Справа № 580/12537/24
Суддя: Пономар В. О.
Дата ухвалення: 2025-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/712/53/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2025 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Пономаря В.О.,

за участю секретаря судового засідання Копаєвої Є.В.,

представника позивача Макаєва Р.З.,

представника відповідачів Пугач Л.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області Державної служби України з безпеки на транспорті, Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Макаєв Р.З., звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 03.12.2024 № ПС 001080 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 132-2 КУпАП.

Позовну заяву обґрунтовує тим, що 22.10.2024 між СФГ «Сокіл» (продавець) та ТОВ «Демар Плюс» (покупець) укладено договір купівлі-продажу кукурудзи. У рамках вказаного договору 24.10.2024 у відповідності до пункту 3.1. договору продавець на умовах FCA - склад Продавця (СФГ «Сокіл») відвантажив 24,92 тони кукурудзи. Згідно з Інкотермс 2020, відповідальність за транспортування після передачі товару перевізнику покупця покладається на покупця. Отже, після виїзду транспортного засобу зі складу продавця всі ризики та витрати перейшли до ТОВ «Демар Плюс» та перевізника.

Зважування здійснювалося на сертифікованих електронних автомобільних вагах ЄрМак ВА 60-1-20, які мають чинне свідоцтво про повірку до 01.10.2025. Під час виїзду транспортного засобу зі складу загальна маса склала 41,24 т, що не перевищує на 5 % нормативні 40 т.

Складені та результатами зважування на вагах продавця товарно-транспортна накладна (далі - ТТН) № 1 від 24.10.2024 та видаткова накладна № 64 від 24.10.2024 містять дані про масу вантажу 24,92 т (24 920 кг), що відповідає фактичній вазі товару при завантаженні.

Покупець у господарській діяльності використовує сертифіковані ваги автомобільні електронні ВТА-40, які мають чинне до 24.05.2025 свідоцтво про повірку. Після отримання товару та його зважування його маса також склала 24,92 тонни.

Водночас під час перевезення вантажу інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області Державної служби України з безпеки на транспорті складено акт перевірки, в якому зазначено повну масу транспортного засобу, який перевозив кукурудзу, 43,79 тонни, що на 2,55 тонн більше, ніж та, яка зафіксована при відвантаженні. На підставі матеріалів цієї перевірки 03.12.2024 відповідачем винесено постанову, якою на ОСОБА_1 , як вантажовідправника, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 8 500 грн за перевищення допустимих вагових параметрів транспортного засобу під час перевезення вантажу.

Звертаючи увагу на те, шо продавець після передачі товару не несе відповідальності за його перевезення, а також на те, що відомості внесення до ТТН відповідають фактичній масі, встановленій за допомогою сертифікованих вагів, позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення є протиправною та підлягає скасуванню.

Представник відповідачів 28.01.2025 у відзиві на позов заперечила проти його задоволення, аргументуючи це тим, що факт перевищення вагових норм встановлено належним чином, зокрема, 24.10.2024 під час габаритно-вагового контролю транспортного засобу Renault д/н НОМЕР_1 встановлено фактичну масу транспортного засобу, яка становила 43,79 т (перевищення на 9,47 %). Дані зважування зафіксовані у довідці № ДЗ 006667, акті № АВ 005330 та акті № АР 112718. Під час проведення рейдової перевірки водієм ОСОБА_2 надана ТНТ від 24.10.2024 № 1, вантажовідправником у якій зазначеного СФГ «Сокіл» та у якій вказано меншу ніж фактична масу - 41,24 тони, що є порушенням вимог щодо оформлення ТТН, визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт». Отже, позивач вніс до ТТН недостовірні дані, які не відповідали фактичним результатам зважування. Згідно із ч. 1 ст. 132-2 КУпАП, відповідальність за недостовірні дані у ТТН несе вантажовідправник.

Представник позивача 28.01.2025 подав відповідь на відзив, у якій просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, акцентуючи увагу на передачі відповідальності за вагові параметри після завантаження на підставі умов FCA (Free Carrier) на покупця (ТОВ «Демар Плюс») та перевізника. Через те, що перевізник був призначений покупцем, а зважування на складі показало, що маса вантажу відповідає нормативним параметрам, позивач не може нести відповідальність за вагу товару після виїзду транспортного засобу зі складу. Оскільки первинне зважування (на сертифікованих вагах на складі позивача) та повторне (на сертифікованих вагах покупця) не містять розбіжностей, він наполягає, що продавець вніс достовірні дані до ТТН.

Представник відповідачів 30.01.2024 подала заперечення, у якому просила відмовити в задоволенні позову повністю. Звернула увагу на те, що позивачем не доведено наявність порушень з боку суб`єкта владних повноважень процедури прийняття оскаржуваного рішення, які могли вплинути на кінцевий результат розгляду. Аргументуючи свою позицію, вказала, що позивачем не надано доказів, що внесені показники маси до ТТН від 24.10.2024 № 1 дійсно відповідають даним зважування продавця - СФГ «Сокіл», здійсненого 24.10.2024. До того ж зважування, на які посилається позивач, здійснювалися поза межами процедури перевірки, в різні проміжки часу, не в межах одного стаціонарного або пересувного пункту габаритно-вагового контролю, а тому не можуть бути доказами відсутності перевищення вагових обмежень транспортного засобу. З урахуванням отриманих відомостей ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності як відповідальна особи вантажовідправника, що узгоджується з положеннями ст. 14, 132-2, 279-5 КУпАП.

Процесуальні дії та хронологія руху справи в суді

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.01.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено розгляд справи по суті на 30.01.2025.

В судовому засіданні представник позивача Макаєв Р.З. позов підтримав у повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача заперечили проти задоволення позову, посилаючись на аргументи, викладені у відзиві на позов та запереченні.

Фактичні обставини, встановлені судом

Позивачем (СФГ «Сокіл») та ТОВ «Демар Плюс» 22.10.2024 укладено договір купівлі-продажу кукурудзи, відповідно до якого товар передавався на умовах FCA - склад Продавця.

СФГ «Сокіл» 24.10.2024 оформило товарно-транспортну накладну № 1 та видаткову накладну № 64, у яких зазначено масу товару 24,92 тони. Загальна маса транспортного засобу відповідно до цих документів на момент виїзду зі складу становила 41,24 тони, що на 1,24 тони перевищує допустимі 40 тон (перевищення на 3,1 %).

Як стверджує позивач зважування вантажу здійснювалося на сертифікованих електронних автомобільних вагах ЄрМак ВА 60-1-20, які мають чинне до 01.10.2025 свідоцтво про повірку.

Перевезення здійснювалося вантажним автомобілем Renault (д/н НОМЕР_1 ), перевізник ФОП ОСОБА_3 , водій ОСОБА_2

24.10.2024 о 10:39 на 103 км + 200 м траси Н-08 інспектори Відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області ДСБТ Биченко Б.О. та Обухов О.І. зупинили автомобіль Renault д/н НОМЕР_1 для проведення рейдової перевірки. Зазначена перевірка здійснювалася відповідно до направлення на рейдову перевірку № НР001087 від 17.10.2024 та щотижневого графіка рейдових перевірок.

Водій ОСОБА_2 надав видану СФГ «Сокіл» товаро-транспортну накладу від 24.10.2024 № 1, в якій зазначено вага брутто - 41,240 тон, нетто - 24,92 тони.

Під час габаритно-вагового контролю зафіксовано, що фактична маса транспортного засобу з вантажем становить не 41,240 тони, а 43,79 тони (перевищення нормативної маси на 3,79 тон, тобто на 9,47 %, що є порушенням п. 22.5 Правил дорожнього руху України).

Згідно із наданими представником відповідачів документами зважування здійснювалося за допомогою повіреного засобу вимірювання - вагів автомобільних для зважування у русі 20-ВА-Д-2-1 WWS-0,9 зав № 2061.

Результати перевірки 24.10.2024 оформлено довідкою № ДЗ 006667 про здійснення габаритно-вагового контролю; актом № АВ 005330 про перевищення нормативних вагових параметрів; актом № АР 112718 про перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Водій ОСОБА_2 отримав акт № АВ 005330 та довідку № ДЗ 006667, не висловивши заперечень щодо їх змісту.

У зв`язку з відмовою водія провести приведення маси транспортного засобу у відповідність, транспортний засіб було заблоковано (Акт № АБ 003486 від 24.10.2024).

25.10.2024 після приведення вагових параметрів у відповідність транспортний засіб було розблоковано.

Згідно з доводами позивача та копіями наданих ним документів покупець у господарській діяльності використовує сертифіковані ваги автомобільні електронні ВТА-40, які мають чинне до 24.05.2025 свідоцтво про повірку. Після отримання товару та його зважування його вага співпала з тією, яка зафіксована була продавцем під час відвантаження та склала 24,92 тонни.

На підставі зафіксованих відомостей старшим інспектором Биченком Б.О. складено доповідну записку від 01.11.2024 № 39517/43/18-24 від 01.11.2024.

Рекомендованим листом директору СФГ «Сокіл» за адресами реєстрації господарства та проживання ОСОБА_1 05.11.2024 надіслано повідомлення про розгляд 03.12.2024 у Відділі державного нагляду (контролю) у Черкаській області Державної служби України з безпеки на транспорті справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-2 КУпАП, яке 14.11.2024 отримано позивачем.

У вказаний час ОСОБА_1 за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення не з`явився, заперечень та клопотань не надіслав.

Виконувачем обов`язки начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області Державної служби України з безпеки на транспорті розглянуто справу за наявними матеріалами, без участі особи, яка притягувалася до адміністративної відповідальності.

За результатами 03.12.2024 винесено постанову № ПС 001080 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 8 500 грн.

Відповідно до цієї постанови вантажовідправником СФГ «Сокіл», керівник ОСОБА_1 , внесені (зазначені) відомості про вагу вантажу до ТТН № 1 від 24.10.2024 не відповідають фактичним даним, які перевищують нормативно встановлені законодавством вагові параметри понад 5 %, але не більше 10 %. А саме зазначена маса ТЗ з вантажем склала 43 790 кг при допустимих 40 000 кг. В ТТН № 1 від 24.10.2024 зазначена маса 41 240 тон.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КпАП України передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються ст. 279-1, 279-8 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 229 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, зв`язані з порушенням правил користування автомобільним транспортом, і, зокрема, про адміністративні правопорушення, які передбачені ст. 132-2 КУпАП, розглядають органи автомобільного транспорту.

Пунктами 1.3, 1.9 Правил дорожнього руху визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно із ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі Правила № 30), рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у п. 22.5 Правил дорожнього руху України на 2 % (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Підпунктом 22.5 Правил дорожнього руху України передбачені обмеження як вагових, так і габаритних параметрів транспортних засобів та їх составів. Зокрема, максимальне значення для автомобільних доріг державного значення фактичної маси двовісного або трьохвісного автомобіля з двовісним або трьохвісним причепом становить 40 тон.

Відповідальність за порушення п. 22.5 Правил дорожнього руху України передбачена, в тому числі ч. 1 ст. 132-2 КУпАП.

Згідно із п. п. 1, 7 Положення про Державну службу України з безпеки на наземному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 року, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра з відновлення України Міністра розвитку громад, територій та інфраструктури (далі Міністр) і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті. Укртрансбезпека для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема: використовувати у своїй діяльності транспортні засоби, зокрема спеціалізовані, та засоби вимірювальної техніки; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства; користуватися відповідними інформаційними базами даних державних органів, державною системою урядового зв`язку та іншими технічними засобами; використовувати стаціонарні або пересувні пункти габаритно-вагового контролю; використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі тощо.

Отже, Відділом державного нагляду (контролю) у Черкаській області Державної служби України з безпеки на транспорті з метою забезпечення виконання покладених на нього законодавством завдань, зокрема в частині здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів має право: проводити рейдові перевірки (перевірки на дорозі); використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів, у тому числі є товарно-транспортна накладна.

В силу ст. 51-1 Закону України «Про автомобільний транспорт» саме на вантажовідправника покладено обов`язки вносити до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж відомості про масу або габарити вантажу та надавати перевізнику необхідні документи на вантаж, що містять достовірну інформацію.

Положеннями ч. 1 ст. 132-2 КУпАП передбачена відповідальність за внесення (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що не відповідають фактичним даним, які перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри від 5 відсотків до 10 відсотків включно, крім вантажовідправника, який одночасно є перевізником цього вантажу, а так само внесення (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри від 5 відсотків до 10 відсотків включно, за відсутності оформленого дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні

Суб`єкт відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 132-2 КУпАП, визначений ст. 279-5 КУпАП, за змістом якої, у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені ч. 2 ст. 122-2, ч.ч. 2, 3 ст. 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

У ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що вантажовідправник - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка надає перевізнику вантаж для перевезення та вносить відповідні відомості до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж.

Аналогічне визначення вантажовідправника наведено в абз. 6 глави 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 14.10.97 № 363.

Статтею 132-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність у виді штрафу, що накладається на громадян, фізичних осіб - підприємців або уповноважених посадових осіб вантажовідправника.

У свою чергу, відповідно до ст. 14 КУпАП, посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

З огляду на вказане, ст. 132-2 КУпАП підлягає застосуванню в сукупності зі ст. 14 КУпАП.

Як установлено судом вантажовідправником кукурудзи є СФГ «Сокіл». За приписами вищенаведеного законодавства (ст. 1, 51-1 Закону України «Про автомобільний транспорт») саме вантажовідправник вносить відповідні відомості до ТТН, при цьому він зобов`язаний надавати перевізнику необхідні документи на вантаж, що містять достовірну інформацію.

Вантажовідправником - СФГ «Сокіл» складено ТТН № 1 від 24.10.2024.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, головою СФГ «Сокіл» є ОСОБА_1.

У зв`язку з цим, суд дійшов висновку щодо правомірності притягнення саме ОСОБА_1 , як уповноваженої особи СФГ «Сокіл», до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.132-2 КУпАП.

Одночасно суд відхиляє доводи позивача про те, що умови договору (FCA) купівлі-продажу кукурудзи, укладеного між СФГ «Сокіл» та ТОВ «Демар Плюс», виключають відповідальність продавця після передачі товару перевізнику, оскільки під час вирішення питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності вирішальне значення мають норми законодавства, а не договору, укладеного між двома суб`єктами господарської діяльності.

Також суд бере до уваги, що відповідно до Правил Інкотермс сфера дії Інкотермс обмежується питаннями, пов`язаними з правами та обов`язками сторін договору купівлі-продажу відносно поставки товарів.

З приводу доводів позивача щодо внесення до ТТН достовірних відомостей, які підтвержуються як результатами первинного зважування (на сертифікованих вагах на складі позивача) так і повторного (на сертифікованих вагах покупця) суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Згідно із Порядком здійснення габаритно-вагового контролю, затвердженого Постановою КМУ від 27.06.2007 № 879, контроль здійснюється у пунктах габаритно-вагового контролю або пересувними пунктами контролю посадовими особами Укртрансбезпеки.

У даному випадку контроль проводився пересувним пунктом відповідно до щотижневого графіка перевірок.

Порушень Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженого Постановою КМУ від 08.11.2006 № 1567, у діях інспекторів, які проводили перевірку, не встановлено.

Зважування було здійснене на сертифікованому пересувному пункті габаритно-вагового контролю, що відповідає метрологічним стандартам України.

Вагове обладнання пройшло необхідні метрологічні перевірки, що підтверджується чинними свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 4426, виданим 10.10.2024 ТОВ «Повірочна лабораторія».

Відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (ст. 8), експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, докази в адміністративній справі можуть включати будь-які фактичні дані, отримані у визначеному законодавством порядку.

Перевірка проводилася із застосуванням відеофіксації, результати зважування зафіксовано в автоматичному режимі чеком зважування, а також у довідці № ДЗ 006667 про здійснення габаритно-вагового контролю, актах № АВ 005330 про перевищення нормативних вагових параметрів, № АР 112718 про перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Під час зважування водій транспортного засобу був присутній, про результат зважування йому повідомлено. Водій не висловив жодних заперечень щодо правильності процедури або отриманих результатів, що підтверджується відсутністю його зауважень у складених актах.

У зв`язку з цим, суд звертає увагу на те, що перевірка рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративним судом здійснюється ретроспективно, тобто зважаючи на ті обставини, які існували у минулому на момент прийняття оспорюваного рішення (вчинення дії, допущення бездіяльності). При цьому, суд враховує правову позицію Верховного Суду з цього питання, викладену у постановах від 01.04.2020 у справі № 818/494/18, від 11.06.2020 у справі № 820/2817/17 та від 12.02.2020 у справі № 809/1612/17.

Отже, суд оцінює оспорюване рішення, виходячи лише з тих мотивів, якими керувався суб`єкт владних повноважень при його прийнятті.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивач стверджує, що вага транспортного засобу під час виїзду зі складу була меншою, однак не надав підтвердження того, що його вимірювання здійснювалися саме на сертифікованому обладнанні та в умовах, що виключають похибку.

Водночас позивач не надав жодних вагомих доказів, які могли б поставити під сумнів правильність вимірювань, проведених працівниками відповідача, або вказували на можливі порушення.

Також суд звертає увагу, що будь-які доводи з цього приводу не були висловлені відповідачем ні в процесі габаритно-вагового контролю, ні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, на який він був запрошений.

Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що суб`єкт владних повноважень довів правомірність своїх дій, натомість доводи позивача спростовуються наявними у справі доказами та нормами чинного законодавства. Оскаржувана позивачем постанова в цій справі відповідає вимогам вищезазначених нормативно-правових актів та містить необхідну інформацію, згідно із якою уповноваженою посадовою особою відповідача було встановлено подію, склад адміністративного правопорушення та правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-2 КУпАП. Тому підстав для задоволення позову судом не встановлено.

У зв`язку з цим, ураховуючи положення ст. 139 КАС України, відсутні підстави для стягнення на користь позивача судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись ст. 9,241-246, 250, 257, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області Державної служби України з безпеки на транспорті, Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 31.01.2025.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач 1: Відділ державного нагляду (контролю) у Черкаській області Державної служби України з безпеки на транспорті, адреса місцезнаходження: вул. Хрещатик, 223, м. Черкаси, 18001.

Відповідач 2: Державна служба України з безпеки на транспорті, , адреса місцезнаходження: вул. Фізкультури, 9, м. Київ, 03150.

Суддя В.О. Пономар