Справа № 420/38213/24
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2025-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) та військової частини НОМЕР_2 , в якій просить:

- визнати протиправними бездіяльність військової частини НОМЕР_1 і дії військової частини НОМЕР_2 щодо проведення перерахунку і виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби з урахуванням зміни місячного грошового забезпечення на підставі виконання судових рішень (постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду у справі № 420/22950/21 від 10.11.2020 р. і рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі № 420/2157/23 від 21.07.2023 р.);

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 та військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби з урахуванням зміни місячного грошового забезпечення на підставі виконання судових рішень (постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду у справі № 420/22950/21 від 10.11.2020 р. і рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі № 420/2157/23 від 21.07.2023 р.), з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в період з липня 2017 року по 10.08.2020 р. позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , яка перебувала на фінансовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_2 . Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 10.08.2020 р. ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.11.2022 р. у справі № 420/22950/21 зобов`язано військову частину НОМЕР_2 нарахувати і виплатити позивачу щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 р. по 10.08.2020 р. включно в сумі 96531,74 грн. відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21.06.2023 р. у справі № 420/5127/23, яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.09.2023 р., зобов`язано військову частину НОМЕР_2 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення з 29.01.2020 р. по 10.08.2020 р. з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 р. № 704, з урахуванням раніше виплачених сум. 30.12.2022 р. та 24.12.2023 р. військовою частиною НОМЕР_2 на виконання судових рішень у справах № 420/22950/21, № 420/5127/23 нараховано і виплачено позивачу індексацію у розмірі 95033,76 грн. та перераховане грошове забезпечення у розмірі 37320,25 грн. З урахуванням вказаних виплат місячне грошове забезпечення ОСОБА_1 на час звільнення з військової служби змінилось, а відтак підлягає перерахунку одноразова грошова допомога, що нарахована і сплачена при звільненні позивача з військової служби. 26.12.2023 р. позивач звернувся до військової частини НОМЕР_2 з приводу здійснення перерахунку та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням зміни місячного грошового забезпечення на виконання судових рішень про зобов`язання виплати індексації грошового забезпечення з 01.03.2018 р. по 10.08.2020 р. і перерахунку грошового забезпечення з 29.01.2020 р. по 10.08.2020 р. Проте 29.01.2024 р. військова частина НОМЕР_2 відмовила в перерахунку та виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні з підстави спливу строку давності пред`явлення вимоги про перерахунок його грошового забезпечення. Також командування військової частини НОМЕР_1 за відповідними судовими рішеннями про зміну щомісячного грошового забезпечення ОСОБА_1 шляхом оформлення відповідних розрахунково-платіжних і інших документів не вживає протягом тривалого часу заходів щодо здійснення перерахунку (доплати) одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби позивача, яка є одноразовим видом грошового забезпечення і похідною виплатою від щомісячного грошового забезпечення, що сприймається як бездіяльність військової частини НОМЕР_1 у проведенні такого перерахунку.

Ухвалою від 12.12.2024 р. відкрито спрощене провадження у справі та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подання відзивів на позовну заяву.

25.12.2024 р. від військової частини НОМЕР_2 надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, що нарахування суми грошового забезпечення належить до безпосередніх повноважень військової частини НОМЕР_1 як роботодавця. Визначення розміру грошового забезпечення та інших виплат, які підлягають виплаті на користь позивача, належить до компетенції відповідача і суд не має повноважень здійснювати його розрахунок до моменту проведення такого розрахунку відповідачем. Суд наділений лише повноваженнями перевірити правильність такого розрахунку у контексті застосування нормативно-правових приписів, що регулюють спірні правовідносини. Оскільки військова частина НОМЕР_1 станом на 01.01.2020 р. перебувала на фінансовому забезпеченні у військової частини НОМЕР_2 , то саме на підставі документів, поданих військовою частиною НОМЕР_1 у військової частини НОМЕР_2 можуть виникнути обставини виплати позивачу перерахованого грошового забезпечення. Без належним чином оформлених військовою частиною НОМЕР_1 розрахунково-платіжних відомостей на виплату грошового забезпечення позивачу у військової частини НОМЕР_2 не виникає і не може виникнути обов`язку виплати грошового забезпечення. З наведеного вбачається, що військова частина НОМЕР_2 не є належним відповідачем у справі. Окрім цього, зазначає, що позивач вже звертався до військової частини НОМЕР_2 з аналогічним позовом (справа № 420/3534/24), та про порушення позивачем строку звернення до суду, визначеного ст.233 КЗпП України. Також зауважує, що нарахування грошового забезпечення позивачу здійснювалося у відповідності до вимог чинного законодавства.

26.12.2024 р. від військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, що відповідно до абз.3 п.242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 р. № 1153/2008, особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини. Зі змісту позовної заяви вбачається, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 10.08.2020 р. № 177, позивач був виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. Тобто, позивач погодився на звільнення та надав згоду про його виключення до проведення з ним усіх необхідних розрахунків. Позовна заява та додані до неї документи не містять належних та допустимих доказів щодо оскарження в судовому порядку наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 10.08.2020 р. № 177. Згідно п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14. Таким чином, у спірному періоді позивачу проводився розрахунок складових грошового забезпечення виходячи з норм, що були чинними на той час. Оскільки нарахування та виплата грошового забезпечення, грошової допомоги при звільненні, законодавчо прив`язані до грошового забезпечення, яке містить у складі посадовий оклад, командування військової частини НОМЕР_2 правомірно застосовувало п.4 Постанови № 704. Окремо зазначає, що позивач вже звертався до військової частини НОМЕР_2 з аналогічним позовом (справа № 420/3534/24), та про порушення позивачем строку звернення до суду, визначеного ст.233 КЗпП України.

Ухвалою від 30.01.2025 р. відмовлено в задоволенні клопотань представників відповідачів про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвалою від 30.01.2025 р. закрито провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_2 щодо проведення перерахунку і виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби з урахуванням зміни місячного грошового забезпечення на підставі виконання судових рішень (постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду у справі № 420/22950/21 від 10.11.2020 р. і рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі № 420/2157/23 від 21.07.2023 р.) та зобов`язання військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби з урахуванням зміни місячного грошового забезпечення на підставі виконання судових рішень (постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду у справі № 420/22950/21 від 10.11.2020 р. і рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі № 420/2157/23 від 21.07.2023 р.), з урахуванням раніше виплачених сум.

Таким чином, предметом позовних вимог ОСОБА_1 у даній справі, з урахуванням ухвали по закриття провадження в частині позовних вимог від 30.01.2025 р., є визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо проведення перерахунку і виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби з урахуванням зміни місячного грошового забезпечення на підставі виконання судових рішень (постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду у справі № 420/22950/21 від 10.11.2020 р. і рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі № 420/2157/23 від 21.07.2023 р.) та зобов`язання військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби з урахуванням зміни місячного грошового забезпечення на підставі виконання судових рішень (постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду у справі № 420/22950/21 від 10.11.2020 р. і рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі № 420/2157/23 від 21.07.2023 р.), з урахуванням раніше виплачених сум.

Згідно ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки від сторін не надходило клопотання про розгляд справи в судовому засіданні, суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , яка перебуває на фінансовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_2 .

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.08.2020 р. № 177 полковника ОСОБА_1 , звільненого наказом Головнокомандуючого Збройних Сил України (по особовому складу) від 14.07.2020 р. № 185 у запас за підпунктом "б" (за станом здоров`я) відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", з 10.08.2020 р. виключено зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення.

Даним наказом визначено виплатити позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби (26 календарних років) в розмірі 369297,50 грн.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.11.2022 р. у справі № 420/22950/21 визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_2 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 р. по 10.08.2020 р. включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 3292,06 гривень відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від І7.07.2003 р. № 1078; зобов`язано військову частину НОМЕР_2 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 р. по 10.08.2020 р. включно в сумі 96531,74 грн. відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078; зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення, відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2011 р. № 159.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.06.2023 р. у справі № 420/5127/23, яке набрало законної сили 19.09.2023 р., визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 29.01.2020 р. по 10.08.2020 р., без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року; зобов`язано військову частину НОМЕР_2 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення з 29.01.2020 р. по 10.08.2020 р., з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 i 14 до постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 р. № 704, з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання судових рішень у справах № 420/22950/21, № 420/5127/23 військовою частиною НОМЕР_2 : нараховано і виплачено ОСОБА_1 індексацію з 01.03.2018 р. по 10.08.2020 р. в розмірі 95033,76 гривень (96531,74 гривень без урахування сплати військового збору); проведено перерахунок грошового забезпечення позивача з 29.01.2020 р. по 10.08.2020 р., виходячи з посадового окладу і окладу за військовим званням, розрахованого з урахуванням зміни з 01.01.2020 р. прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і виплачено 37320,25 грн. грошового забезпечення.

Позивач зазначає, що з урахуванням вказаних виплат місячне грошове забезпечення на час звільнення з військової служби змінилось, а відтак підлягає перерахунку одноразова грошова допомога, що нарахована і сплачена йому при звільненні з військової служби.

26.12.2023 р. представник позивач звернувся до командування військової частини НОМЕР_2 з заявою, в якій просив здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням зміни місячного грошового забезпечення на виконання судових рішень Одеського окружного адміністративного суду про зобов`язання виплати індексації грошового забезпечення з 01.03.2018 р. по 10.08.2020 р. і перерахунку грошового забезпечення з 29.01.2020 р. по 10.08.2020 р.

Листом від 29.01.2024 р. № 609 військова частина НОМЕР_2 повідомила, що оскільки звільнення ОСОБА_1 зі служби мало місце у 2020 році, звернення до військової частини НОМЕР_2 із заявою про проведення певних перерахунків та виплат грошового забезпечення за період з 2018 по 2020 роки лише в 2024 році, тобто майже через чотири роки з дня звільнення, не може вважатися розумним строком звернення за захистом своїх прав. Таке тривале зволікання із зверненням з приводу виплати спірних сум свідчить про байдуже ставлення до своїх прав. З урахуванням того, що звернення в частині перерахунку та проведення виплат подано з порушенням всіх встановлених законодавством термінів та розумних строків, військова частина НОМЕР_2 не має законних підстав провести ОСОБА_1 додаткові нарахування та здійснити будь-які виплати грошового забезпечення за період з 2018 по 2020 роки.

Вважаючи протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невжиття заходів для здійснення перерахунку одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби з урахуванням місячного грошового забезпечення, яке змінилося внаслідок здійснення перерахувань на виконання вищевказаних судових рішень, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдина система їх соціального та правового захисту, гарантії військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній та політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначені та врегульовані Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 р. № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ч.ч.2-4 ст.9 Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 р. № 260 затверджено Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 р. за № 745/32197 (далі - Порядок № 260 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 2 розділу І Порядку № 260 передбачено, що грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Відповідно до пункту 3 розділу І Порядку № 260 підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Згідно пункту 4 розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення військовослужбовців із числа осіб офіцерського складу, в тому числі слухачів (ад`юнктів, докторантів), рядового, сержантського та старшинського складу (крім військово-службовців строкової служби), включає: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавку за вислугу років; підвищення посадового окладу під час проходження військової служби на території населених пунктів, яким надано статус гірських, та на острові Зміїний; надбавки за особливості проходження служби, за службу в Силах спеціальних операцій Збройних Сил, кваліфікацію, кваліфікаційну категорію, виконання функцій державного експерта з питань таємниць, роботу в умовах режимних обмежень, безперервний стаж на шифрувальній роботі, почесні та спортивні звання; доплати за науковий ступінь та за вчене звання; премію; морську винагороду, винагороди за стрибки з парашутом, за розшук, піднімання, розмінування та знешкодження вибухових предметів, тралення і знешкодження мін, за водолазні роботи та за бойове чергування; одноразові грошові допомоги після укладення першого контракту, для оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, у разі звільнення з військової служби; інші виплати, які здійснюються відповідно до чинного законодавства України.

За приписами ч.2 ст.15 Закону № 2011-ХІІ та пункту 1 розділу XXXII Порядку № 260 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Зі змісту даних правових норм слідує, що обрахунок одноразової грошової допомоги при звільненні здійснюється виходячи з місячного грошового забезпечення.

Як вже зазначалося, на виконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.08.2020 р. № 177 ОСОБА_1 виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби (26 календарних років) в розмірі 369297,50 грн.

Вказані обставини не заперечуються сторонами.

Спірним у даній справі є не здійснення військовою частиною НОМЕР_1 перерахунку виплаченої позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні у зв`язку зі зміною розміру місячного грошового забезпечення ОСОБА_1 внаслідок необхідності включення до її складу індексації грошового забезпечення, яка виплачена на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду по справі № 420/22950/21, та розміру грошового забезпечення, перерахованого з 29.01.2020 р. по 10.08.2020 р. з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 i 14 до Постанови № 704, яке виплачено на виконання рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/5127/23.

Щодо правомірності неврахування індексації грошового забезпечення при обрахунку одноразової грошової допомоги при звільнені, суд зазначає наступне.

Статтею 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05.10.2000 р. № 2017-ІІІ (далі - Закон № 2017-ІІІ) визначено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (ч.2 ст.19 Закону № 2017-ІІІ).

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 р. № 1282-ХІІ (далі - Закон № 1282-ХІІ).

Статтею 2 Закону № 1282-ХІІ передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Згідно ст.6 Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (в редакції до 01 січня 2016 року в розмірі 101 відсоток).

У разі виникнення обставин, передбачених ст.4 Закону № 1282-ХІІ, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Відповідно до пункту 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078 (далі - Порядок № 1078) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення.

Згідно пункту 1.1 Порядку № 1078 індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. До 01 січня 2016 року поріг індексації встановлювався в розмірі 101 відсоток (внесені зміни постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2016 р. № 77).

Пунктом 5 Порядку № 1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Суд зазначає, що правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.

Незважаючи на наявність спеціального законодавства, якими імперативно визначаються види (складові) грошового забезпечення військовослужбовців, натомість які не врегульовують питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється "одноразова грошова допомога при звільненні", при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону № 2017-ІІІ, Закону № 1282-ХІІ та Порядку № 1078.

Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 03.04.2019 р. у справі № 638/9697/17, від 11.12.2019 р. у справі № 638/5794/17, від 27.12.2019 р. у справі № 643/11749/17, предметом розгляду яких було, зокрема, включення до складу грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, індексації грошового забезпечення.

Верховний Суд у постанові від 11.12.2019 р. у справі № 638/5794/17 зазначив: "В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.".

Крім того, питання включення індексації до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення безпосередньо одноразової грошової допомоги при звільненні, було предметом розгляду Верховним Судом.

Так, Верховний Суд у постанові від 29.04.2020 р. у справі № 240/10130/19 зазначив, що при вирішенні питання щодо індексації слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону № 2017-ІІІ, Закону № 1282-ХІІ та Порядку № 1078.

Верховний Суд у постанові від 21.12.2021 р. у справі № 820/3423/18, також вказав на те, що субсидіарне застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини, дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг.

Правова позиція стосовно систематичного та постійного характеру виплати індексації наведена у постановах Верховного Суду від 30.12.2020 р. у справі № 359/8843/16-а, від 19.03.2020 р. у справі № 820/5286/17, від 26.02.2021 р. у справі № 620/3346/19.

З огляду на викладене, суд вважає, що наявні підстави для включення індексації до місячного грошового забезпечення при розрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні позивача.

Щодо правомірності неврахування розміру грошового забезпечення, перерахованого з урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 р., при обрахунку одноразової грошової допомоги при звільнені, суд зазначає наступне.

Пунктом 2 Постанови 704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Частиною 2 статті 15 Закону № 2011-ХІІ та пункту 1 розділу XXXII Порядку № 260 визначено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до пункту 5 розділу XXXII Порядку № 260 одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби обчислюється з розміру місячного грошового забезпечення, до якого зокрема включаються: звільненим із займаних посад - щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за останньою займаною посадою.

Отже, розмір грошового забезпечення, з якого розраховується одноразова грошова допомога при звільненні, безпосередньо залежить від розміру посадового окладу та окладу за військовим званням військовослужбовця.

З матеріалів справи слідує, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/5127/23 грошове забезпечення позивача за період 29.01.2020 р. по 10.08.2020 р. перераховано з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 i 14 до постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 р. № 704, з урахуванням раніше проведених виплат.

Після проведення вказаного перерахунку виплачено позивачу грошове забезпечення в розмірі 37320,25 грн.

Тобто, розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за вказаний період збільшився, що в свою чергу свідчить про наявність підстав для перерахунку одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби з урахування перерахованого на виконання рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/5127/23 грошового забезпечення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та звільнений з військової служби наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.08.2020 р. № 177.

В свою чергу, у зв`язку з організаційними заходами в Збройних Силах України, рішенням командувача Сухопутних військ Збройних Силах України від 19.12.2019 р. № 39140, військова частина НОМЕР_1 виключена з мережі розпорядників бюджетних коштів та встановленим порядком зарахована на фінансове забезпечення до військової частини НОМЕР_2 з 01.01.2020 р., що визнається сторонами.

Згідно з абзацом 5 пункту 8 розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника).

Правила організації фінансового забезпечення військових частин, установ, організацій Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту затверджені наказом Міністерства оборони України від 22.05.2017 р. № 280 (далі - Правила № 280).

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Правил № 280 ці Правила визначають механізм фінансового забезпечення військових частин, кораблів, військових навчальних закладів, військових комісаріатів (територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), установ, організацій Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту (далі військова частина), що утримуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

За визначенням, наведеним у пункту 1.2 розділу І Правил № 280, фінансове забезпечення система заходів, що включає фінансове планування, отримання, зберігання, економне, ефективне і цільове використання коштів відповідно до вимог законодавства, організацію обліку та звітності з метою виконання військовою частиною покладених на неї завдань.

Згідно пункту 1.3 Правил № 280 розпорядниками бюджетних коштів за кошторисом Міністерства оборони України є:

Міністр оборони України головний розпорядник;

командувачі (начальники) видів Збройних Сил України, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, інших органів військового управління (крім військових комісаріатів (територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки)), Голова Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту, які включені до мережі головного розпорядника коштів, розпорядники коштів нижчого рівня (далі розпорядники коштів другого рівня);

командири військових частин, які включені до мережі головного розпорядника коштів або розпорядника коштів другого рівня, розпорядники коштів нижчого рівня (для - розпорядники коштів третього рівня).

Розпорядники бюджетних коштів реалізують свої функції таким чином:

головний розпорядник через Департамент фінансів Міністерства оборони України;

розпорядники коштів другого рівня через фінансово-економічні управління командувань видів Збройних Сил України, інших органів військового управління, управління фінансово-економічної діяльності Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту;

розпорядники коштів третього рівня через фінансові органи військових частин.

Пунктом 1.4 розділу І Правил № 280 передбачено, що забезпечувальний фінансовий орган згідно зі своїми повноваженнями здійснює координацію діяльності структурних підрозділів Міністерства оборони України, Апарату Головнокомандувача Збройних Сил України, Генерального штабу Збройних Сил України, видів Збройних Сил України, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, органів військового управління, які в установленому законодавством порядку визначені відповідальними виконавцями (співвиконавцями) бюджетних програм (підпрограм) (далі служби забезпечення) щодо забезпечення військових частин бюджетними асигнуваннями та коштами за напрямами відповідальності цих служб забезпечення.

Військова частина має право отримувати бюджетні асигнування на утримання тільки від одного забезпечувального фінансового органу.

До основних завдань фінансового забезпечення військової частини, з-поміж іншого, належить своєчасна та повна виплата грошового забезпечення військовослужбовцям та заробітної плати працівникам та інших передбачених законодавством виплат.

Забезпечувальний фінансовий орган стосовно військових частин, які зараховані на його фінансове забезпечення, серед іншого, зобов`язаний надавати бюджетні асигнування та здійснювати фінансування військових частин у порядку, визначеному законодавством.

Пунктом 1.5 розділу І Правил № 280 установлено, що військова частина, не включена до мережі розпорядників бюджетних коштів, зараховується на фінансове забезпечення до військової частини розпорядника коштів третього рівня на підставі відповідних директив (рішень).

У разі зарахування військової частини на фінансове забезпечення до військової частини розпорядника коштів не за підпорядкованістю, рішення про таке зарахування приймається фінансовим органом головного розпорядника бюджетних коштів на підставі клопотання керівника органу військового управління (структурного підрозділу органу військового управління).

Командир військової частини, зарахованої на фінансове забезпечення до військової частини розпорядника коштів третього рівня, організовує своєчасне оформлення та подання розпоряднику коштів усіх документів, необхідних для здійснення належного фінансового забезпечення військової частини.

Начальник фінансового органу військової частини розпорядника коштів третього рівня, до якої на фінансове забезпечення зараховані інші військові частини, розробляє положення про спільне фінансове господарство, в якому зазначаються права, обов`язки, порядок взаємодії, розмежування повноважень та відповідальності посадових осіб військової частини розпорядника коштів третього рівня та військових частин, які зараховані до неї на фінансове забезпечення, щодо здійснення фінансового забезпечення таких військових частин, у тому числі щодо своєчасного оформлення та подання до фінансового органу військової частини розпорядника коштів необхідних документів (розпорядчих, розрахункових, фінансово-планових тощо). Зазначене положення затверджується командиром військової частини розпорядника коштів третього рівня, погоджується забезпечувальним фінансовим органом та доводиться до військових частин, які зараховані на фінансове забезпечення.

Первинні документи, розрахунки фондів оплати праці, заявки на кошти, платіжні доручення, грошові атестати військовослужбовців, розрахунково-платіжні відомості на виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, заробітної плати працівникам та інші виплати підписують посадові особи розпорядника коштів та посадові особи (командир та інша, визначена командиром, відповідальна посадова особа) військової частини, яка знаходиться на фінансовому забезпеченні.

Пунктом 4.3 Правил № 280 встановлено, що виплата грошового забезпечення, заробітної плати та інші виплати (індексація, грошова компенсація за речове майно, харчування, піднайом житла тощо) особовому складу здійснюються за місцем штатної служби (перебування на фінансовому та інших видах забезпечення).

Відповідальність за правильність нарахування та своєчасність виплати грошового забезпечення (заробітної плати), проведення та перерахування за належністю в установлені терміни утримань і нарахувань покладається на командира військової частини та начальника фінансового органу.

Враховуючи вищевикладені положення Правил № 280, суд зазначає, що саме на військову частину НОМЕР_1 покладена організація своєчасного оформлення та подання розпоряднику коштів усіх документів, необхідних для здійснення належного фінансового забезпечення військової частини.

В свою чергу, військова частина НОМЕР_2 , як розпорядник коштів вищого рівня, вже проводить відповідні нарахування, на підставі розрахунково-платіжних відомостей на виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, які подає військова частина НОМЕР_1 .

Таким чином, нарахування суми грошового забезпечення належить до безпосередніх повноважень військової частини НОМЕР_1 як роботодавця.

Визначення розміру одноразової грошової допомоги при звільненні, яка підлягає виплаті на користь позивача, належить до компетенції відповідача і суд не має повноважень здійснювати його розрахунок до моменту проведення такого розрахунку відповідачем. Суд наділений лише повноваженнями перевірити правильність такого розрахунку у контексті застосування нормативно-правових приписів, що регулюють спірні правовідносини.

Оскільки військова частина НОМЕР_1 станом на 10.08.2020 р. перебувала на фінансовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_2 , то саме на підставі документів, поданих військовою частиною НОМЕР_1 у військової частини НОМЕР_2 можуть виникнути обставини виплати ОСОБА_1 перерахованої одноразової допомоги при звільненні.

Без належним чином оформлених військовою частиною НОМЕР_1 розрахунково-платіжних відомостей на виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 у військової частини НОМЕР_2 не виникає і не може виникнути обов`язку виплати одноразової грошової допомоги при звільненні позивачу.

Дана правова позиція викладена в постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2024 р. у справі № 420/3534/24.

З огляду на вищевикладене та враховуючи висновки П`ятого апеляційного адміністративного суду, зазначені у постанові від 13.11.2024 р. по справі № 420/3534/24, суд приходить до висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення перерахунку ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби з урахуванням зміни місячного грошового забезпечення на підставі виконання судових рішень (постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду по справі № 420/22950/21 і рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/2157/23) і не направлення розрахунково-платіжної відомості на виплату позивачу перерахованої одноразової грошової допомоги при звільненні до військової частини НОМЕР_2 , а також зобов`язання військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби з урахуванням зміни місячного грошового забезпечення на підставі виконання судових рішень (постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду по справі № 420/22950/21 і рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/2157/23), з урахуванням раніше виплачених сум та направити розрахунково-платіжну відомість на виплату позивачу перерахованої одноразової грошової допомоги при звільненні до військової частини НОМЕР_2 .

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Згідно ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Позивач звільнений від сплати судового збору, інших витрат не поніс, а тому відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) щодо не проведення перерахунку ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби з урахуванням зміни місячного грошового забезпечення на підставі виконання судових рішень (постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду по справі № 420/22950/21 і рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/2157/23) та не направлення розрахунково-платіжної відомості на виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) перерахованої одноразової грошової допомоги при звільненні до військової частини НОМЕР_2 .

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) здійснити перерахунок ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби з урахуванням зміни місячного грошового забезпечення на підставі виконання судових рішень (постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду по справі № 420/22950/21 і рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/2157/23), з урахуванням раніше виплачених сум та направити розрахункову-платіжну відомість на виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) перерахованої одноразової грошової допомоги при звільненні до військової частини НОМЕР_2 .

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Бездрабко