Справа № 640/1470/22
Суддя: Льговська Ю.М.
Дата ухвалення: 2025-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2025 року Справа№640/1470/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Льговської Ю.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОТЕКС ММД» про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

31 грудня 2021 року Головне управління ДПС у м. Києві звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОТЕКС ММД» про стягнення коштів платника податків з усіх рахунків, відкритих у банках, що обслуговують такого платника, у сумі податкового боргу в розмірі 11 859, 46 грн.

Позовні вимоги вмотивовано несплатою відповідачем податкового боргу з податку на додану вартість у встановлений Податковим кодексом України строк.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 травня 2022 року позовну заяву прийнято до провадження, відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач правом на надання відзиву не скористувався; копія ухвали від 19 травня 2022 року направлена рекомендованою кореспонденцією, що підтверджується штампом на ухвалі суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року адміністративну справу № 640/1470/22 прийнято до провадження, розпочавши зі стадії розгляду справи по суті.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

Товариства з обмеженою відповідальністю «РОТЕКС ММД» є юридичною особою, зареєстрованою в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань з 2007 року.

Відповідач перебуває на податковому обліку у Головному управлінні ДПС у м. Києві, ДПІ у Шевченківському районі як платник податків за основним місцем обліку з 2007 року.

За розрахунком боргу з податку на додану вартість за відповідачем станом на 31 грудня 2021 року обліковувалося 11 895, 46 грн заборгованості, яка раніше не була заявлена до суду та складалася з:

616, 57 грн (залишок) штрафних санкцій, нарахованих за податковим повідомленням-рішенням від 13 вересня 2018 року № , прийнято на підставі акта перевірки від 01 червня 2018 року № 1671/26-15-12-07-20/35255209;

1 020 грн штрафних санкцій, нарахованих за податковим повідомленням-рішенням від 25 вересня 2019 року № 006714411, прийнято на підставі акта перевірки від 24 вересня 2019 року № 3503/26-15-04-11-13;

10 200 грн штрафних санкцій, нарахованих за податковим повідомленням-рішенням від 10 січня 2020 року № , прийнято на підставі акта перевірки від 09 січня 2020 року № 43/26-15-04-11-13;

36, 52 грн нарахованої пенi за інтегрованими картками платника на борг минулих років (стаття 129 Податкового кодексу України з урахуванням вимог закону щодо періоду поширення коронавiрусної хвороби (COVID-19)) з 10 квітня 2018 року по 07 квітня 2019 року сплати за податковим повідомленням-рішенням від 19 січня 2018 року № ;

12, 34 грн нарахованої пенi за інтегрованими картками платника на борг минулих років (стаття 129 Податкового кодексу України з урахуванням вимог закону щодо періоду поширення коронавiрусної хвороби (COVID-19)) з 09 листопада 2018 року по 07 квітня 2019 року сплати за податковим повідомленням-рішенням від 13 вересня 2018 року № ;

10, 03 грн нарахованої пенi за інтегрованими картками платника на борг минулих років (стаття 129 Податкового кодексу України з урахуванням вимог закону щодо періоду поширення коронавiрусної хвороби (COVID-19)) з 09 листопада 2018 року по 07 квітня 2019 року сплати за податковим повідомленням-рішенням від 13 вересня 2018 року № .

Інтегрованою карткою платника з податку на додану вартість станом 31 грудня 2020 року підтверджується наведений розрахунок боргу.

Докази оскарження в адміністративному або судовому порядку вказаних податкових повідомлень-рішень відсутні в матеріалах справи.

Докази погашення боргу станом на час розгляду справи суду не надано.

Ще 29 листопада 2018 року позивачем винесено податкову вимогу № 239006-17, яка надіслана відповідачеві на адресу місцезнаходження рекомендованим листом з повідомленням та повернута у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Абзацом 1 пункту 58.3 статті 58 ПК України в редакції, яка була чинною на день прийняття податкових повідомлень-рішень, на підставі яких сформована сума боргу, передбачено, що податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, не знаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення (абзац 3 пункту 58.3 статті 58 ПК України в редакції, яка була чинною на день прийняття податкових повідомлень-рішень, на підставі яких сформована сума боргу).

Судом встановлено, що вищенаведені податкові повідомлення-рішення надіслано контролюючим органом рекомендованим листом з повідомленням про вручення та повернуто адресатові у зв`язку з закінченням строку зберігання, а тому вони вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в такому повідомленні.

На підставі цих норм податкове повідомлення-рішення від 13 вересня 2018 року № вважається врученим, а датою виникнення податкового боргу відповідач визначає 09 листопада 2018 року.

Суд зазначає, що через погану якість відбитку штампу відсутня можливість встановлення точної дати вручення податкового повідомлення-рішення від 13 вересня 2018 року № . Проте в інтегрованій картці позивач визначає датою виникнення податкового боргу 09 листопада 2018 року, що узгоджується з датою податкової вимоги від 29 листопада 2018 року № 239006-17, яку сформована у тому числі за боргом, що виник за податковим повідомленням-рішенням від 13 вересня 2018 року № .

Пунктом 102.4 статті 102 ПК України в редакції Закону від 04 грудня 2020 року № 1072-IX, визначено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Виключенням, встановленим абзацом третім пункту 59.1 статті 59 ПК України в редакції Закону від 04 грудня 2020 року № 1072-IX, передбачено, що податкова вимога не надсилається (не вручається), а заходи, спрямовані на погашення (стягнення) податкового боргу, не застосовуються, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Строк давності, визначений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу для стягнення податкового боргу, у такому випадку розпочинається не раніше дня виникнення податкового боргу у сумі, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказане виключення не підлягає застосуванню в цій справі з огляду на направлену податкову вимогу від 29 листопада 2018 року № 239006-17.

Тому строк давності, визначений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу для стягнення податкового боргу, слід обчислювати з дня виникнення податкового боргу - з 09 листопада 2018 року для податкового повідомлення-рішення від 13 вересня 2018 року № до 09 листопада 2021 року.

Таким чином, 616, 57 грн (залишок) штрафних санкцій, нарахованих за податковим повідомленням-рішенням від 13 вересня 2018 року № , не можуть бути стягнуті, оскільки з дня виникнення податкового боргу з 09 листопада 2018 року до дня звернення з позовом - 31 грудня 2021 року минуло більше 1095 днів.

Для інших податкових повідомлень-рішень від 25 вересня 2019 року № 006714411, від 10 січня 2020 року № строк давності не пропущено і станом на дату винесення рішення у справі суми грошових зобов`язань, визначених цими податковими повідомленнями-рішеннями в розмірі 11 220 грн, відповідачем не сплачено.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

За змістом пункту 101.1 статті 101 ПК України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Під терміном «безнадійний» розуміється: податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу (підпункт 101.2.3 пункту 101.2 статті 101 ПК України).

Отже, немає підстав для стягнення пені, нарахованої на борг за податковим повідомленням-рішенням від 13 вересня 2018 року № та за прийнятим раніше за часом податковим повідомленням-рішенням від 19 січня 2018 року № .

Відповідно до абзацу 1 пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Абзацом 1 пункту 59.3 статті 59 ПК України в редакції, що була чинною на день направлення вимоги, передбачено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Ще 29 листопада 2018 року позивачем винесено податкову вимогу № 239006-17, яка вважається врученою відповідачеві. Доказів оскарження податкової вимоги до суду не надано.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України в редакції, чинної на день звернення до суду, встановлено, що контролюючі органи мають право звертатись до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 ПК України в редакції, чинної на день звернення до суду, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з приписами пункту 95.2, абзацу 1 пункту 95.3 статті 95 ПК України в редакції, чинної на день звернення до суду, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Судом встановлено, що податковий борг у розмірі 11 220 грн відповідачем не сплачено, з дати направлення податкової вимоги минуло більш ніж 30 днів, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в цій частині.

Підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 243-246, 255, 262, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОТЕКС ММД» про стягнення податкового боргу задовольнити частково.

Стягнути кошти з усіх рахунків у банках, які обслуговують Товариство з обмеженою відповідальністю «РОТЕКС ММД» (, місцезнаходження: пр. Перемоги, буд. 5а, м. Київ, 01135), у сумі податкового боргу в розмірі 11 220 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 03 лютого 2025 року.

Суддя Ю.М. Льговська