про встановлення факту, що має юридичне значення - задоволено повністю. Встановлено факт належності ОСОБА_1 , довідки №225, виданої 26.10.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю СПІЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО "УКРЗОВНІШТРЕЙДІНВЕСТ" (Справа № 204/3962/24).

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18.10.2024 було виправлено описку в рішенні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03.07.2024 по справі № 204/3962/24.

14.11.2024 позивач повторно звернулась до Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за призначенням їй пенсії за віком на пільгових умовах, додавши вище зазначені рішення та ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська. З урахуванням принципу екстериторіальності розгляд заяви здійснило ГУ ПФУ в Миколаївській області.

10.12.2024 позивач отримала рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про відмову у призначенні пенсії №24 від 21.11.2024., у якому вказано, що до пільгового стажу за списком №1 не зараховано періоди роботи згідно пільгових довідок, а саме: у довідці від 27.09.2021 №381 відсутній підпис директора підприємства. Не підтверджено документально право, директору департаменту з управління персоналом і соціальним питанням, на підпис довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за віком; у довідці від 26.10.2021 №225 відсутні підпис, головного бухгалтера. Інформація про відсутність на підприємстві головного бухгалтера не надана.

Представник позивача зазначив, що записи трудової книжки в повній мірі підтверджують пільговий характер роботи позивачки. Зазначені періоди також підтверджуються спірними довідками від 27.09.2021 №381 та від 26.10.2021 №225. Зазначені довідки підписані посадовими особами і засвідчені печатками, що у повній мірі відповідає вимогам п. 23 Порядку № 637. Крім того, пільговий характер роботи позивачки в СП «Укрзовніштрейдінвест» підтверджується наданими нею копією листа УПТСЗН №5494 від 08.06.2001, копією наказу СП «Укрзовніштрейдінвест» №25 від 01.06.1994 року про затвердження результатів атестації, копією наказу СП «Укрзовніштрейдінвест» №38 від 06.06.2001 про внесення змін до наказу №25 від 01.06.1994, копією Переліку робочих місць, професій та посад за списком 1 СП «Укрзовніштрейдінвест».

У трудовій книжці позивачки, яка є основним документом, підтверджуючим стаж роботи, є відповідні записи із зазначенням необхідних відомостей. В оскаржуваному рішенні Відповідачем не спростовані відомості, які зазначені у трудовій книжці, а також відсутні посилання на докази того, що позивач не працювала або спірні періоди роботи не відповідають дійсності, чи записи у трудовій книжці позивача стосовно стажу роботи зроблені неправильно, неточно або з іншими вадами, які заважають їх зарахуванню до пільгового стажу роботи, або взагалі відсутні.

Відповідач підійшов до незарахування стажу позивачки, проявивши надмірний формалізм, що прямо протирічить приписам чинної практики Верховного суду, а також призвів до порушення законних прав та інтересів позивачки на отримання пенсії за віком.

Посилання ж відповідача на те, що у довідці №225 відсутні підпис головного бухгалтера та довідка №381 підписана директором департаменту з управління персоналом і соціальним питанням замість директора підприємства, як на одну з підстав незарахування спірного періоду до пільгового стажу роботи за списком №1, неправомірне, оскільки така обставина не може мати наслідком позбавлення особи права зарахування певного періоду роботи, та як наслідок, позбавлення позивачки конституційного права на належний соціальний захист.

Формальні неточності у документах за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист, тобто позбавляти позивачку її права на належне пенсійне забезпечення у відповідності до вимог Конституції України та Законів. Довідки про підтвердження наявного трудового стажу оформлюються та видаються підприємствами, де працює людина. При цьому відповідальність за правильність та повноту оформлення довідки лежить саме на особах, що їх видають.

Відповідно до оскаржуваного рішення відповідачем обраховано страховий стаж позивачки в 36 років 06 місяців 14 днів, та не зараховано до пільгового стажу роботи за Списком №1 період роботи з 01.08.1989 по 31.01.1992 року у кількості 02 роки 06 місяців 00 днів та з 01.02.1992 по 27.09.1994 у кількості 02 роки 07 місяців 07 днів, тобто пільговий стаж роботи за Списком №1 становить 05 років 01 місяць 07 днів.

Відтак позивачка має більш ніж половину необхідного визначеного абз. 1 п. 1 ч. 2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Тобто на підставі абз. 24 п. 1 ч. 2 ст. 114 зазначеного Закону Позивачка має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме із зменшенням на 6 років і 8 місяців (1 рік 4 місяці х 5 = 6 років 8 місяців).

Абз. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років. Отже позивачка набула право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону при досягненні 53 років та 4 місяців. Зазначений вік позивачці виповнився 24 липня 2023 року.

З посиланням на пункт 14-6.2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України №1058-IV представник позивача зазначив, що 24.07.2023 позивачці виповнилося 53 роки 4 місяців і вона набула право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням загального пенсійного віку, вона проживала на тимчасово окупованій російською федерацією території України, та звернення за призначенням пенсії відбулося в період дії воєнного стану в Україні, а тому пенсія їй повинна бути призначена з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 25.07.2023.

Таким чином, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про відмову у призначенні пенсії №24 від 21.11.2024 року протиправне, що стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 01.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

16.01.2025 відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено таке.

21.11.2024 за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області розглянуто заяву від 14.11.2024 та додані до неї документи та прийнято рішення № 24 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу в особливо шкідливих та особливо важких умовах праці.

З посиланням на норми діючого пенсійного законодавства, відповідач зазначив, що для підтвердження наявності у особи пільгового стажу до органів Пенсійного фонду України необхідно надати трудову книжку, в якій наявні записи, внесені на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і мають відповідати найменуванню Списків, або довідку за формою, встановленою додатком № 5 Порядку № 637 та документи по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці або рішення комісії.

Для підтвердження наявності у особи страхового стажу необхідно надати до органів Пенсійного фонду України: - за періоди роботи до впровадження персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування - належним чином оформлену трудову книжку, а за її відсутності або коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, приймаються інші документи, що містять відомості про періоди роботи особи; - за періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування - індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб, за встановленою формою.

На підставі доданих до заяви від 14.11.2024 про призначення пенсії документів обчислення страхового стажу позивача за періоди роботи після лютого 2004 року проведено за наявними даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про нарахування заробітної плати та сплату страхових внесків.

Страховий стаж позивача становить 36 років 06 місяців 14 днів. Пільговий стаж роботи за Списком № 1 не визначено.

До пільгового стажу роботи позивача за Списком № 1 не зараховано періоди роботи:

- з 01.08.1989 по 31.01.1992, згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 27.09.2021 № 381, оскільки довідка не відповідає вимогам додатку № 5 до п. 20 Порядку № 637, а саме, відсутній підпис директора підприємства. Не підтверджено документально право, директору департаменту з управління персоналом і соціальним питанням, на підпис довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за віком;

- з 01.02.1992 по 27.09.1994, згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 26.10.2021 № 225, оскільки довідка не відповідає вимогам додатку № 5 до Порядку № 637, а саме, відсутні підпис, головного бухгалтера. Інформація про відсутність на підприємстві посади головного бухгалтера не надана.

У зв`язку з викладеним, за наслідками розгляду заяви позивача від 14.11.2024 та доданих до неї документів, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області прийнято рішення від 21.11.2024 № 24 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу в особливо шкідливих та особливо важких умовах праці. Відтак, рішення від 21.11.2024 № 24 є правомірним та законним, прийнятим в межах, у спосіб та у відповідності до чинного законодавства України, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення вимоги Позивача.

Також відповідач зазначив, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача або зарахувати стаж, і заперечував проти призначення позивачці пенсії з 25.07.2023, оскільки звернення за призначення пенсії за віком на пільгових умовах відбулося 14.11.2024, тобто пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку, визначеного ст. 114 Закону № 1058, а саме досягнення віку 50 років, то вимога позивача призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону № 1058 з 25.07.2023 є безпідставною.

На підставі викладеного представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-77,90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , має статус внутрішньо переміщеної особи та фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , що підтверджується відомостями з паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 10.02.2004 Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області, картки платника податків, довідки від 30.03.2022 № 1203- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

16.04.2024 позивачка отримала рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначенні пенсії №24 від 09.04.2024, у якому вказано, що до пільгового стажу за списком №1 не зараховано періоди роботи згідно пільгових довідок, в тому числі в довідці №225 від 26.10.2021 зазначена дата народження особи в ній ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає паспортним даним позивача.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03.07.2024 у справі № 204/3962/24 встановлено факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , довідки № 225, виданої 26.10.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю СПІЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО «УКРЗОВНІШТРЕЙДІНВЕСТ».

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18.10.2024 у справі № 204/3962/24 виправлено описку, допущену в рішенні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2024 року у цивільній справі № 204/3962/24, вказавши в рішенні суду вірну дату народження заявниці ОСОБА_1 « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

01.04.2024 ОСОБА_1 звернулася до ГУПФУ в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, зареєстрованою за № 5343.

Згідно із розпискою повідомленням до заяви від 01.04.2024 № 5343 позивачкою додано документи: довідка про присвоєння ідентифікаційного номера № НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_3 , анкета-опитування, диплом № НОМЕР_4 , довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників № 381, 225, 215, 38, б/н, 5494; заява про спосіб виплати пенсії, свідоцтво про народження №№ НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , свідоцтво про шлюб №№ НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , трудова книжка № НОМЕР_10 .

Автоматичним розподілом справ в електронній підсистемі було визначено, що розгляд заяви позивача здійснюється відділом пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, що визнається сторонами.

Рішенням ГУПФУ в Миколаївській області від 21.11.2024 № 24 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1.

З посиланням на пункт 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», підпункт 5 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, у оскаржуваному рішенні зазначено, що страховий стаж становить 36 років 06 місяців 14 днів. Пільговий стаж роботи за Списком №1 не визначено. Результати розгляду документів, доданих до заяви:

- обчислення страхового стажу за періоди роботи після лютого 2004 року проведено за наявними даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про нарахування заробітної плати та сплату страхових внесків;

- до пільгового стажу роботи за Списком № 1 не зараховано періоди роботи:

з 01.08.1989 по 31.01.1992 згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 27.09.2021 № 381, оскільки довідка не відповідає вимогам додатку № 5 до п.20 Порядку № 637, а саме відсутній підпис директора підприємства. Не підтверджено документально право директору департаменту з управління персоналом і соціальним питанням, на підпис довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за віком;

з 01.02.1992 по 27.09.1994 згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 26.10.2021 № 225, оскільки довідка не відповідає вимогам додатку № 5 до Порядку № 637, а саме: відсутній підпис головного бухгалтера. Інформація про відсутність на підприємстві посади головного бухгалтера не надана.

Заявниця працює. На обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України не перебуває та пенсію не отримує.

Висновок: відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу в особливо шкідливих та особливо важких умовах праці.

Листом від 22.11.2024 № 0400-010204-8/232924 ГУПФУ в Дніпропетровській області повідомило ОСОБА_1 про прийняте ГУПФУ в Миколаївській області рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно із формою РС-право «Стаж для розрахунку права: ОСОБА_1 , «Алгоритм розрахунку: пенсія за віком (ЗУ № 1058)» від 14.11.2024 страховий стаж позивача становить 36 років 6 місяців 14 днів, а саме:

- 01.09.1988 18.07.1988 навчання у вищих/сердн. НЗ 2 роки 10 місяців 18 днів;

- 19.07.1988 31.07.1989 1 рік 0 місяців 13 днів;

- 01.08.1989 31.12.1991 (33270581) 2 роки 5 місяців 0 днів;

- 01.01.1992 31.01.1992 (33270581) 0 років 1 місяць 0 днів;

- 01.02.1992 19.06.1994 (14295594) П 2 роки 4 місяці 19 днів;

- 20.06.1994 - 08.07.1994 0 років 0 місяців 19 днів;

- 09.07.1994 27.09.1994 (14295594) П 0 років 2 місяці 19 днів;

- 07.07.1995 31.10.1995 безробіття 0 років 3 місяці 25 днів;

- 01.11.1995 07.10.2003 (21823639) 7 років 11 місяців 7 днів;

- 01.02.2004 07.06.2004 (24179239) 0 років 4 місяці 15 днів;

- 11.08.2004 08.09.2004 безробіття 0 років 1 місяць 21 день;

- 09.09.2004 30.04.2012 (21823639) 7 років 6 місяців 13 днів;

- 01.06.2012 28.02.2014 (35549054) 1 рік 9 місяців 0 днів;

- 01.03.2014 31.05.2014 (37564210) 0 років 3 місяці 0 днів;

- 01.09.2014 31.01.2017 ) 2 роки 5 місяців 0 днів;

- 02.02.2017 31.03.2019 (37564210) 2 роки 1 місяць 26 днів;

- 01.04.2019 30.04.2019 (274405288) 0 років 1 місяць 0 днів;

- 01.05.2019 31.032020 (37564210) 0 років 11 місяців 0 днів;

- 01.06.2020 31.12.2021 (37564210) 1 рік 6 місяців 25 днів;

- 29.08.2022 27.09.2023 (41254255) 1 рік 1 місяць 4 дні;

- 29.09.2023 30.09.2024 (39788216) 1 рік 1 місяць 0 днів.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон № 1058), Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою правління ПФУ від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1), Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637), Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 за № 1231/13105 (далі Порядок № 18-1).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише в на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України в м. Києві від 22.12.2014 №28-2, Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі Фонд).

16.03.2021 за № 339/35961 в Міністерстві юстиції України зареєстровано постанову правління Пенсійного фонду України в м. Києві від 16.12.2020 № 25-1, якою затверджено зміни до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1).

Зазначеною постановою правління Пенсійного фонду України в м. Києві від 16.12.2020 № 25-1, зокрема, передбачено можливість застосування екстериторіального призначення та перерахунку пенсій.

Згідно із розділом IV п. 4.2 Порядку 22-1 із змінами, внесеними постановою правління Пенсійного фонду України в м. Києві від 16.12.2020 № 25-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Заяву позивача щодо призначення пенсії розглянуто ГУПФУ в Миколаївській області з урахуванням принципу екстериторіальності.

Закон № 1058 визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Статтею 8 Закону № 1058 закріплено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Так, відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Статтею 44 Закону № 1058 встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до положень частини другої статті 114 Закону № 1058-ІV На пільгових умовах пенсія за віком призначається: 1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Згідно із пунктом 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Зазначена постанова набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (пункт 4.1 Порядку № 383).

Відповідно до пункту 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97, впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Відповідно до частини другої статті 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Абзацом сьомим пункту 20 Порядку № 637 визначено, що у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на територіях, зазначених в абзаці другому пункту 18 цього Порядку, стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Трудова книжка НОМЕР_11 , видана 19.07.1988, яка належить ОСОБА_2 , містить такі записи щодо спірних періодів роботи:

Сєвєродонецьке виробниче об`єднання «Азот»:

4. 01.08.1989 переведена апаратником підготовки сировини та напівфабрикатів цеху сечовини № 2 по 2 розряду, наказ ОК 59-к від 01.08.1989;

5. 31.01.1992 звільнена за переведенням до Сєвєродонецького спільного підприємства «Зовніштрейдінвест», п.5 ст.36 КЗпП України, наказ № 9 від 31.01.1992;

Сєвєродонецька філія спільного підприємства «Зовніштрейдінвест»

6. 01.02.1992 прийнята апаратником підготовки сировини та відпуску напівфабрикатів та продукції 2-го розряду у відділення з виробництва гранульованого карбаміду (сечовини) в порядку переведення з СВО «Азот» за згодою між керівниками підприємств на умовах, визначених контрактом; наказ № 3-к від 03.02.1992;

7. Сєвєродонецька філія спільного підприємства «Зовніштрейдінвест» 25.12.1992 перетворена на спільне підприємство «Укрзовніштрейдінвест», рішення від 25.12.1992 № 769;

8. 27.09.1994 звільнена за згодою сторін ст. 36 п.1 КЗпП України, наказ № 59-к від 27.09.1994.

Відповідно до абзацу четвертого пункту п. 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110 (далі Інструкція № 58), якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових

умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу,

виданого за результатами атестації робочих місць, і має

відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій,

посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне

забезпечення.

Згідно з пунктами 2.3, 2.4 Інструкції № 58 записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується «05.01.1993». Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Згідно з пунктами 1.5 Інструкції № 58 питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання і обліку, регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників», цією Інструкцією та іншими актами законодавства.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Станом на час внесення частини спірних записів діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затверджена постановою від 20.06.1974 № 162 Державного комітету СРСР по праці і соціальним питанням (далі - Інструкція № 162).

Пунктом 1.4 Інструкції № 162 визначалося, що питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання та обліку, регулюються постановою Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС від 06.09.1973 № 656 «Про трудові книжки працівників та службовців» (далі - Порядок № 656) та цією Інструкцією.

Відповідно до пункту 18 Порядку № 656 відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена особа, що призначається наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а у передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Таким чином, власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.08.2019 у справі № 654/890/17, від 06.02.2018 у справі № 677/277/17 та від 11.07.2019 у справі № 683/737/17.

Суд звертає увагу, що записи у трудовій книжці позивача за спірний період здійснені у хронологічній послідовності, і цілком узгоджуються з відомостями, зазначеними у довідках від 27.09.2021 № 381 та від 26.10.2021 № 225, які дійсно містять недоліки форми.

Так, згідно із оскаржуваним рішенням до пільгового стажу роботи за Списком № 1 не зараховано періоди роботи: з 01.08.1989 по 31.01.1992 згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 27.09.2021 № 381, оскільки довідка не відповідає вимогам додатку № 5 до п.20 Порядку № 637, а саме відсутній підпис директора підприємства (не підтверджено документально право директору департаменту з управління персоналом і соціальним питанням, на підпис довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за віком); з 01.02.1992 по 27.09.1994 згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 26.10.2021 № 225, оскільки довідка не відповідає вимогам додатку № 5 до Порядку № 637, а саме: відсутній підпис головного бухгалтера (інформація про відсутність на підприємстві посади головного бухгалтера не надана).

Надаючи оцінку цим доводам, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Тотожні повноваження територіальних органів Пенсійного фонду України визначені у ст. 64 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідно до якої виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності відомості, пов`язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 11.11.2020 у справі №677/831/17, в якій Верховний Суд звернув увагу на те, що орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі. При цьому витребування та перевірка додаткових документів і довідок є правом пенсійного органу.

Однак, доказів того, що на виконання даних повноважень відповідачем направлялись запити до відповідних органів або архівних установ про надання підтверджуючих документів, або про відсутність можливості виконати такий обов`язок, відповідачем не надано.

Суд зазначає, що посада апаратника підготовки сировини та напівфабрикатів цеху сечовини № на підставі п.1080А010 підрозділу 1 розділу VIII «Хімічне виробництво» Списку 1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26.01.1991, дає право на зарахування періоду роботи позивачки з 01.08.1989 по 31.01.1992 до стажу роботи за Списком 1 у кількості 02 роки 06 місяців 00 днів.

При цьому, суд зауважує, що за цей період роботи не вимагається надання доказів проведення атестації робочого місця.

Посада апаратника підготовки сировини та відпуску напівфабрикатів та продукції 2-го розряду у відділенні по виробництву гранульованого карбаміду (сечовини) на підставі п.1080А010 підрозділу 1 розділу VIII «Хімічне виробництво» Списку 1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26.01.1991 року також дає право на зарахування періоду роботи позивачки з 01.02.1992 по 27.09.1994 до стажу роботи за Списком 1 у кількості 02 роки 07 місяців 07 днів (за вирахуванням 19 календарних днів перебування у відпустці без збереження заробітної плати, що підтверджено довідкою від 26.10.2021 № 225 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданою ТОВ СП «Укрзовніштрейдінвест).

Позивачкою на підтвердження проведення атестації робочих місць в СП «Укрзовніштрейдінвест» надано копію листа УПТСЗН №5494 від 08.06.2001, копію наказу СП «Укрзовніштрейдінвест» №25 від 01.06.1994 про затвердження результатів атестації, копія наказу СП «Укрзовніштрейдінвест» №38 від 06.06.2001 про внесення змін до наказу №25 від 01.06.1994, копію Переліку робочих місць, професій та посад за списком 1 СП «Укрзовніштрейдінвест», в якому під номером 20 значиться робоче місце 045; 046 «Апаратник підготовки сировини та відпуску напівфабрикатів та продукції».

Таким чином, періоди роботи з 01.08.1989 по 31.01.1992 (2 роки 6 місяців 0 днів) та з 01.02.1992 по 27.09.1994 (2 роки 7 місяців 27 днів за вирахуванням 19 днів перебування у безоплатній відпустці 2 роки 7 місяці 7 днів), у загальній кількості 5 років 1 місяць 8 днів мають бути зараховані до стажу роботи за Списком № 1, який надає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

У зв`язку з цим, суд вважає, що подані позивачем документи не викликають сумнівів у своїй сукупності щодо роботи позивачки у періоди за 01.08.1989 по 31.01.1992, з 01.02.1992 по 27.09.1994 на посадах, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

При цьому для призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до положень частини другої статті 114 Закону № 1058-ІV такий період роботи має складати не менше половини від 7 років 6 місяців (3 роки 9 місяців), у межах спірних правовідносин він становить 5 років 1 місяць 8 днів, що дає позивачці право на призначення пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи, тобто на 6 років 8 місяців.

Абзацом першим частини першої статті 26 Закону № 1058 встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років.

Згідно з паспортом серії НОМЕР_12 , виданим 01.02.2004 Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області, дата народження позивачки ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто ІНФОРМАЦІЯ_5 позивачці виповниться 60 років, але вона набула право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону при досягненні 53 років та 4 місяців, тобто 24.07.2023.

Відповідно до пункту 14-6.2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України №1058-IV тимчасово, у період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців після його припинення або скасування, для осіб, які проживають/ проживали на території, на якій ведуться (велися) бойові дії, та/або на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, у разі якщо звернення за призначенням пенсії відбулося в період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців після його припинення або скасування, за умови що передбачений частиною першою статті 45 цього Закону строк звернення за призначенням відповідної пенсії не сплив станом на 24 лютого 2022 року, пенсія призначається, зокрема, за віком - з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку.

Таким чином, оскільки позивачка проживала на території на тимчасово окуповані Російською Федерацією території України, пенсія їй має бути призначена з 24.07.2023.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає таке.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною другою статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Права позивача порушено внаслідок прийняття відповідачем оскаржуваного рішення, а не внаслідок вчинення протиправних дій щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»

З огляду на наведене позовні вимоги належать до задоволення частково шляхом:

- визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №24 від 21.11.2024 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням загального пенсійного віку у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язання ГУПФУ в Миколаївській області призначити ОСОБА_1 з 25.07.2023 пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням загального пенсійного віку у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1, періоди її роботи з 01.08.1989 по 31.01.1992 та з 01.02.1992 по 27.09.1994.

Щодо доводів відповідача про наявність дискреційних повноважень, суд зазначає таке.

Згідно з визначеннями, наведеними у пунктах 1, 7 частини першої статті 2 Закону України від 17 лютого 2022 року № 2073-IX «Про адміністративну процедуру», який набрав чинності 15 грудня 2023 року, адміністративний орган - орган виконавчої влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, їх посадова особа, інший суб`єкт, який відповідно до закону уповноважений здійснювати функції публічної адміністрації; дискреційне повноваження - повноваження, надане адміністративному органу законом, обирати один із можливих варіантів рішення відповідно до закону та мети, з якою таке повноваження надано.

У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У справі, що розглядається, повноваження пенсійного органу щодо призначення пенсії передбачені Законом № 1058-IV.

Умови, за яких пенсійний орган відмовляє у призначенні пенсії, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, пенсійний орган повинен призначити пенсію. Повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для призначення пенсії документами, - призначити пенсію. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. Руїз Торія проти Іспанії (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з коригуванням обраного позивачем способу захисту порушеного права.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Позивачкою при зверненні до суду з цим позовом сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на задоволення позовних вимог, судовий збір у розмірі 968,96 грн належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 5, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги адвоката Дашка Юрія Івановича в інтересах ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Морехідна, буд. 1, 54008, ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №24 від 21.11.2024 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням загального пенсійного віку у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити ОСОБА_1 з 25.07.2023 пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням загального пенсійного віку у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1, періоди її роботи з 01.08.1989 по 31.01.1992 та з 01.02.1992 по 27.09.1994.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 968,96 (дев`ятсот дев`яносто вісім гривень 96 коп.) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя А.Г. Секірська