Справа № 522/20446/24
Суддя: Куриленко О. М.
Дата ухвалення: 2025-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/947/57/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2025 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Куриленко О.М.

за участю секретаря судового засідання Сопової А.Є.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в залі суду в м. Одесі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, третя особа поліцейський СРПП відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області капрал поліції Кірік Іван Андрійович про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

20.11.2024 року засобами поштового зв`язку до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, третя особа поліцейський СРПП Відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління національної поліції в Одеській області, капрала поліції Кірік Іван Андрійович про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, у якій позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режиму серії ББА №903613 від 06.11.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити; здійснити розподіл судових витрат.

В обґрунтування своїх вимог, зазначав, що 06.11.2024 року поліцейським СРПП Відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління національної поліції в Одеській області, капралом поліції Кіріком Іваном Андрійовичем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ББА №903613 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. У вказаній постанові зазначено, що 06.11.2024 о 20.18 год. на перехресті вул. Вернидуба та вул. Берегова в с.Усатове Одеський район Одеської області, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Audi Q7 д.н.з. НОМЕР_1 здійснив проїзд перехрестя на червоний заборонений сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3е. та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Позивач ОСОБА_1 не погоджується повністю з діями поліцейського СРПП ВП №2 ОРУП №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області Кірік І.А. та винесеною постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності. Зазначає, що на переглянутому ним відеозапису з телефону поліцейського не можливо встановити та ідентифікувати автомобіль, який порушив проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофора. Крім того, в оскаржуваній постанові від 06.11.2024 року відсутнє посилання на технічні дані пристрою, за допомогою якого проводилася відеофіксація адміністративного правопорушення, інші докази на підтвердження вчинення саме водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення в постанові не зазначено. Також, в оскаржуваній постанові від 06.112024 не вказано, який саме нормативний акт було порушено водієм, лише вказано пункт. Сторона позивача вважає, що дії та прийняте рішення про застосування до водія ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суб`єктом владних повноважень, має протиправний характер дій та суперечить законодавству України.

Ухвалою судді Приморського районного суду м.Одеси Косіциної В.В. від 22.11.2024 року вказану справу було передано на розгляд до Київського районного суду м. Одеси на підставі статті 29 КАС України.

Відповідно до Протоколу автоматизованового розподілу судової справи між суддями від 08.01.2025 року справу було передано судді Куриленко О.М.

Ухвалою судді від 09.01.2025 року прийнято до провадження та відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, третя особа поліцейський СРПП відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області капрал поліції Кірік Іван Андрійович про скасування постанови про адміністративне правопорушення. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

22.01.2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача Головного управління Національної поліції в Одеській області Рудь Вікторії Вікторівни надійшла заява про залишення позову без розгляду.

23.01.2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача Головного управління Національної поліції в Одеській області Рудь Вікторії Вікторівни надійшов Відзив на позов, в якому вона просила у задоволенні адміністративного позову відмовити.

31.01.2025 року засобами поштового зв`язку від представника відповідача Головного управління Національної поліції в Одеській області Рудь Вікторії Вікторівни надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи диску з фіксацією правопорушення.

Оцінивши безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.11.2024 року поліцейським СРПП Відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління національної поліції в Одеській області, капралом поліції Кіріком Іваном Андрійовичем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ББА №903613 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. У вказаній Постанові зазначено, що 06.11.2024 о 20.18 год. на перехресті вул. Вернидуба та вул. Берегова в с.Усатове Одеський район Одеської області, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Audi Q7 д.н.з. НОМЕР_1 здійснив проїзд перехрестя на червоний заборонений сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3е. та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про порушення Правил дорожнього руху, зокрема, правопорушення передбачені ч.2 ст.122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 «Про Правила дорожнього руху» (із змінами та доповненнями).

Як передбачено п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №5 80-VIII (із змінами та доповненнями) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За правилами п.1.3 та п.1.9 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП законодавцем передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за порушення правил проїзду перехрестя.

У відповідності до вимог п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

За змістом ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що-мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, із аналізу вищевказаних норм виходить, що саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП.

Так, за змістом оскаржуваної постанови працівника поліції серії ББА №903613 від 06.11.2024 позивач визнаний винуватим в тому, що керуючи транспортним засобом порушив правила проїзд перехрестя, здійснивши проїзд перехрестя на червоний заборонений сигнал світлофору, чим порушив п.8.7.3е.

Проте, з наданого представником відповідача диску з фіксацією правопорушення, вбачається що відеозапис містить лише огляд частини проїзду перехрестя та нижню ліву бокову частину кузова транспортного засобу, який проїхав перехрестя на червоний сигнал світлофору. З відеозапису не можливо ідентифікувати транспортний засіб та зробити висновок, що саме цей транспортний засіб, який зафіксований на відео, належить ОСОБА_1 . Будь-яких інших доказів в оскаржуваній постанові від 06.11.2024 року не вказано та взагалі відсутні будь-які докази того, що водій ОСОБА_1 06.11.2024 року близько 20.18 год. проїжджав дане перехрестя.

Крім того, оскаржувана постанова про притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності від 06.11.2024 року не містить посилання на технічний засіб, який здійснено відеозапис та не зазначено нормативний акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Приписами ч.2 ч.3 ст.283 КУпАП чітко перебачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху технічного засобу, яким здійснено фото та відеозапис, та нормативний акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ч.2 Розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395 передбачено, що зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

Згідно пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція була зазначена у правових висновках Верховного Суду викладених у постанові від 13.02.2020 року по справі №524/9716/16-а, постанові від 26.04.2018 по справі №202/2862/17, постанові від 26.04.2018 року по справі №200/5590/17, постанові від 20.12.2019 року по справі №191/1060/17, постанові від 13.02.2020 року по справі №524/9716/16-а.

Згідно статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Слід зазначити, що оскаржувана постанова не є беззаперечним доказом вчинення позивачем правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Згідно положень ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто положення Закону України «Про Національну поліцію» надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

В даному випадку, стороною відповідача, як суб`єктом владних повноважень, не надано належних доказів на підтвердження порушення позивачем ПДР.

Ця обставина переконливо свідчить про те, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

У відповідності до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до статті 90 КАС України ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Таким чином, при вирішені питання про визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення, винесена відповідачем постанова розглядається як доказ у сукупності з іншими доказами (пояснення особи, яка притягається до відповідальності, свідків, висновки експерта, речові докази, фотоматеріали, протоколом про адміністративне правопорушення), тому не може виступати єдиним доказом, на основі якого встановлюється наявність адміністративного правопорушення.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП України.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

На переконання суду, відповідачем в порядку ч. 2 ст. 77 КАС України не доведено правомірність свого рішення, та не доведено вчинення правопорушення ПДР позивачем.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність скасування постанови серії ББА №903613 від 06.11.2024 року.

Так, ч.3 ст. 286 КАС України містить вичерпний перелік дій суду за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності зокрема суд має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В матеріалах справи міститься квитанція №6 від 15.11.2024 року на суму 605,60 гривень.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 605,60 гривень за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

На підставі викладеного, ч. 2 ст. 122, ст.ст. 251, 252, 268, 276, 278, 279, 282 Кодексу України про адміністративне правопорушення, ст.ст. 2, 6, 7, 72-77, 241, 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, третя особа поліцейський СРПП відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області капрал поліції Кірік Іван Андрійович про скасування постанови про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Скасувати Постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режиму серії ББА №903613 від 06.11.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Закрити провадження по адміністративній справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, у зв`язку із відсутністю у діях в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Одеській області, код ЄДРПОУ: 40108740, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , суму сплаченого судового збору у розмірі 605,60 гривень.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. М. Куриленко