Справа № 333/8828/24
Суддя: Кулик В. Б.
Дата ухвалення: 2025-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/8828/24
Провадження № 2-а/333/21/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого-судді Кулик В.Б., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1568141 від 27.09.2024 року про накладення штрафу у розмірі 3 400,00 грн., передбачене ст. 183 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позову посилався на те, що 27.09.2024 року поліцейським 2 батальйону 2 роти 1 взводу капралом поліції УПП в Запорізькій області Єрмошкіним О.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1568141 від 27.09.2024 року, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП. Вказує, що згідно з фабулою оскаржуваної постанови позивач, 27.09.2024 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння здійснив завідомо неправдивий виклик на лінію 102. Однак, вважає, що виклик на лінію 102 було здійснено з приводу бійки у дворі буд. АДРЕСА_1 . Проте, після приїзду поліції порушники розбіглися у різні боки, на його прохання оглянути місця знаходження правопорушників та свідків співробітники поліції не реагували, навпаки звинуватили його у помилковому виклику. Взяли його паспорт, через хвилин 15 повернули і поїхали, жодного документу на ознайомлення не пропонували. 07.10.2024 року позивач поштою отримав постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП.

Вказує на те, що посадовою особою під час складання оскаржуваної постанови було допущено: неповне встановлення необхідних для вирішення справи обставин; недоведеність встановлених обставин; невідповідність висновків обставинам справи; порушення та неправильне застосування норм матеріального права. Також вказує, що інспектором не було надано жодних доказів, що вказують на вчинення ним адміністративного правопорушення. Вважає, що оскільки у дворі його будинку була бійка, то телефонуючи до поліції розраховував на те, що працівники поліції допоможуть у вирішенні зазначеної ситуації у правовому полі, а тому такі дії не повинні були кваліфікуватись як завідомо неправдивий виклик поліції. А тому просить позов задовольнити.

07.10.2024 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано головуючому судді Кулик В.Б.

Ухвалою судді від 11.10.2024 року матеріали адміністративного позову залишено без руху.

28.11.2024 року позивачем усунуто недоліки, проте не у повному обсязі.

06.12.2024 року ухвалою судді матеріали позову повторно залишено без руху.

17.12.2024 року ОСОБА_1 усунуто недоліки на виконання вимог ухвали суду від 06.12.2024 року.

Ухвалою суду від 17.12.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачеві запропоновано надати відзив на позовну заяву.

30.12.2024 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що суб`єктом правопорушення за ст. 183 КУпАП є позивач, який маючи умисел, свідомо, викликав за телефоном спецлінії 102 поліцію, повідомивши, що у дворі АДРЕСА_1, бійка, що не відповідало дійсності. А тому, оскаржувана постанова винесена інспектором поліції у межах його повноважень, в порядку та спосіб, визначені КУпАП, із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням всіх обставин справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши надані докази та з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 27.09.2024 року поліцейським 2 батальйону 2 роти 1 взводу капралом поліції УПП в Запорізькій області Єрмошкіним О.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1568141 від 27.09.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 здійснив на лінію 102 завідомо неправдивий виклик, чим здійснив адміністративне правопорушення передбачене ст. 183 КУпАП та на нього накладено адміністративний штраф у розмірі 3 400,00 грн.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

За приписами ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема і передбачені ст. 183 КУпАП.

Стаття 268 КУпАП передбачає, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинна містити відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; а також, відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів сплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Статтею 280 КпАП України визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При винесенні постанови інспектором патрульної служби повинно бути з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, але встановлені при розгляді справи обставини свідчать про неналежне з`ясування всіх обставин інспектором, що призвело до прийняття неправильного рішення по справі.

За приписами ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною першою ст. 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України).

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, ст. 183 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, полягає у завідомо неправдивому виклику пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань. Дії правопорушника спрямовані на зрив нормальної роботи таких необхідних для суспільства служб, як пожежна охорона, поліція, швидка медична допомога, аварійні бригади. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа органу Національної поліції має обов`язок всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтею 55 Конституції України гарантовано, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України «Про Національну поліцію України», Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (стаття 6 Закону).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач посилається на те, що відповідач при розгляді справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП належним чином не перевірив інформацію, яку він повідомив, та не довів чи була надана інформація дійсно завідомо неправдивою.

Наведених обставин не спростовано в оскаржуваній постанові і не наведено будь-яких відомостей чи доказів тому, що позивачем було викликано поліцію, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суд вважає, що оскільки у громадському місці - двір АДРЕСА_1, відбувалась бійка, тому позивач, телефонуючи до поліції розраховував на те, що працівники поліції допоможуть у вирішенні зазначеної ситуації у правовому полі, а тому такі дії не повинні були кваліфікуватись як завідомо неправдивий виклик поліції. Також, зазначення того, що позивач перебував у стані алкогольного сп`яніння не підтверджено жодним чином.

Крім того, кожен має право звернутись до поліції для захисту, а поліція зобов`язана відреагувати на звернення і вжити заходи для охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки та порядку.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП є не доведеним.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Згідно з ч. ч. 1, 3, 4 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. ч. 7, 9 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Системний аналіз вказаних законодавчих положень дозволяє суду дійти висновку, що стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, у тому числі, витрати у вигляді судового збору за подання позовної заяви.

Сплата позивачем судового збору за подання позовної заяви у розмірі 605 грн. 60 коп. підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією від 07.10.2024 року.

У зв`язку із задоволенням позову, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп. підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ст. ст. 183, 222, 251, 283, 288КУпАП, ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕГА № 1568141 по справі про адміністративне правопорушення від 27.09.2024 року, винесену поліцейським 2 батальйону 2 роти 1 взводу капралом поліції УПП в Запорізькій області Єрмошкіним О.В. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 3 400 грн. 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (, адреса: м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3) на користь позивача ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його підписання.

Повний текст рішення складено 31 січня 2025 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик