Справа № 120/11729/24
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2025-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

03 лютого 2025 р. Справа № 120/11729/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комара П.А., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом: ОСОБА_1 до: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про: визнати протиправним та скасувати наказ, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнати протиправним та скасувати наказ, зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є працівником приватного акціонерного товариства "Вінницький молочний завод "Рошен" (далі ПрАТ "ВМЗ "Рошен"), яке наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 14.02.2024 № 383 віднесено до підприємств, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період. Водночас у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.2023 № 76, позивач заброньований за ПрАТ "ВМЗ "Рошен" терміном до 14.02.2025, що відображено в його військово-обліковому документі, сформованому 01.09.2024.

Представник позивача зазначає, що на виконання наказу про оповіщення працівників підприємства, 02.09.2024 о 09:00 год. позивач з`явився до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 і, незважаючи на чинне та не анульоване бронювання, відповідач здійснив його призов на військову службу під час мобілізації, в особливий період, видавши неправомірний наказ за № 4791 від 02.09.2024. При цьому представник позивача наголошує, що позивач мав дійсну відстрочку від мобілізації, а тому не підлягав призову на військову службу під час мобілізації, про що відповідачу-1 було відомо і в його розпорядженні були усі необхідні підтверджуючі документи.

Відтак представник позивача звертається до суду від імені позивача з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування наказу ІНФОРМАЦІЯ_2 № 479 від 02.09.2024 щодо призову позивача на військову службу.

Додатково представник позивача звертає увагу на те, що згідно з відомостями з військового квитка позивача, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 03.09.2024 № 272 позивач зарахований до особового складу цієї частини на посаду солдата, а тому вважає за необхідне визначити військову частину НОМЕР_1 як другого відповідача.

Ухвалою суду від 09.09.2025 задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову. Зупинено дію наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про призов на військову службу під час мобілізації від 02.09.2024 № 479, в частині призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі. Заборонено посадовим особам ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняти дії щодо призову на військову службу під час мобілізації та переміщення ОСОБА_1 до військової частини з метою проходження військової служби в Збройних Силах України до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

Ухвалою суду від 11.09.2024 вказану позовну заяву залишено без руху з наданням представнику позивача п`ятиденного строку з дня отримання копії ухвали для усунення виявлених судом недоліків заяви, а саме уточнення суб`єктного складу відповідачів та викладення змісту позовних вимог до кожного з них.

12.09.2024 та 16.09.2024 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшли заяви представника позивача про усунення недоліків позовної заяви.

У заяві зазначається, що позивач є працівником ПрАТ "ВМЗ "Рошен" та був заброньований підприємством до 14.02.2025 у встановленому законодавством порядку, що відображено в його військово-облікованому документі. Всупереч цій обставині, наказом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 02.09.2024 № 479 позивача призвано на військову службу під час мобілізації та направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 . Також, як можна побачити із записів у військовому квитку позивача, наказом командира цієї військової частини від 03.09.2024 № 272 ОСОБА_1 зараховано до списків частини та всіх видів забезпечення частини. Отже, як зауважує представник позивача, скасування в судовому порядку наказу № 479 від 02.09.2024, який є предметом оскарження за первісними позовними вимогами, не відновить порушеного права позивача та саме по собі буде неефективним.

Відтак представник позивача змінює позовні вимоги та викладає їх у наступній редакції:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 02.09.2024 № 479 в частині призову позивача на військову службу під час мобілізації;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 03.09.2024 № 272 в частині зарахування позивача до списків особового складу частини;

- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 виключити позивача зі списків особового складу частини та звільнити його з військової служби.

Таким чином, представником позивача усунуто недоліки позовної заяви, виявлені судом під час перевірки позовної заяви на відповідність вимогам процесуального закону.

Ухвалою суду від 27.09.2024 відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (без викликом) сторін.

Вказаною ухвалою відповідачам встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву в порядку, визначеному ст. 162 КАС України.

Крім того, судом витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_2 та зобов`язано його у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду:

- належним чином завірену копію наказу №479 від 02.09.2024 про призов на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 ;

- належним чином завірену копію витягу з поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_3 від 02.09.2024, що стосується ОСОБА_1 .

На адресу суду через підсистему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну, в якому ІНФОРМАЦІЯ_3 позов заперечує та просить суд відмовити у його задоволенні.

Відповідач-1 вказує на те, що Порядком бронювання військовозобов`язаних під час воєнного стану, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.2023 № 76, визначено, що кількість військовозобов`язаних, які займають посади на підприємстві, установі та організації і відповідно до закону підлягають бронюванню, повинна становити не більше 50 відсотків кількості військовозобов`язаних працівників на такому підприємстві, установі та організації. Натомість згідно з відомостями оперативного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у ПрАТ "ВМЗ "Рошен", кількість заброньованих працівників станом на 23.08.2024 перевищувала визначену кількість у дозволеному відсотковому значенні та становила 79%. При цьому заходів щодо приведення у відповідність обсягів бронювання за підприємством керівництво ПрАТ "ВМЗ "Рошен" не вживало, повідомлень чи звернень щодо розбронювання працівників, кількість яких перевищувала 50%, до ІНФОРМАЦІЯ_2 не надходило.

Відтак, враховуючи бездіяльність керівництва зазначеного підприємства щодо приведення у відповідність кількість заброньованих працівників до 50%, розпорядженням ІНФОРМАЦІЯ_2 від 29.08.2024 № 9632 для уточнення облікових даних та проходження медичного огляду було здійснено виклик військовозобов`язаних співробітників підприємства, у яких станом на 23.08.2024 закінчився термін бронювання, а новий термін не продовжувався у зв`язку з перебільшенням обсягів бронювання. 03.09.2024 на вимогу цього розпорядження прибув ОСОБА_2 , при перевірці документів якого виявлено наявність у нього бронювання, здійсненого в електронній формі засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, як працівника ПрАТ "ВМЗ "Рошен".

Відповідач-1 зауважує, що станом на дату закінчення терміну бронювання 23.08.2024 згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 04.02.2015, керівник ПрАТ "ВМЗ "Рошен" забронював позивача через Порталі Дія при існуючому порушенні обсягів бронювання військовозобов`язаних працівників, порушивши тим самим вимогу постанови Кабінету Міністрів України № 76 від 27.01.2023, якою чітко визначено можливість бронювання не більше 50 відсотків кількості військовозобов`язаних працівників на такому підприємстві.

Таким чином, на думку відповідача-1, при прибутті ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 було прийнято правомірне рішення щодо відмови у зарахуванні його на спеціальний військовий облік та про його призов на військову службу в порядку мобілізації, оскільки керівництвом ПрАТ "ВМЗ "Рошен" було грубо порушено обсяги бронювання, передбачені законодавством.

18.10.2024 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача заперечує доводи відповідача-1, наведені у відзиві, та просить позовні вимоги задовольнити.

Представник позивача акцентує на тому, що законом встановлена імперативна заборона на мобілізацію заброньованих військовозобов`язаних. При цьому відповідачу було достовірно відомо про те, що ОСОБА_1 був заброньований за ПрАТ "ВМЗ "Рошен" у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України, з відображенням таких відомостей у його військово-обліковому документі, сформованому 01.09.2024. Відтак, за відсутності рішення про анулювання наданої відстрочки, відстрочка вважається чинною і відповідач-1 був зобов`язаний її враховувати при вирішенні питання про можливість призову позивача на військову службу.

Ухвалою від 05.12.2024 витребувано у приватного акціонерного товариства "Вінницький молочний завод "Рошен" усі наявні у нього документів, пов`язані з бронювання працівників приватного акціонерного товариства "Вінницький молочний завод "Рошен" станом на 02.09.2024, в тому числі ОСОБА_1 , а також документи, пов`язані з анулюванням раніше наданої працівникам підприємства відстрочки від призову на військову службу на вказану дату (у вигляді належним чином завірених копій).

На виконання вимог суду від представника приватного акціонерного товариства "Вінницький молочний завод "Рошен" до суду надійшли витребувані документи.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному їх дослідженні, встановивши фактичні обставини справи, що мають значення для вирішення спору, суд зазначає таке.

Суд встановив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є працівником ПрАТ "ВМЗ "Рошен" на посаді бухгалтера з обліку молочної сировини.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб. Надалі воєнний стан неодноразово продовжувався та діє дотепер.

Згідно з наказом Директора Департаменту агропромислового розвитку Вінницької обласної військової адміністрації від 09.12.2022 № М/4ДСК "Про встановлення окремих мобілізаційних завдань" ПрАТ "ВМЗ "Рошен" встановлене мобілізаційне завдання щодо виробництва продукції, її безкоштовного утримання та поставки до місця відвантаження, на виконання якого укладено Договір від 13.12.2023 № М/53 ДСК.

Листом Вінницької обласної військової адміністрації від 25.12.2023 № 01.01.-51/10179 підтверджено наявність у ПрАТ "ВМЗ "Рошен" мобілізаційного завдання та договору на його виконання.

02.09.2024 ПрАТ "ВМЗ "Рошен" звернулося на адресу Вінницького ОМТЦК з повідомленням про оформлення окремим військовозобов`язаним підприємства, у тому числі прозивачу, для забезпечення виконання мобілізаційного завдання, відстрочки від призову на військову службу на період мобілізації та зарахування таких військовозобов`язаних на спеціальний військовий облік відповідно до Порядку бронювання військовозобов`язаних за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування та підприємствами, установами і організаціями на період мобілізації та воєнний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.02.2015 № 45 (із змінами згідно з Постановою № 12 від 11.01.2018).

28.08.2024 ІНФОРМАЦІЯ_3 позивачу надано відстрочку на підставі абз. 2 ч. 3 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (у чинній на той час редакції) терміном на шість місяців з дня оформлення відстрочки від призову, тобто до 14.2.2025. Факт бронювання позивача на вказаний період підтверджується відомостями з його військово-облікового документа у застосунку "Резерв+".

Отже, у період з 28.08.2024 по 14.02.2025 позивач заброньований відповідно до Порядку № 45, як працівник підприємства, якому встановлене мобілізаційне завдання, за переліком посад і професій згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 18.03.2015 № 493-р.

Крім того, судом встановлено, що наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 14.02.2024 № 383 підтверджено статус ПрАТ "ВМЗ "Рошен" як критично важливого підприємства для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.

Відтак, у зв`язку із закінченням терміну дії попереднього бронювання, керуючись Порядком бронювання військовозобов`язаних під час воєнного стану, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.2023 № 76 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 05.06.2024 № 650) та Порядком бронювання військовозобов`язаних під час воєнного стану засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2024 № 650, ПрАТ "ВМЗ "Рошен" здійснило бронювання окремих військовозобов`язаних працівників, зокрема позивача, засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (Порталу Дія).

За результатами розгляду електронної заяви № 4436 від 23.08.2024 підтверджено бронювання ОСОБА_2 на термін до 14.02.2025.

Про здійснення бронювання військовозобов`язаних працівників ПрАТ "ВМЗ "Рошен" за заявою №4436 від 23.08.2024 повідомлено ІНФОРМАЦІЯ_3 листом за вих. № 403/1 від 02.09.2024. Позивач значиться у списку заброньованих військовозобов`язаних працівників підприємства під № 14, дата бронювання 23.08.2024, термін бронювання до 14.02.2025, займана посада механік з ремонту технологічного обладнання ПрАТ "ВМЗ "Рошен".

Бронювання позивача терміном до 14.02.2025 відображено також у його військово-обліковому документі у застосунку "Резерв+", що підтверджується витягами, сформованими 23.08.2024.

02.09.2024 о 09:00 год прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 на виконання наказу про оповіщення працівників підприємства.

Як зазначається у відзиві на позовну заяву, при перевірці документів позивача було виявлено наявність у нього бронювання, яке здійснене в електронній формі засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.06.2024 № 650, як працівника ПрАТ "ВМЗ "Рошен". Водночас згідно з відомостями, які містилися у ЄДРПВР АІТС "Оберіг", ОСОБА_1 зарахований на спеціальний військовий облік як заброньований через Портал Дія 23.08.2024, тобто в день закінчення терміну бронювання згідно з Порядком № 45.

На думку відповідача, керівництво ПрАТ "ВМЗ "Рошен" порушило вимоги законодавства та неправомірно здійснило електронне бронювання своїх працівників при наявному перевищенні станом на 23.08.2024 граничних обсягів бронювання, визначені Порядком № 76, оскільки згідно з відомостями оперативного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у ПрАТ "ВМЗ "Рошен" кількість заброньованих працівників на вказану дата становила 79% замість допустимих 50% кількості військовозобов`язаних на такому підприємстві.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 02.09.2024 № 479 постановлено призвати військовозобов`язаного ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації та направити до збірного пункту територіального центру комплектування та соціальної підтримки для направлення до військової частини для служби під час мобілізації.

Наказом командира ВЧ НОМЕР_2 від 03.09.2024 №272 позивача зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Позивач з рішеннями та діями відповідачів не погоджується, вважає, що його мобілізовано неправомірно за наявності чинного бронювання, а тому за захистом своїх порушених прав та інтересів звернувся до суду цим позовом.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи, суд при вирішенні заявлених позовних вимог керується такими мотивами.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25.03.1992 № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-ХІІ в редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з ч. 2 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Положеннями ч. 2 ст. 2 цього ж Закону визначено, що проходження військової служби здійснюється: громадянами України у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України.

За змістом ч. 9 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону № 2232-ХІІ початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону № 2232-ХІІ призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації, незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.

Так, правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України від 21.10.1993 № 3543-XII "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (далі - Закон № 3543-XII в редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

Статтею 2 вказаного Закону передбачено, що правовою основою мобілізаційної підготовки та мобілізації є Конституція України, Закон України "Про оборону України", цей та інші закони України, а також видані відповідно до них нормативно-правові акти.

При цьому одним із принципів здійснення мобілізаційної підготовки та мобілізації є додержання прав підприємств, установ і організацій та громадян, а зміст мобілізаційної підготовки становить в тому числі бронювання військовозобов`язаних за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами і організаціями на період мобілізації та на воєнний час (ч.ч. 2, 3 ст. 3 Закон № 3543-XII).

Підстави відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації установлені статтею 23 Закону № 3543-XII.

Зокрема, в силу приписів п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII не підлягають призову на військову службу час мобілізації військовозобов`язані, які заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і перебувають на спеціальному військовому обліку.

Метою бронювання військовозобов`язаних, згідно із ст. 24 Закону № 3543-XII, є забезпечення функціонування органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також підприємств, установ і організацій в особливий період.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 25 Закону № 3543-XII бронюванню підлягають, зокрема, військовозобов`язані, які працюють на підприємствах, в установах і організаціях, які є критично важливими для забезпечення потреб Збройних Сил України, інших військових формувань або функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, у тому числі кінцеві бенефіціарні власники таких підприємств, які не є їх працівниками. Критерії та порядок, за якими здійснюється визначення підприємств, установ і організацій, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, а також критично важливими для забезпечення потреб Збройних Сил України, інших військових формувань в особливий період, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок та організація бронювання, критерії, перелік посад і професій, а також обсяги бронювання військовозобов`язаних визначаються цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України, прийнятими на його виконання (ч. 2 ст. 25 Закону № 3543-XII).

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.2023 № 76 "Деякі питання реалізації положень Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" щодо бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час" затверджено Порядок бронювання військовозобов`язаних під час воєнного стану (далі Порядок № 76 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 05.06.2024 № 650).

Згідно з п. 1 цього Порядку ним визначається механізм бронювання під час воєнного стану військовозобов`язаних, які пропонуються до бронювання на період мобілізації та на воєнний час, які працюють або проходять службу:

в органах державної влади, інших державних органах, органах місцевого самоврядування;

на підприємствах, в установах та організаціях, які є критично важливими для забезпечення потреб Збройних Сил, інших військових формувань в особливий період;

на підприємствах, в установах та організаціях, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період;

у спеціалізованих установах ООН, міжнародних судових органах, міжнародних та неурядових організаціях та установах, членом, учасником або спостерігачем у яких є Україна, відповідно до укладених міжнародних договорів України.

Пунктом 2 Порядку № 76 передбачено, що бронювання військовозобов`язаних, зазначених у пункті 1 цього Порядку, здійснюється згідно з рішенням Мінекономіки за списками військовозобов`язаних, які пропонуються до бронювання на період мобілізації та на воєнний час (далі список), погодженими Міноборони (військовозобов`язаних, які перебувають на військовому обліку в СБУ, Службі зовнішньої розвідки, розвідувальному органі Міноборони, за списками, погодженими СБУ, Службою зовнішньої розвідки, розвідувальним органом Міноборони), в паперовій та/або електронній формі або в електронній формі засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі Портал Дія) відповідно до Порядку бронювання військовозобов`язаних під час воєнного стану засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 червня 2024 р. № 650 "Деякі питання бронювання військовозобов`язаних під час воєнного стану" (далі Порядок № 650 в редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

Заброньованим військовозобов`язаним надається відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації (далі відстрочка).

Не підлягають бронюванню військовозобов`язані, які згідно із законом не підлягають призову на військову службу під час мобілізації.

Військовозобов`язані, зазначені у пункті 1 цього Порядку, підлягають бронюванню незалежно від військового звання, віку та військово-облікової спеціальності.

У свою чергу, пунктом 1 Порядку № 650 передбачено, що цей Порядок визначає механізм бронювання під час воєнного стану військовозобов`язаних засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (Портал Дія), які пропонуються до бронювання на період мобілізації та на воєнний час, зокрема тих, які працюють на підприємствах, в установах та організаціях, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.

Згідно з п. 3 Порядку № 650 для цілей бронювання військовозобов`язаних, зазначених у пункті 1 цього Порядку, засобами Порталу Дія Мінекономіки формує та веде Єдиний перелік органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій для бронювання військовозобов`язаних (далі Єдиний перелік), до якого включаються державні органи, підприємства, установи.

Пунктами 12-19 Порядку № 650 передбачено, що бронювання військовозобов`язаних, зазначених у пункті 1 цього Порядку, здійснюється за списками засобами Порталу Дія.

Списки подаються державними органами, підприємствами, установами, які включені до Єдиного переліку.

Керівник державного органу, підприємства, установи або уповноважена ним особа засобами Порталу Дія у довільній формі, придатній для сприйняття її змісту, формує списки після проходження ідентифікації та автентифікації.

Під час формування списку з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Реєстр військовозобов`язаних) шляхом електронної інформаційної взаємодії отримуються відомості щодо:

загальної кількості військовозобов`язаних в державному органі, на підприємстві, в установі, які формуються на підставі даних з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування;

загальної кількості військовозобов`язаних в державному органі, на підприємстві, в установі, яким надана відстрочка та які переведені на спеціальний військовий облік.

Керівник державного органу, підприємства, установи або уповноважена ним особа може подати заяву в електронній формі засобами Порталу Дія та отримати інформацію про військовозобов`язаних в державному органі, на підприємстві, в установі, яким надана відстрочка та які переведені на спеціальний військовий облік, що міститься в Реєстрі військовозобов`язаних, а саме: прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія (за наявності) та номер паспорта громадянина України (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті громадянина України); дата народження; ознака військового обліку за призначенням (загальний або спеціальний); дата закінчення строку дії відстрочки та перебування на спеціальному військовому обліку.

У списку зазначаються такі відомості щодо: 1) державного органу, підприємства, установи: повне найменування та місцезнаходження; код згідно з ЄДРПОУ; 2) військовозобов`язаного: прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія (за наявності) та номер паспорта громадянина України (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті громадянина України); строк дії відстрочки.

Формування списку засобами Порталу Дія завершується накладенням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису керівника державного органу, підприємства, установи або уповноваженої ним особи.

Сформований список перевіряється засобами Реєстру військовозобов`язаних з метою перевірки наявності особи в зазначеному Реєстрі.

У разі позитивного результату перевірки, проведеної відповідно до пункту 18 цього Порядку, засобами Реєстру військовозобов`язаних автоматично здійснюється переведення військовозобов`язаного на спеціальний військовий облік на строк дії відстрочки.

З моменту переведення військовозобов`язаного на спеціальний військовий облік він вважається заброньованим та йому надається відстрочка на період, визначений пунктом 2 Порядку № 76, із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2024 № 650.

Згідно з п. 21 Порядку № 650 інформація (відомості, дані) про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації (бронювання) відображається у військово-обліковому документі в електронній формі.

Відповідно до п. 22 Порядку № 650 за заявою працівника в електронній формі, поданою засобами Порталу Дія, може формуватися витяг про бронювання військовозобов`язаного (далі витяг), який є документом, що підтверджує надання військовозобов`язаному відстрочки.

Водночас за змістом положень п. 27 Порядку № 650 бронювання військовозобов`язаного підлягає анулюванню у випадках, визначених п. 13 Порядку № 76 із змінами, внесеними Постановою № 650.

На підставі подання державним органом, підприємством, установою обґрунтованої інформації засобами Порталу Дія або шляхом електронної інформаційної взаємодії військовозобов`язаний засобами Реєстру військовозобов`язаних автоматично переводиться на загальний військовий облік, а бронювання анулюється.

Системний аналіз вищенаведених правових норм дає можливість зробити такі ключові висновки у контексті спірних правовідносин:

- однією із законних підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на певний (визначений) строк є бронювання військовозобов`язаних, які працюють на підприємствах, в установах і організаціях, які є критично важливими для забезпечення потреб Збройних Сил України або функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період; при цьому порядок бронювання за цією підставою визначається Кабінетом Міністрів України;

- заброньовані у встановленому законодавством порядку військовозобов`язані не підлягають призову на військову службу під час мобілізації на весь період наданої відстрочки та можуть проходити військову службу лише у добровільному порядку;

- рішення про бронювання приймається Мінекономіки за списками військовозобов`язаних, які подаються підприємствами, визнаними критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період;

- одним з альтернативних способів (механізмів) бронювання є бронювання засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (Портал Дія)

- у разі бронювання через Портал Дія переведення військовозобов`язаного на спеціальний військовий облік на строк дії відстрочки здійснюється автоматично та не потрубеє вчинення будь-яких інших додаткових дій;

- завершення процедури електронного бронювання та надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відображається у військово-обліковому документі в електронній формі (у застосунку "Резерв+") і сформований витяг про бронювання вважається належним та достатнім документом, який підтверджує надання військовозобов`язаному відстрочки;

- бронювання є чинним протягом всього строку дії відстрочки згідно з рішенням Мінекономіки, водночас відстрочка може бути дострокова анулювана у випадках, передбачених пунктом 13 Порядку № 76.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , як працівник підприємства, що має статус критично важливого для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, із використанням засобів Єдиного державного вебпорталу електронних послуг був заброньований за ПрАТ "ВМЗ "Рошен" терміном до 14.02.2025.

Факт отримання позивачем відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації (бронювання) підтверджується інформацією з його військово-облікового документа в електронній формі "Резерв+" станом на 01.09.2024.

Водночас, з огляду на зроблені вище висновки, є усі підстави вважати, що засобами Реєстру військовозобов`язаних 23.08.2024 автоматично здійснено переведення позивача на спеціальний військовий облік на строк дії відстрочки і з цього моменту він вважається заброньованим.

Це додатково вбачається з витягу із вказаного Реєстру, який наданий відповідачем-1 та з якого чітко видно, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 заброньований на період з 23.08.2024 по 14.02.2024, а у графі "Ким прийнято рішення" зазначено "Автоматично системою", коментар запит на бронювання отримано від Мінцифра.

Таким чином, на основі зібраних та досліджених доказів судом встановлено, що у день прибуття позивача в приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 за оповіщенням та на дату видання оспорюваного наказу від 02.09.2024 №479 позивач був заброньований у визначеному законодавством порядку, а тому не підлягав призову на військову службу під час мобілізації.

Відповідач не заперечує факту бронювання позивача і тієї обставини, що йому було відомо про те, що ОСОБА_1 був заброньований за ПрАТ "ВМЗ "Рошен" в електронній формі засобами Єдиного державного вебпотрталу електронних послуг 23.08.2024.

Поряд з цим доводи відповідача на спростування адміністративного позову зводяться до того, що керівництво ПрАТ "ВМЗ "Рошен" перевищило квоту бронювання кількості своїх військовозобов`язаних працівників (не більше 50 відсотків) станом на 23.08.2024, а тому дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо мобілізації ОСОБА_2 є правомірними.

Оцінюючи вказані аргументи суд повторює, що відповідно до Закону № 3543-XII та прийнятих на його реалізацію нормативно-правових актів заброньовані військовозобов`язані не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, а надана з цих підстав відстрочка може бути анульована виключно у випадках, передбачених законодавством. Тобто, лише у разі анулювання бронювання та після переведення військовозобов`язаного на загальний військовий облік, такий, раніше заброньований військовозобов`язаний може бути мобілізований на загальних підставах.

Відповідно до п. 13 Порядку № 76 надана відстрочка підлягає анулюванню у разі: 1) закінчення строку її дії; 2) завершення підприємством, установою, організацією виробництва товарів, виконання робіт і надання послуг для забезпечення потреб Збройних Сил, інших військових формувань; 3) позбавлення підприємства, установи та організації статусу критично важливого для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період органом, який прийняв рішення про визначення такого підприємства, установи та організації критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період; 4) ліквідації органу державної влади, іншого державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації; 5) звільнення військовозобов`язаного з органу державної влади, іншого державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації (крім звільнення з посади з подальшим призначенням на іншу посаду в межах одного органу державної влади, іншого державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації); 6) тимчасового припинення дії трудового договору військовозобов`язаного з підприємством; 7) обґрунтованого подання керівника органу державної влади, іншого державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи і організації; 8) надання відстрочки з інших причин, визначених статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію"; 9) припинення укладеного договору (контракту) або закінчення строку призначення для працівників спеціалізованих установ ООН, міжнародних судових органів, міжнародних та неурядових організацій та установ, членом, учасником або спостерігачем у яких є Україна, відповідно до укладених міжнародних договорів України; 10) невиконання оператором протимінної діяльності протягом шести місяців робіт з розмінування (гуманітарного розмінування) за сертифікованим процесом (процесами) на основі інформації, поданої Центром протимінної діяльності.

Отже, пунктом 13 Порядку № 76 установлено вичерпний перелік випадків, за умови наявності яких надана відстрочка від призову на військову служби під час мобілізації підлягає анулюванню.

Водночас процедура анулювання бронювання регламентується цим же пунктом та передбачає, що анулювання відстрочки здійснюється за рішенням Мінекономіки на підставі обґрунтованого подання органу державної влади, іншого державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації. Відповідно до зазначеного рішення органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації у п`ятиденний строк з дня його прийняття вилучають у військовозобов`язаного витяг, виданий відповідно до пункту 12 цього Порядку, та надсилають його територіальному центру комплектування та соціальної підтримки, в якому військовозобов`язаний перебуває на військовому обліку (відповідному підрозділу Центрального управління та/або регіональному органу СБУ, відповідному підрозділу Служби зовнішньої розвідки, відповідному підрозділу розвідувального органу Міноборони), з відміткою у відомості видачі бланків спеціального військового обліку (додаток 4). Надана військовозобов`язаному рішенням Мінекономіки відстрочка, строк дії якої не закінчився, вважається анульованою з дня прийняття Мінекономіки іншого рішення про бронювання такого військовозобов`язаного.

Таким чином, за відсутності рішення про анулювання наданої позивачу відстрочки, суд виходить з того, що така відстрочка на момент прийняття оспорюваних наказів була чинною (дійсною), тоді як під час розгляду справи протилежного відповідачами не доведено.

Крім того, на переконання суду, позивач не може нести відповідальність за дії підприємства, працівником якого він є, а відповідач-1, своєю чергою, як суб`єкт владних повноважень, зобов`язаний діяти лише підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України та не повинен і не може перекладати негативні наслідки від таких дій підприємства на позивача, який сумлінно виконав свій обов`язок військовозобов`язаного та з`явився до ТЦК за оповіщенням, навіть у разі якщо такі дії є неправомірними або мають ознаки неправомірних.

Відтак суд погоджується з твердженнями позивача про те, що він був призваний на військову службу всупереч наявному у нього праву на відстрочку терміном до 14.02.2025 і що відповідач-1 протиправно не врахував таке його право при вирішенні питання про можливість призову позивача за мобілізацією.

Щодо відомостей оперативного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у ПрАТ "ВМЗ "Рошен" (Додаток 12 до Порядку № 1487) станом на 21.08.2024, на які посилається відповідач-1 та які, як він вважає, однозначно підтверджують бронювання підприємством працівників у кількості, що перевищує 50 відсотків, то в цьому аспекті суд зазначає наступне.

Порядок № 76 визначає процедуру звітування підприємствами про чисельність військовозобов`язаних, які заброньовані згідно з цим Порядком.

Так, пунктами 14-16 Порядку передбачено, що органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації складають щокварталу звіт про чисельність військовозобов`язаних, які заброньовані згідно з цим Порядком, станом на 1 число місяця, що настає за звітним кварталом.

До звіту включаються зведені показники за органом державної влади, іншим державним органом, органом місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями та за підпорядкованими їм структурними підрозділами і філіями незалежно від їх місцезнаходження.

Звіт подається до 10 числа місяця, що настає за звітним кварталом (додаток 6) центральному органу виконавчої влади, який забезпечує формування та/або реалізує державну політику у відповідній сфері, відповідній обласній, Київській та Севастопольській міській держадміністрації (військовій адміністрації у разі її утворення), Секретаріатові Кабінету Міністрів України, органам, які здійснюють управління державним майном, що забезпечує діяльність відповідно Президента України, Верховної Ради України та Кабінету Міністрів України, підприємствами, установами та організаціями, які визначені критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.

Водночас Додаток 6 до Порядку № 76 містить форму звіту про чисельність військовозобов`язаних, які заброньовані за відповідним підприємством, установою, організацією станом на 1 число місяця, що настає за звітним кварталом.

Отже, нормами Порядку № 76 не встановлено обов`язку підприємств, установ та організацій, які визначені критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, звітувати про чисельність військовозобов`язаних за формою, визначеною додатком 6 до Порядку № 76, перед територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки за місцем обліку заброньованих військовозобов`язаних.

При цьому подання підприємствам звіту вказаної форми стосується лише військовозобов`язаних, які заброньовані згідно з Порядком № 76, тоді як у відповідній звітній таблиці не зазначається чисельність військовозобов`язаних, заброньованих відповідно до переліків посад і професій військовозобов`язаних, які підлягають бронюванню на період мобілізації та на воєнний час, затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 18 березня 2015 р. № 493.

Разом з тим форма відомості оперативного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачена Додатком 12 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 (далі Порядок № 1487), який визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення особовим складом у мирний час та в особливий період.

Відповідно до п. 4 Порядку № 1487 завданнями військового обліку є, зокрема, організація своєчасного бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час.

Згідно з п. 33 Порядку № 1487 інформація про чисельність призовників, військовозобов`язаних та резервістів вноситься до відомості оперативного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 12), яка зберігається разом із списками персонального військового обліку.

Пунктом 34 Порядку № 1487 передбачено, що з метою ведення персонального військового обліку державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, з поміж іншого, здійснюють:

надсилання у семиденний строк з дня видання наказу про прийняття на роботу (навчання), звільнення з роботи, завершення навчання (відрахування із закладу освіти) до відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів повідомлень про зміну облікових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 4);

подання до відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на їх вимогу відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, персональний військовий облік яких вони ведуть.

Тобто пунктом 34 Порядку № 1487 установлено перелік випадків, за яких передбачено подання підприємствами відомостей щодо військового обліку до відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, зокрема на їх вимогу.

Згідно з п. 39 Порядку № 1487 списки персонального військового обліку, а також відомості оперативного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведуться в електронних та/або паперових формах.

Відповідно до п.п. 40-42 Порядку № 1487 щороку до 25 січня (станом на 1 січня) списки персонального військового обліку та відомості оперативного обліку підписуються керівником державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, а також особою, відповідальною за ведення військового обліку, та реєструються в установленому порядку в службі діловодства таких органів, підприємств, установ, організацій.

У разі прийняття на роботу (навчання) призовників, військовозобов`язаних або резервістів інформація про них у п`ятиденний строк вноситься до списків персонального військового обліку та відомості оперативного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів. У разі звільнення з роботи, завершення навчання (відрахування із закладу освіти) призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформація про їх звільнення у п`ятиденний строк вноситься до списків персонального військового обліку, а також до відомості оперативного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

З процитованих нормативних положень Порядку № 1487 вбачається, що відомість оперативного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів є внутрішнім документом, сформованим підприємством для актуалізації відомостей щодо чисельності військовозобов`язаних, які заброньовані та не є формою звітності, яку належить подавати підприємствами до відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки в цілях перевірки дотримання вимог Порядку № 76.

Разом з тим перевірка стану організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підприємствах, в яких працюють військовозобов`язані, які заброньовані за цими підприємствами, здійснюється в порядку, визначеному п.п. 80-83 Порядку № 1487, за питаннями, визначеними у додатку 31 до даного Порядку.

Подання підприємством документів військового обліку, зокрема, відомості оперативного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, передбачається під час проведення перевірки стану військового обліку, зокрема, документальної, в разі наявності відповідного запиту. Підприємства також здійснюють подання до відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на їх вимогу відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, персональний військовий облік яких вони ведуть.

Однак, як встановлено судом під час розгляду справи, жодних запитів як в межах проведення перевірок, так і з інших визначених законом підстав щодо подання ПрАТ "ВМЗ "Рошен" документів військового обліку, в тому числі відомостей оперативного обліку, від ІНФОРМАЦІЯ_2 не надходило і щодо цього підприємства не проводились відповідні перевірки, за результатами яких фіксувалися порушення вимог чинного законодавства у відповідній сфері, зокрема щодо порядку бронювання військовозобов`язаних працівників підприємства під час воєнного стану.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що відповідач-1 помилково посилається на відомості оперативного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у ПрАТ "ВМЗ "Рошен" згідно з Додатком 12 до Порядку № 1487, як на документ, який є належним та допустимим доказом на підтвердження порушення третьою особою вимог Порядку № 76.

Крім того, суд враховує, що доводи відповідача-1 ґрунтуються на відомостях оперативного обліку станом на 23.08.2024, тобто на перехідну дату, яка, зокрема, співпала із закінченням строку бронювання підприємством окремої кількості працівників відповідно до Порядку № 45 (у зв`язку з виконанням мобілізаційного завдання) та оформленням бронювання відповідно до Порядку № 76 (із змінами, внесеними Постановою № 650), як за підприємством, яке має статус критично важливого для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.

Разом з тим, як можна встановити з матеріалів справи, листом від 23.08.2024 № 360 ПрАТ "ВМЗ "Рошен" звернулося на адресу Вінницької обласної військової адміністрації щодо анулювання відстрочок від призову на військову службу військовозобов`язаних працівників у кількості 17 осіб, заброньованих відповідно до наказів Мінекономіки № 6538 від 12.03.2024 та № 12454 від 13.05.2024.

Таке звернення було розглянуте по суті та задоволене наказом Мінекономіки від 04.09.2024 № 23179 "Про анулювання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язаним ПрАТ "ВМЗ "Рошен"

Крім того, у зв`язку із закінченням 23.08.2024 строку дії наданої відстрочки, на адресу Вінницького ОМТЦК надіслано лист ПрАТ "ВМЗ "Рошен" від 28.08.2024 № 372 з проханням знищити в установленому законодавством порядку посвідчення про зарахування на спеціальний військовий облік військовозобов`язаних працівників підприємства згідно із списком, що додається, в кількості 59 осіб.

Також відбулися інші зміни облікованих даних щодо окремих працівників підприємства (припинення трудових відносин, втрата підстав для відстрочки тощо).

Як наслідок, згідно з відомостями оперативного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у ПрАТ "ВМЗ "Рошен" станом на 02.09.2024 та станом на 04.09.2024 кількість заброньованих працівників ПрАТ "ВМЗ "Рошен" не перевищувала граничної норми бронювання у 50 відсотків кількості військовозобов`язаних працівників підприємства про що свідчать надані до суду ПрАТ "ВМЗ "Рошен" докази на виконання вимог суду.

З огляду на викладене при вирішенні справи суд вважає недоведеними і такими, що спростовуються зібраними у справі доказами доводи відповідача-1 про те, що на дату прибуття ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 та прийняття спірного наказу від 02.09.2024 про його мобілізацію, мало місце порушення підприємством, яке забронювало позивача, визначених законодавством обсягів бронювання.

У справі "Рисовський проти України", № 29979/04, рішення від 20 жовтня 2011 року, пункти 70, 71, ЄСПЛ наголосив на особливій важливості принципу "належного урядування", зазначивши при цьому, що він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), п. 119).

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див. зазначене вище рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), n. 58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії" (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі "Трґо проти Хорватії" (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року).

Також відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Однак, як встановлено за результатами розгляду справи, оспорюваний наказ про мобілізацію позивача зазначеним критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень не відповідає та порушує законне право позивача на відстрочку від призову на військову службу.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 02.09.2024 № 479 (в частині, що стосується позивача) визнаються судом обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки суд прийшов до висновку, що позивача безпідставно та неправомірно призвано на військову службу під час мобілізації та направлено до військової частини НОМЕР_1 , тому наказ Військової частини НОМЕР_1 про включення до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 також є протиправним та підлягає скасуванню судом.

Під час розгляду справи відповідачі не надали до суду доказів, які спростовують встановлені вище фактичні обставини.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що з дня відправлення до військової частини НОМЕР_1 позивач проходить військову службу та набув правового статусу «військовослужбовець».

При цьому суд критично оцінює доводи відповідача-1 про неможливість скасування спірних наказів як актів індивідуальної дії, оскільки відповідні повноваження адміністративного суду безпосередньо закріплені у ч. 1 ст. 5 та ч. 2 ст. 245 КАС України, а відповідач помилково посилається практику Верховного Суду, яка не є застосовною до даної адміністративної справи.

В той же час, визначаючись щодо вимог зобов`язального характеру, а саме в частині виключення позивача зі складу військової частини НОМЕР_1 , суд враховує, що у відповідності до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В даному випадку судом встановлено, що на час звернення до суду з даним позовом позивач, на виконання наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про призов на військову службу під час мобілізації від 02.09.2024 № 479 позивач зарахований до списків Військової частини НОМЕР_1 . Зокрема, згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14.05.2024 №272 солдата ОСОБА_1 таким, що "03" вересня 2024 року прибув для подальшого проходження служби, призначити на посаду курсанта до навчального батальйону ВЧ НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення.

Зважаючи на те, що призов позивача здійснено протиправно, суд дійшов висновку для відновлення порушеного права позивача, слід зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виключити солдата ОСОБА_1 зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 .

Приймаючи рішення про відновлення порушених прав позивача у зазначений вище спосіб, суд також враховує, що прийняття Міністерством економіки України наказу від 13.05.2024 за № 12454 "Про бронювання військовозобов`язаних за ПрАТ "ВМЗ "Рошен", яким, серед іншого, заброньовано позивача, зумовлено необхідністю забезпеченням виконання встановлено мобілізаційних завдань (замовлень) в особливий період. Тобто, відповідний наказ про бронювання позивача прийнятий з метою забезпечення стабільної роботи ПрАТ "ВМЗ "Рошен", яке віднесено до категорії критично важливих підприємств, у спосіб збереження в штаті товариства кваліфікованої робочої сили.

Відповідно, перебування позивача в складі військової частини НОМЕР_1 , унеможливлює виконання позивачем своїх посадових обов`язків на товаристві, що, в свою чергу, може дестабілізувати роботу ПрАТ "ВМЗ "Рошен", яке визнано критично важливим для економіки України.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що відповідні критерії відповідачем-1 не дотримані, тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на протиправність наказу ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стало наслідом для винесення наказу ВЧ НОМЕР_1 , суд дійшов висновку про стягнення суових витрат у даній справі за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 у повній мірі в розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 від 02.09.2024 за №479 призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язаного ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 03.09.2024 № 262 в частині зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виключити солдата ОСОБА_1 зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2422,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_2 )

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 )

Суддя Комар Павло Анатолійович