Справа № 480/8300/22
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2025-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 р.Справа № 480/8300/22

Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 24.08.2023 р. у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01.03.2023 по справі № 480/8300/22

за позовом ОСОБА_1

до Сумського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Сумському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Суми)

про визнання дій неправомірнми та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Сумського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Сумському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Суми), в якому просив: визнати дії Сумському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Суми) у наданні безпідставної відмови неправомірними; зобов`язати скасувати висновок про анулювання актового запису про шлюб, який є недійсним від 27.10.2022 р., між ОСОБА_2 зі ОСОБА_3 .

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 01.03.2023 р. в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 24.08.2023 р.: апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01.03.2023 р. у справі № 480/8300/22 скасовано та закрито провадження в справі за позовом ОСОБА_1 ; роз`яснено позивачеві право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 02.05.2024 р. касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 24.08.2023 р. у справі № 480/8300/22 залишено без змін.

ОСОБА_1 подав до Другого апеляційного адміністративного суду заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 24.08.2023 р. у справі № 480/8300/22, в якій просив: визнати неправомірними дії Сумського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Сумському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Суми) (код 24006154) у наданні безпідставної відмови; зобов`язати скасувати висновок про анулювання актового запису про шлюб, який є недійсним від 27.10.2022 р., привести у відповідність шляхом анулювання шлюбу між ОСОБА_2 зі ОСОБА_3 .

У судове засідання відповідач свого представника не направив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

У судовому засіданні представник заявника підтримав заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 24.08.2023 р. у справі № 480/8300/22 та просив її задовольнити.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши заяву позивача про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 24.08.2023 р., вважає, що в задоволенні вказаної заяви необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно із п. 2 ч. 4 ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (ч. 6 ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно із п. 4 ст. 368 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що в адміністративному судочинстві перегляд судових рішень, у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. Підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення. Ці обставини повинні бути належним чином підтверджені письмовими доказами, показаннями свідків, нотаріальною формою певних документів тощо.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Тобто, нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного повного та всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.

Крім того, обставини, на які посилається заявник, як на нововиявлені, повинні бути істотними настільки, що врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийнято, тобто фактично спростовувати зазначені вище висновки суду або свідчити про протилежне. Проте,

Також судом враховується, що Європейський суд з прав людини у рішенні Христов проти України зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду.

Згідно із цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не для нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини.

Також, Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України" (заява № 32053/13) констатував, право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі "Рябих проти Росії", заява № 52854/99, п.п. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 р. (заяви № 29458/04 та № 29465/04) вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Тобто, процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам ст. 6 Конвенції та положенням законодавства України та мають бути збалансовані з реальністю правового захисту та ефективністю рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 24.08.2023 р. у справі № 480/8300/22, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 02.05.2024 р. закрито провадження у справі № 480/8300/22 за позовом ОСОБА_1 до Сумського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Сумському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Суми), оскільки позивач у цій справі, оскаржуючи дії відповідача має намір вирішити питання про анулювання актового запису про шлюб між його батьком та ОСОБА_4 , тобто, спір у цій справі не є публічно-правовим, а предмет перевірки у цій справі виходить за межі повноважень суду адміністративної юрисдикції.

Як вбачається із заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 24.08.2023 р. у справі № 480/8300/22, позивач як на нововиявлену обставину посилається на те, що з відповіді голови Зарічного районного суду м. Суми № Г-73/01-09/79/24 від 05.11.2024 р. позивач дізнався, що рішення по справі Зарічного районного суду м. Суми, на підставі якого видано свідоцтво про розірвання шлюбу серія НОМЕР_1 від 14.12.2004 р. та зроблено актовий запис № 168, стосується позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про розірвання шлюбу.

Тобто, на думку позивача, спеціаліст Сумського міського управління юстиції ОСОБА_7 14.12.2004 р. фактично підробила документи, спеціаліст, який надавав висновок про анулювання актового запису про шлюб, який є недійсним від 27.10.2022 р. не перевірила наявність / відсутність рішення Зарічного районного суду міста Суми № 2-1049 від 16.03.2004 р. як підставу у припиненні першого шлюбу та підставу вважати дійсним повторний шлюб, про, що позивачу стало відомо після винесення судом апеляційної інстанції постанови по справі № 480/8300/22.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що вказані обставини могли бути відомі заявнику на час розгляду справи № 480/8300/22, у зв`язку з чим не можуть бути нововиявленими та не впливають на висновок суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для розгляду справи № 480/8300/22 в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, оскільки вказані заявником обставини як нововиявлені, не є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення та не можуть бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, то суд апеляційної інстанції відмовляє у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 24.08.2023 р. у справі № 480/8300/22.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 320, 322, 325, 326, 328, 329, 361, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 24.08.2023 р. у справі № 480/8300/22 залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі безпосередньо до Верхового Суду.

Головуючий суддя Присяжнюк О.В.
Судді Спаскін О.А. Любчич Л.В.

Повний текст ухвали виготовлений 03.02.2025 року