Справа № 524/14935/24
Суддя: Мельник Н. П.
Дата ухвалення: 2025-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-адр/524/1/25
03.02.2025 року місто Кременчук
Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі
головуючого судді Мельник Н.П.,
з участю секретаря судового засідання Стешиної В.О.,
представника позивача (адвоката) Ковальчука О.М.,
представника відповідача Департамента патрульної поліції Національної поліції України Коломієць О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ковальчука Олександра Миколайовича про ухвалення додаткового рішення суду по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора першого взводу 3-ї роти БПП у м Кременчуці УПП в Полтавській області Кравченка Анатолія Анатолійовича, батальойона патрульної поліції у м Кременчуці УПП в Полтавській області, Департамента патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, передбачене частиною 5 ст. 121 КУпАП,
У провадженні Автозаводського районного суду міста Кременчука перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до інспектора першого взводу 3-ї роти БПП у м Кременчуці УПП в Полтавській області Кравченка А.А., батальойона патрульної поліції у м Кременчуці УПП в Полтавській області, Департамента патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, передбачене частиною 5 ст. 121 КУпАП.
23.01.2025 судом ухвалено рішення по зазначені справі про задоволення позовної заяви, скасування постанови, винесеної 21.11.2024 інспектором першого взводу 3-ї роти БПП у м Кременчуці УПП в Полтавській області Кравченком А.А. серії ЕНА № 3518471 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за частиною 5 ст. 121 КУпАП, закриття справи про адміністративне правопорушення.
У обґрунтування цієї заяви представником позивача зазначено, що на підставі частини 7 ст. 139, пункту 3 частини 1 ст. 252 КАС України позивачем подано відповідну заяву про стягнення зазначених витрат.
30.01.2025 до суду надійшли заперечення представника відповідача на заяву про ухвалення додаткового рішення, просять відмовити у стягнення витрат на правничу допомогу у повному обсязі, мотивуючи не співмірністю та необґрунтованістю зазначених витрат на правничу допомогу.
У судове засідання з`явився представник позивача (адвокат) Ковальчук О.М., який підтримав подану заяву, просив задовольнити її у повному обсязі у зв`язку з їх обґрунтованістю та доведеністю. Усі понесені позивачем витрати на правничу допомогу є підтвердженими належними доказами, долученими до заяви документами. Зазначив, що своїми запереченнями щодо стягнення витрат на правничу допомогу, відповідач порушує права позивача.
У засіданні представник відповідача Департамента патрульної поліції Коломієць О.Ю. просила відмовити у задоволенні вимог, зазначених у поданій заяві з підстав, вкаханих у поданих запереченнях.
Заслухавши представника позивача (адвоката) Ковальчука О.М., представника відповідачів Департамента патрульної поліції Національної поліції України Коломієць О.Ю., дослідивши матеріали по зазначеній заяві із запереченнями на них, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення у тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви, в тому самому порядку, що й судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
На підставі ст. 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у тому числі і витрати на професійну правничу допомогу (ст. 132 КАС України).
Відповідно до ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Разом з тим, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частин 5 - 7 ст.134 КАС України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частини 1, 7 ст. 139 КАС України).
Ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", визначено, що інші види правової допомоги - це види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Згідно частини 3 ст. 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).
Відповідно до пунктів 1, 2, 6 частини 1, частини 2 ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Склад та розмір витрат, пов`язаних із оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування по справі.
На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення із відміткою банківської установи або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу та розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
У пункті 269 Рішення по цій справі Європейський суд з прав людини зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).
Таким чином, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).
Аналогічні висновки щодо застосування норм матеріального права, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 по справі № 826/1216/16, Верховного Суду від 17.09.2019 по справі № 810/3806/18, від 31.03.2020 по справі № 726/549/19.
Вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат відповідно до предмета спору, значення справи для сторін, при цьому, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися також через принцип співмірності, який, як вже було зазначено вище, включає у себе такі критерії, як складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони.
Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений у постанові Верховного Суду від 02.09.2020 по справі № 826/4959/16.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Крім того, суд має ураховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не має бути явно завищеним. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку із цим суд, з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір із огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг із категорією складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Як слідує із матеріалів справи та заяви про ухвалення додаткового рішення із доданими документами, представником позивача на підтвердження витрат на правничу допомогу суду надано наступні документи:
витяг із договору про надання правничої допомоги №24/11-2 від 22.11.2024;
копію розрахунку понесених витрат адвоката із зазначенням кількості затраченого часу, вартості часу адвоката за 1 годину;
детальний опис робіт, наданих адвокатом від 24.01.2025,
копії 2-х (двох) судових повісток із підтвердженням участі адвоката у судових засіданнях.
Згідно пункту 3 витягу із договору про надання правничої допомоги зазначається, що сторонами погоджено розмір гонорару адвоката 2000 грн за 1 годину роботи адвоката, кінцева сума визначатиметься на підставі акта наданих послуг. Оплата провадиться клієнтом протягом одного календарного дня з дати підписання сторонами цього договору шляхом передплати або акта наданих послуг, або після відшкодування витрат на правничу допомогу на підставі рішення суду за домовленістю сторін.
усна консультація - 0,5 год на суму 1000 грн;
підготовка позову - 2 год на суму 4000 грн;
підготовка відповіді на відзив відповідача Кравченка А.А. - 1 год на суму 2000 грн;
підготовка відповіді на відзив відповідача Департамента патрульної поліції - 1 год на суму 2000 грн;
участь у судовому засіданні 26.12.2024 - 1 год на суму 2000 грн;
участь у судовому засіданні 10.01.2025 - 2 год на суму 4000 грн;
участь у судовому засіданні 23.01.2025 - 1 год на суму 2000 грн.
Надаючи оцінку документам, наданим у обґрунтування розміру понесених судових витрат на правничу допомогу у взаємозв`язку із фактичними обставинами цієї справи, суд зазначає, що спір виник по справі незначної складності, оскільки стосується оскарження постанови відповідача про скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене частиною 5 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 510 грн, не характеризується наявністю виключної правової проблеми, значним суспільним інтересом до її розгляду, великою кількістю зібраних і поданих до суду доказів тощо.
Судом з огляду на приписи частини 5 ст. 242 КАС України враховується правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 17.09.2019 по справі №810/3806/18, згідно якої ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнта. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорара враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Суд відмічає, що належних доказів щодо кількості витраченого адвокатом часу та об`єму наданих послуг до суду не надано.
Таким чином, враховуючи обставини цієї справи та надані представником позивача докази в їх сукупності, враховуючи принципи обґрунтованості, співмірності і пропорційності судових витрат, суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в розмірі 7567,00 грн з урахуванням наступного:
адвокатом не обґрунтовано витрачений час на надання усної консультації та підготовки позову по справі цієї категорії, а тому до стягнення на думку суду підлягає 2000 грн;
адвокатом не обґрунтовано витрачений час на підготовку відповіді на відзиви відповідачів, які містять ті ж самі підстави та обґрунтування, а тому до стягнення на думку суду підлягає 1000 грн;
10.01.2025 судове засідання тривало 1 год 50 хв з 08:08 по 09:59 та підлягає оплаті у розмірі 3667 грн;
23.01.2025 судове засідання тривало з 14:27 по 14:54, тобто 27 хв, після чого суд видалився до нарадчої кімнати для постановлення рішення по справі, яке було оголошене о 18:09:20, при цьому суд звертає увагу, що ні позивач, ні його представник не були присутні на оголошенні рішення, а тому участь адвоката у судовому засіданні 23.01.2025 підлягає оплаті у розмірі 900 грн.
Зважаючи на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Департамента патрульної поліції витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7567 грн 00 коп.
Керуючись ст.ст.132, 139, 252 КАС України, суд
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департамента патрульної поліції на користь позивача ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7567 грн 00 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.П. Мельник