Справа № 520/3473/2020
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2025-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 р.Справа № 520/3473/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН" на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 19.07.2021, головуючий суддя І інстанції: Мороко А.С., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі №520/3473/2020

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН"

до Державна податкова служба України

про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Пларіум Юкрєйн" (далі позивач, ТОВ "Пларіум Юкрєйн") звернулось до суду з позовом до Державної податкової служби України (далі відповідач, ДПС України), в якому просило: визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію ДПС України від 11.02.2020 №524/6/99-00-07-03-02-06/ІПК; зобов`язати ДПС України надати нову індивідуальну податкову консультацію з питання, поставленого у зверненні ТОВ "Пларіум Юкрєйн" про надання індивідуальної податкової консультації від 27.11.2019 вих. №2019/11/27-1, з урахуванням висновків Харківського окружного адміністративного суду; зобов`язати ДПС України надати звіт про виконання рішення суду у тридцятиденний строк з дня набрання законної сили рішенням Харківського окружного адміністративного суду.

Харківський окружний адміністративний суд рішенням від 15.05.2020 позов задовольнив. Визнав протиправною та скасував індивідуальну податкову консультацію ДПС України від 11.02.2020 №524/6/99-00-07-03-02-06/ІПК та зобов`язав ДПС України надати нову індивідуальну податкову консультацію з питання, поставленого у зверненні ТОВ "Пларіум Юкрєйн" про надання індивідуальної податкової консультації від 27.11.2019 №2019/11/27-1 з урахуванням висновків Харківського окружного адміністративного суду у цій справі.

09.07.2021 позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із заявою, в якій просив суд: постановити окрему ухвалу, якою визнати протиправним рішення суб`єкта владних повноважень - відповідача, оформленого у вигляді індивідуальної податкової консультації ДПС України від 22.06.2021 №2511/ІПК/99-00-21-03-02-06, прийнятого без урахування висновків, викладених у рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 15.05.2020 у цій справі; зобов`язати ДПС України вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, що призвело до неврахування висновків, викладених у рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 15.05.2020 у цій справі, та повідомити суд про вжиті заходи не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали.

На обґрунтування вказаної заяви заявник зазначив, що індивідуальна податкова консультація ДПС України від 22.06.2021 №2511/ІПК/99-00-21-03-02-06, надана на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.05.2020 у цій справі є протиправною.

Харківський окружний адміністративний суд ухвалою від 19.07.2021 у задоволенні вказаної заяви відмовив.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 19.07.2021 скасувати та прийняти постанову, якою справу № 520/3473/2020 направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ТОВ "Пларіум Юкрєйн" посилається на те, що видана на виконання рішення суду першої інстанції податкова консультація за своїм змістом прямо суперечить висновкам, викладеним у рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 15.05.2020.

Згідно з ч. 1 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що не перешкоджає розгляду справи в силу приписів ч. 4 ст. 304 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Сторони у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви позивача, поданої у порядку, передбаченому ст. 383 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що в межах справи № 520/3473/2020 судом не надавалася юридична оцінка та не вирішувалось питання про визнання протиправною індивідуальної податкової консультації Державної податкової служби України № 2511/ІПК/99-00-21-03-02-06 від 22.06.2021..

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до ч.. 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача суд постановляє ухвалу про залишення заяви без задоволення, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому статтею 294 цього Кодексу. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

За визначенням наведеним у статті 4 КАС України, адміністративний суд - це суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.

З огляду на зазначене, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Тобто, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він має право звернутись до суду в порядку, передбаченому ст. 383 КАС України із заявою про визнання протиправним рішення дій чи бездіяльності відповідача, яка містила би вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду.

Колегія суддів встановила, що звертаючись із заявою у порядку ст. 383 КАС України представник позивача вказав на те, що індивідуальна податкова консультація ДПС України від 22.06.2021 №2511/ІПК/99-00-21-03-02-06 винесена без врахування висновків, викладених в рішенні Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2020 по справі № 520/3473/2020.

У поданій заяві, позивач між іншим, просить суд постановити окрему ухвалу, якою визнати протиправною Індивідуальну податкову консультацію ДПС України від 22.06.2021 №2511/ІПК/99-00-21-03-02-06, винесену без врахування висновків, викладених у рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 15.05.2020 по справі № 520/3473/2020.

Колегія суддів зазначає, що матеріалами справи підтверджено, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.05.2020 по справі № 520/3473/2020 відповідачем було прийнято Індивідуальну податкову консультацію ДПС України від 22.06.2021 №2511/ІПК/99-00-21-03-02-06.

Тобто, позивач просить скасувати Індивідуальну податкову консультацію ДПС України від 22.06.2021 №2511/ІПК/99-00-21-03-02-06, яка не була предметом розгляду по справі №520/3473/2020.

Отже, колегія суддів вважає, що незгода позивача з Індивідуальною податковою консультацією ДПС України від 22.06.2021 №2511/ІПК/99-00-21-03-02-06 фактично є новими позовними вимогами.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з ч. 3 ст. 9 КАС України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Таким чином, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Тобто, для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що у зв`язку з прийняттям рішення, дією або бездіяльністю суб`єктом владних повноважень порушуються права позивача.

Отже, представник позивача, звертаючись до суду із заявою в порядку ст. 383 КАС України, обрав неналежний спосіб захисту порушених прав.

Крім того, питання щодо винесення окремих ухвал передбачені статтею 249 КАС України та розглядаються в окремому, самостійному процесуальному порядку за правилами статті 249 КАС України.

Частиною 6 ст. 383 КАС України передбачено, що за наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Колегія суддів звертає увагу на те, що суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу лише у разі задоволення заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в порядку статті 383 КАС України.

Доводи апеляційної скарги, щодо порушення вимог ст. 383 КАС України колегія суддів вважає такими, що не спростовують правомірних висновків суду першої інстанції з вище зазначених підстав.

Ухвалюючи це судове рішення колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи зазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття цього судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному судовому рішенні, у зв`язку з чим, підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 312, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН" залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 19 липня 2021 року по справі №520/3473/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк
Повний текст постанови складено 03.02.2025.