Справа № 440/7826/24
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2025-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: С.О. Удовіченко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 р. Справа № 440/7826/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Любчич Л.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.09.2024, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 04.09.24 по справі № 440/7826/24

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( далі - позивач, ОСОБА_1 , апелянт) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач), в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо не належного реагування на заяву від 18.06.2024 ОСОБА_1 , щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації з урахуванням статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вимог Конвенції про захист прав людини та основних свобод, Конвенції про права осіб з інвалідністю, Декларації про права інвалідів;

визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо не вжиття відповідних заходів реагування по обставинам викладеним у заяві від 18.06.2024 ОСОБА_1 , щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації з урахуванням статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вимог Конвенції про захист прав людини та основних свобод, Конвенції про права осіб з інвалідністю, Декларації про права інвалідів;

визнати протиправною та скасувати відмову в наданні довідки ОСОБА_1 про надання довідки про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, викладену в листі ІНФОРМАЦІЯ_2 від 27.06.2024 за вих. № 10/861

визнати протиправну відмову в наданні відстрочки ОСОБА_1 від призову на військову службу під час мобілізації з урахуванням, вимог Конвенції про захист прав людини та основних свобод, Конвенції про права осіб з інвалідністю, Декларації про права інвалідів статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини справа;

зобов`язати надати ОСОБА_1 відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", як особі з інвалідністю в наслідок війни;

прийняти рішення з урахуванням, вимог Конвенції про захист прав людини та основних свобод, Конвенції про права осіб з інвалідністю, Декларації про права інвалідів статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини справа.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 04.09.2024 відмовлено в задоволенні позову.

Позивач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим та таким, що постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з порушенням ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вказував, що відповідачем протиправно не надано відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі його заяви, що суперечить вимогам Конвенції про захист прав людини та основних свобод, Конвенції про права осіб з інвалідністю, Декларації про права інвалідів. Зауважував, що зазначених вище обставин судом першої інстанції взято до уваги не було, що суперечить сталій практиці Європейського суду з прав людини та є прямим порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод - відсутність будь-якого ефективного захисту в національному праві.

Відповідно до положень ч.1 ст. 308 , п.3 ч.1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі - КАС України) розгляд справи проведено в порядку письмового провадження за наявними у ній доказами та в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які позивач посилається в апеляційній скарзі, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини, які не оспорені сторонами.

Судовим розглядом встановлено, що згідно довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії АВ № 0021281, позивачу встановлено 2 групу інвалідності довічно (а.с. 28)

Згідно посвідчення серії НОМЕР_1 від 22.09.2016, виданого Управлінням соціального захисту населення Подільської районної у м. Полтаві ради, позивач є особою з інвалідністю 2 групи (а.с. 29).

Згідно пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 має 2 групу інвалідності внаслідок війни, довічно (а.с. 25).

18.06.2024 через Державну установу "Урядовий контактний центр" позивач направив звернення ФИ-17424275 до ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із заявою на ім`я голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якому зазначив , що він є особою, яка на підставі абзацу 2 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не підлягає призову на військову службу під час мобілізації. Згідно довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії АВ № 0021281, має 2 групу інвалідності довічно, йому заборонені праця, фізичні навантаження та психо-емоційні навантаження і стреси. Згідно посвідчення серії НОМЕР_1 від 22.09.2016 виданого Управлінням соціального захисту населення Подільської районної у м. Полтаві ради, є інвалідом 2-ї групи та має право довічно на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни. Згідно пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 , має 2 групу інвалідності внаслідок війни, довічно. У зв`язку з вищевикладеним, просив оформити у порядку визначеного Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, довідку про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. Рішення прийняти з урахуванням, вимог Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Конвенції про права осіб з інвалідністю. Декларації про права інвалідів та захистити мої порушені права на Національному рівні. Про результати розгляду Заяви та прийняте рішення, проінформувати на електронну поштову скриньку ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 45).

27.06.2024 листом № 10/861 відповідач повідомив, що заява на ім`я голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.06.2024 щодо оформлення довідки про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації надійшла до ІНФОРМАЦІЯ_2 та розглянута в межах повноважень. Стосовно порушеного питання повідомлено, що відповідно до пункту 2 частини 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані визнані в установленому порядку особами з інвалідністю. Відповідно до пункту 58 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації. Відповідно до вищезазначеного відсутні законні підстави для оформлення довідки про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період (а.с. 32).

Вважаючи, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не належного реагування на заяву від 18.06.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Згідно зі ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану" у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, №254/2023 від 01.05.2023 та триває по теперішній час.

Також, Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію", у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби унормовано Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 .

У відповідності до абзац 1 частини 1 статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Відповідно до ч.1 ст. 34 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлює Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 №3543-XII (далі - Закон №3543-XII).

Відповідно до абз. 4 ст. 1 Закону №3543-XII мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Згідно з частиною 5 статті 22 Закону №3543-XII призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Пунктом 2 частини 1 статті 23 Закону №3543-XII встановлено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін 6 - 12 місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії).

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154 затверджено Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - Положення № 154).

Згідно із абзацом 1 пункту 1 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до пункту 8 Положення № 154 завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, здійснення контролю за його станом, зокрема в місцевих держадміністраціях, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та розвідувальних органів України), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів з приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Відповідно до пункту 9 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, з поміж іншого, оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.

Абзацом 9 пункту 11 Положення № 154 встановлено, що районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік; забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних відповідно до законодавства та в порядку, визначеному Міноборони, тоді як повноваження обласних ТЦК та СП визначені п.10 Положення № 154 , яким не передбачено оформлення відстрочки від призову .

Аналізуючи положення вище зазначених правових норм колегія суддів зазначає, що до компетенції ІНФОРМАЦІЯ_2 не віднесено ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Дані функції віднесено до компетенції відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Як вбачається з матеріалів справи позивач 18.06.2024 через Державну установу "Урядовий контактний центр" направив звернення ФИ-17424275 до ІНФОРМАЦІЯ_2 в якому просив оформити у порядку визначеного Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, довідку про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Додатково позивачем, через Урядовий контактний центр, подано 18.06.2024 заяву, реєстраційний №ФИ-17424291 до Міністра оброни України в якій просив оформити йому відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

27.06.2024 листом № 10/861 відповідач надав відповідь на заяву від 18.06.2024 ФИ-17424275 ОСОБА_1 , в якій в межах законодавчо визначених повноважень, в якій роз`яснено, які дії необхідно вчинити з метою реалізації права на відстрочку, у разі наявності підстав для отримання останньої.

08.07.2024 відповідачем відповідь-роз`яснення №981/8/3/449, щодо отримання ОСОБА_1 відстрочки від призову по мобілізації на заяву останнього від 18.06.2024, реєстраційний №ФИ-17424291 до Міністра оброни України.

Враховуючи відсутність компетенції у відповідача щодо прийняття рішення щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною та скасування відмови в наданні довідки ОСОБА_1 про надання довідки про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, викладену в листі ІНФОРМАЦІЯ_2 від 27.06.2024 за вих. № 10/861 та в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації і зобов`язання надати ОСОБА_1 відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", як особі з інвалідністю в наслідок війни.

Оскільки відповідачем на звернення ОСОБА_1 із заявою від 18.06.2024 № ФИ-17424275 та від 18.06.2024, реєстраційний №ФИ-17424291 були надані відповіді у межах компетенції та роз`яснено, які дії необхідно вчинити з метою реалізації права на відстрочку, у разі наявності підстав для отримання останньої, колегія суддів також вважає вірними висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову в частині визнання протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо не належного реагування на заяву від 18.06.2024 ОСОБА_1 , щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та щодо не вжиття відповідних заходів реагування по обставинам викладеним у заяві від 18.06.2024 ОСОБА_1 , щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації з урахуванням статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вимог Конвенції про захист прав людини та основних свобод, Конвенції про права осіб з інвалідністю, Декларації про права інвалідів.

Посилання апелянта на незаконність відповіді ІНФОРМАЦІЯ_2 від 27.06.2024 за вих. №10/861 колегія суддів вважає необґрунтованими з вище зазначених підстав.

Твердження апелянта про наявність законних підстав для оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації колегія суддів вважає такими, що не підлягає оцінці в межах розгляду даної справи, оскільки суб`єкт владних повноважень до якого позивачем заявлені вимоги не наділений компетенцією вирішення даного питання.

Щодо посилання апелянта на Закон України "Про звернення громадян" колегія суддів зазначає.

Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації), а також визначає особливості ведення військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном визначено Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487 (далі - Порядок №1487).

Відповідно до пункту 20 Порядку №1487 військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів.

У разі зміни місця проживання або у разі, коли в паспорті громадянина України відсутні відмітки про реєстрацію місця проживання, призовниками, військовозобов`язаними та резервістами подається інформація, яка підтверджується документами або відомостями відповідно до Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" та Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265 "Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад".

Для внесення запису/актуалізації даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ними надаються персональні дані відповідно до вимог Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів".

Згідно з пунктом 81 Порядку №1487 взяття на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється за їх особистої присутності (крім випадків, визначених у пунктах 15, 15-1 цього Порядку та підпункті 10-1 пункту 1 додатка 2). При цьому взяття на військовий облік здійснюється за умови наявності паспорта громадянина України (паспорта громадянина України для виїзду за кордон у випадку подання заяви про взяття на військовий облік через закордонну дипломатичну установу України згідно з підпунктом 10-1 пункту 1 додатка 2) та військово-облікового документа у разі, якщо він видавався та не був втрачений.

Згідно з підпунктом 8 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Додаток 2 до Порядку №1487) призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів", а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Відповідно до пункту 34 частини першої статті 7 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" відомості про наявність права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації належать до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста.

Процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення визначає Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 (далі - Порядок №560)

Відповідно до пункту 56 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Абзацами 1-3 пункту 57 Порядку №560 передбачено, що для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі: голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу); члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

Згідно з абзацом першим пункту 58 зазначеного Порядку за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

Абзацами 1-8 пункту 60 Порядку №560 передбачено, що комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади. На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом. Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6. У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації надається на строк дії відповідних законних підстав, але не більш як на строк проведення мобілізації, встановлений Указом Президента України. У разі продовження строку проведення мобілізації перевірка підстав у військовозобов`язаного на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, крім підстав, зазначених у пункті 2 частини першої, пунктах 3, 4, 5 частини третьої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", здійснюється за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Абзацом 11 зазначеного пункту передбачено, що у разі неможливості провести перевірку у військовозобов`язаного підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів територіальний центр комплектування та соціальної підтримки повідомляє про необхідність надання відповідних підтвердних документів.

З урахуванням вище зазначених положень правових норм, колегія суддів вважає помилковим посилання апелянта на положення Закону України "Про звернення громадян", оскільки порядок звернення з вимогою зазначеною у заявах позивача унормований спеціальним законодавством яке передбачає чітко визначений порядок звернення та вирішення зазначеного питання.

Ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення "Серявін та інші проти України") та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України"(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вище зазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи позивача, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.09.2024 без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 4 вересня 2024 року по справі № 440/7826/24 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Л.В. Любчич
Судді О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін