Справа № 461/7658/24
Суддя: Павлюк О. В.
Дата ухвалення: 2025-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №461/7658/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2025 року Галицький районний суд міста Львова у складі головуючої судді Павлюк О. В., за участі секретаря судових засідань Гнаткович В. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

1.Рух по справі та позиції учасників.

Позивачка звернулася до суду з позовом до Відповідача, у якому просить скасувати постанову інспектора з паркування управління безпеки та вуличної інфраструктури департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, винесену на підставі повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЛВ №00692988 від 10.09.2024, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування позову покликається на те, що у повідомленні про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЛВ № 00692988 від 10 вересня 2024 року зазначено, що 10.09.2024 року водій транспортного засобу Audi A5, днз. НОМЕР_1 ніби-то здійснив зупинку в місцях виїзду з прилеглих територій за адресою м. Львів вул. Личаківська 33, чим порушив вимоги п.15.9 (и) ПДР, однак Відповідачем не підтверджений сам факт того, що Позивачка вчинила адміністративне правопорушення. Окрім того, будь-які належні та допустимі докази, передбачені ст. 251 КУпАП, на підтвердження існування підстав для притягнення Позивачки до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП відсутні, також відсутні будь-які факти зупинки транспортного засобу Позивачкою безпосередньо в місці виїзду автомобілів з прилеглої території, які і не відсутній факт наявності у даному місці такого виїзду. Окрім цього, зазначає, що вона постійно проживає саме за адресою м. Львів, вул. Личаківська, 33, а тому припаркувала автомобіль біля свого ж дому. Також, перед будинком №33 по вул. Личаківська у м. Львові жодних забороняючих чи попереджуючих дорожніх знаків чи дорожньої розмітки про неможливість зупинки, стоянки в цьому місці транспортних засобів не встановлено, докази того, що транспортний засіб створив чи може створити перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху відсутні. У зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити, скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Суддя Галицького районного суду м. Львова від 09.10.2024 відкрила провадження в адміністративній справі, справу вирішила розглядати за правилами, встановленими статтею 286 КАС України.

31.10.2024 представниця Відповідача Сениця Н. І. через систему Електронний суд подала клопотання про закриття провадження у справі. В обґрунтування клопотання покликається на те, що на момент звернення Позивачки та винесення ухвали про відкриття провадження у справі постанова про накладення адміністративного стягнення не існувала, а тому наявні підстави для закриття провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України, так як публічно-правовий спір відсутній, більше того, юридичний спір між сторонами відсутній як такий.

Суд не вбачає підстав для задоволення відповідного клопотання представника відповідача, адже посилання на положення п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України у даному випадку є безпідставним. Так, згідно наведених представником відповідача положень, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

У цій справі Позивач оскаржує рішення (постанову) про притягнення його до адміністративної відповідальності в порядку визначеному ст. 286 КАС України. Таким чином, законні підстави для закриття провадження у справі відсутні.

Ухвалою від 04.12.2024 суд витребував у Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради оригінал постанови про накладення адміністративного стягнення, що винесена на підставі повідомлення серії ЛВ № 00692988 від 10.09.2024.

На виконання ухвали суду Департамент міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради надав письмові пояснення, у яких зазначає, що на момент звернення з цим позовом та винесення ухвали про відкриття провадження у цій справі, постанова про накладення адміністративного стягнення не існувала та не могла бути надана суду, а тому наявні підстави для закриття провадження у справі, так як публічно-правовий та юридичний спір між сторонами відсутній.

Позивачка та її представник у судове засідання повторно не з`явились. Адвокат Качмар І. О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав до суду клопотання, у якому просив відкласти розгляд справи, у зв`язку зі зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Відповідач (уповноважений представник) у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до клопотання про закриття провадження у справі, представник відповідача просив здійснювати розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Вирішуючи питання щодо можливості розгляду справи за відсутності учасників справи, суд враховує наступне.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain»).

Отже, у дотриманні стандартів доступу до суду, передбачених пунктом 1 статті 6 Конвенції, важливе значення має добросовісна поведінка позивача та його представника.

Наслідки неявки у судове засідання учасника справи визначені у статті 205 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пункт 2 частини 3 цієї ж статті встановлює, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі:

- повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки.

Згідно з частиною п`ятою вказаної статті у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені норми законодавства, суд вважає, що подану заву представника відповідача про закриття провадження у справі та заяву про слухання справи за його відсутності слід прийняти до уваги та врахувати як клопотання про проведення слухання справи. Зважаючи на повторну неявку у судове засідання Позивачки та її представника, суд вважає, що підстави для відкладення судового розгляду відсутні. При цьому, суд виходить з того, що наявних доказів у справі достатньо для ухвалення об`єктивного рішення, а позивач ініціювавши судовий розгляд справи, насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 4 ст. 229 КАС України).

2.Мотивувальна частина та висновки суду.

Суд, дослідивши наявні у справі документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, виходить з наступних доводів та мотивів.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У частині 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За змістом ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано у межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 10.09.2024 інспектор з паркування управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Наконечна Ірина Михайлівна сформувала повідомлення ЛВ №00692988 про притягнення до адміністративної відповідальності, відповідно до якого власник (належний користувач) транспортного засобу марки Audi A5 з д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку в місцях виїзду з прилеглих територій за адресою м. Львів, вул. Личаківська, 33, чим порушив вимоги п.15.9 (и) ПДР (а. с. 12-14).

Вказаним повідомленням постановлено визнати Позивачку винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

У частині третій статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху

У статті 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

У статті 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно з частинами 3-5 ст. 279-1 КУпАП, якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (у частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити відомості, передбачені частинами другою - четвертою статті 283 цього Кодексу, крім відомостей про особу, стосовно якої розглядається справа. Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити також інформацію про порядок виконання адміністративного стягнення, у тому числі реквізити для сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом 10 банківських днів з дня вчинення відповідного правопорушення, що вважатиметься виконанням адміністративного стягнення у повному обсязі.

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті, що зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 288 КУпАП, постанову інспектора з паркування про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що Позивачка оскаржує саме постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, однак у матеріалах справи наявне лише повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення серії ЛВ №00692988 від 10.09.2024. Окрім того, Департамент міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради у відповідь на ухвалу про витребування належним чином засвідченої копії оскаржуваної постанови, повідомив, що постанова про накладення адміністративного стягнення до повідомлення серії ЛВ №00692988 від 10.09.2024 інспектором з паркування не виносилась.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що копія постанови про накладення адміністративного стягнення ЛВ00691555, яку скерував Відповідач 20.01.2025 разом з клопотанням про долучення документів до справи, винесена до повідомлення серії ЛВ00691555 від 08.09.2024, а у справі, що розглядається, наявне повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення серії ЛВ №00692988 від 10.09.2024.

Отже, повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за своєю суттю не породжує жодних прав та обов`язків, а тому вказане повідомлення не є актом, на підставі якого позивач притягнутий до адміністративної відповідальності.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що оскарженню підлягає лише постанова про накладення адміністративного стягнення, а не повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог пункту 1 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

У випадку відмови у задоволенні позову, витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 241-246, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департамент міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, , адреса: 79008, м. Львів, пл. Ринок, 1, електронна адреса:

Суддя Ольга ПАВЛЮК