Справа № 400/11311/24
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2025-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2025 р. № 400/11311/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомГоловного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Героїв Рятувальників, 6, м. Миколаїв, 54005,

до відповідачаОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

простягнення податкового боргу у сумі 48 485,08 грн,

ВСТАНОВИВ:

03 грудня 2024 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі позивач) до ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення з відповідача на користь місцевого бюджету Миколаївської міської територіальної громади в рахунок погашення податкового богу в сумі 48485,08 грн, а саме: з орендної плати з фізичних осіб за 2024 рік.

Позов обґрунтував позивач тим, що у відповідача виник податковий борг на підставі податкових повідомлень-рішень (далі ППР) з орендної плати з фізичних осіб за 2024 рік у розмірі 48485,08 гривні. Зазначений податковий борг всупереч вимогам чинного законодавства відповідач не сплатив.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалу від 09.12.2024 відповідач отримав 23.12.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (ф. 119) № 633.

Відповідач у встановлений судом строк правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Водночас 23.12.2024 він подав до суду заяву, в якій просив долучити до матеріалів справи квитанції про сплату ним орендної плати з фізичних осіб, які були долучені судом до матеріалів справи.

Розглянувши позовну заяву, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

Позивач прийняв ППР щодо визначення відповідачу грошового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб:

від 12.06.2024 № -1406-UA0056126 (форма «Ф») за 2024 рік на суму 227830,60 грн та від 12.06.2024 № -1406-UA0056126 (форма «Ф») за 2024 рік на суму 11406,88 грн, які відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (ф. 119) № 677 були отримані відповідачем 28.06.2024.

Позивач виставив відповідачу податкову вимогу від 06.10.2023 № 0-1429 (форма «Ф») на суму 291718,73 грн, яка була надіслана на поштову адресу відповідача та не отримана ним «за закінченням терміну зберігання», що підтверджується довідкою про причини повернення / досилання (ф. 20) від 17.11.2023 до поштового відправлення № 700.

Зазначену податкову вимогу відповідач в адміністративному або судовому порядку не оскаржив.

Згідно з квитанціями від 17.12.2024 № 0.0..2, від 20.12.2024 № 0.0..2 і від 20.12.2024 № 0.0..2 відповідач сплатив орендну плату з фізичних осіб на суми відповідно 28000,00 грн, 21000,00 грн і 800,00 гривень.

Загальний розмір податкового боргу відповідача з орендної плати з фізичних осіб на день звернення позивача до суду становив 48485,08 грн, що підтверджується розрахунком позивача та витягом з інтегрованої картки платника.

З метою стягнення з відповідача відповідного податкового боргу позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з такого.

Відповідно до частини першої статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі ПК України) визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 ПК України передбачено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Пунктом 38.1 статті 38 ПК України встановлено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 податкове зобов`язання сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до абзацу першого пункту 286.5 статті 286 ПК України нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, разом із детальним розрахунком суми податку, який, зокрема, але не виключно, має містити кадастровий номер та площу земельної ділянки, розмір ставки податку та розмір пільги зі сплати податку.

Таким чином, розрахунок сум плати за землю здійснюється контролюючим органом, який направляє такий розрахунок разом із ППР про сплату суми податку платнику податку.

Згідно з абзацом першим пункту 31.1 статті 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Пунктом 57.2 статті 57 ПК України встановлено, що у разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних з порушенням податкового законодавства, та надсилає (вручає) податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум платнику податку, такий платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму податкового зобов`язання у строки, визначені в цьому Кодексі та в статті 297 Митного кодексу України, а якщо такі строки не визначено, протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.

Строки сплати орендної плати за землю закріплені статтею 287 ПК України.

Пунктом 288.7 статті 288 ПК України встановлено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Згідно з абзацом першим пункту 287.5 статті 287 ПК України податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Як слідує з матеріалів справи, позивач нарахував відповідачу як фізичній особі орендну плату за землю з фізичних осіб за 2024 рік і надіслав йому ППР від 12.06.2024 № -1406-UA0056126 (форма «Ф») і від 12.06.2024 № -1406-UA0056126 (форма «Ф»), які він отримав 28.06.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (ф. 119) № 677.

Відповідач не сплатив орендну плату за землю, визначену у вищенаведених ППР, на загальну суму 48485,08 грн у строки встановлені абзацом першим пункту 287.5 статті 287 ПК України. Зазначене підтверджується витягом з інтегрованої картки платника.

Однак, згідно з квитанціями від 17.12.2024 № 0.0..2, від 20.12.2024 № 0.0..2 і від 20.12.2024 № 0.0..2 відповідач сплатив орендну плату з фізичних осіб на суми відповідно 28000,00 грн, 21000,00 грн і 800,00 грн, всього 49800,00 гривень.

Таким чином, у грудні 2024 року позивач сплатив орендну плату за землю в розмірі, що перевищує її розмір, визначений контролюючим органом у ППР від 12.06.2024 № -1406-UA0056126 (форма «Ф») і від 12.06.2024 № -1406-UA0056126 (форма «Ф»), а саме: він сплатив 49800,00 грн при наявній заборгованості в розмірі 48485,08 гривні.

Жодних заперечень до заяви відповідача від 23.12.2024, в які він стверджував про повну сплату ним податкових зобов`язань з орендної, плати позивач до суду не надав.

Відтак, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору згідно з пунктом 27 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» як територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в частині стягнення сум податкового боргу, тому відсутні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 22, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволені позову Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54001; ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення із ОСОБА_1 на користь відповідного бюджету в рахунок погашення податкового богу в сумі 48485 (Сорок вісім тисяч чотириста вісімдесят п`ять) гривень 08 копійок, а саме: з орендної плати з фізичних осіб за 2024 рік. відмовити повністю.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

3. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Г.Ярощук

Повний текс рішення складено 31 січня 2025 року