Справа № 935/3119/24
Суддя: Лєдньов Д. М.
Дата ухвалення: 2025-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №935/3119/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2025 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Лєдньов Д.М.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить скасувати постанову №1/425 від 20.09.2024, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ) полковником ОСОБА_2 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

В обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що наведені за змітом постанови обставини, які зводяться до тверджень про ухиленні ОСОБА_1 , 1986 року народження, від виконання військового обов"язку, не прибуття до центру комплектування у відповідний час, визначений повісткою про виклик на ім"я особи, а також про фактичну присутність особи при розгляді справи про адміністративне правопорушеня, не відповідає фактичним даним.

Позивач зауважує, що при розгляді справи він був відсутнім, а нез"явлення за викликом згідно повістки пов"язувалось з виїздом 27.08.2024 року до Волинської області за місцем приживання його матері внаслідок погіршення стану здоров"я останньої. Про вказану обставину повноважних осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомила дружина позивача при особистому візиті до установи у той же день.

Позивач додає, що згідно довідки Коростишівської ЦРЛ від 25.09.2024 року за № 3280 він перебуває на обліку при психоневрологічному кабінеті та потребує постійного лікування.

Вказуючи на відсутність даних на підтвердження складу адміністративного правопорушення, позивач просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 24.12.2024 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без виклику учасників.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому представником сторони зазначено, що 26.08.2024 здійснено оповіщення громадянина ОСОБА_1 про виклик шляхом вручення йому особисто повістки під підпис, де датою прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено 27.08.2024. Проте, у визначенний час позивач не з`явився, причини неявки не повідомив, у зв`язку із чим порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку і мобілізацію.

Представник відповідача у відзиві зазначив, що після доставки позивача органами Національної поліції 15.09.2024 йому було вручено повідомлення (повістку) про виклик на розгляд справи про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що розгляд справи відбудеться 20.09.2024 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_2 , про що позивач особисто розписався в розписці.

За твердженням відповідача, наведені позивачем відомості щодо прибуття 27.08.2024 року до першого відділу ЖРТЦ його дружини з метою повідомлення про необхідність виїзду ОСОБА_1 до хворої матері будь-яким доказами не підтверджено. Крім того, на думку учасника, відповідні обставини не відносяться до причин, що можуть бути визнані поважними відповідно до приписів законодавства.

Представник просить врахувати, що наведене за текстом постанови речення щодо розгляду справи у присутності особи правопорушника, фактично є опискою, при цьому, не спростовує правильності прийнятого рішення з огляду на дотримання процесуальних вимог, встановлених ст.268 КУпАП, згідно з якою справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Оскільки позивач особисто отримав повістку про виклик для розгляду справи, тобто належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення не заявляв, розгляд справи відбувся з дотриманням належних процедур.

Вказуючи на підтвердження дослідженими у справі доказами складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП, відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Судом встановлено наступні обставини.

За змістом постанови по справі про адміністративне правопорушення № 1/425 від 20.09.2024 року, прийняту начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 , громадянину ОСОБА_1 26.08.2024 року вручено повістку з вимогою прибути до первшого відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 27.08.2024 року.

У відповідний час особа не з`явилась, протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття про причини неявки не повідомляла, в подальшому, не прибула до першого відділу ЖРТЦК у строк, що не перевищує сім календарнгих днів.

У зв`язку з наведеним, ОСОБА_1 порушив вимоги ч.1 ст. 22 закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п.п. 23, 24 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Положення ч.3 ст.210-1 КУпАП передбачають настання відповідальності в разі порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що вчинено в особливий період.

Диспозиція наведеної норми передбачає відсильне застосування та має конкретизуватись через відомості про діяння, зміст яких вказує на недотримання визначених вимогами законодавства обов`язків, правил або певного порядку за сферою оборони, мобілізаційної підготовки та мобілізацію.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про оборону України» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

У відповідності до ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Згідно з ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка). У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

За змістом ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оскільки визначений положеннями ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» перелік поважних причин неприбуття не є виключним, не усуває можливості прийняття до уваги інших вагомих даних як причин неприбуття, слід дійти висновку, що з`ясування неявки особи за здійсненим згідно повістки викликом в кожному разі повинно супроводжуватись дослідженням всіх умов реальної здатності особи виконати відповідний обов`язок у сфері мобілізації та мобілізаційної підготовки, з`ясуванням обставин на утруднення виконання такого обов`язку.

В даному випадку позивачем не надано достатніх належних доказів на підтвердження існування поважних причин неявки за викликом у встановлений для прибуття час та місце. Фактична обізнаність про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_6 стороною позивача не спростовується, а наведені у позові твердження щодо погіршення стану здоров"я матері, що потребувало виїзду за її місцем проживання, не лише не доводяться у процесуальному значенні, але й змістовно не розкриваються в обсязі прийнятної сторонньої оцінки дійсних потреб іншої людини (матері), пов"язаною із цим потреби супровідної допомоги.

Суд погоджується з доводами відповідача з приводу того, що у визначений положеннями ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» строк позивач не повідомив про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб. в подальшому до центру комплектування та соціальної підтримки не прибув.

Суд відхиляє зауваження позивача щодо необхідності врахування відомостей про перебування особи на обліку при Коростишівській ЦРЛ, оскільки з виданої КНП "Коростишівська центральна районна лікарня ім. Д.І. Потєхіна" Коростишівсьокї міської ради довідки слідує, що відповідний документ видано 25.09.2024 року, тобто після дати прийняття оскаржуваного рішення.

Не є також підставою для скасування рішення у справі про адміністративне правопорушення допущена за текстом оскаржуваної постанови формулювання: "Громадянин ОСОБА_1 на розгляд справи прибув у визначений час. Розгляд справи проведено у його присутності".

Так, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час та місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові документи; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, при вирішенні питання грунтовності прийнятого суб"єктом владних повноважень рішення суд надає оцінку подіям та обставинам, встановленим за критерієм об"єктивного підтвердження належними та допустимими доказами, вирішує питання про відповідність процедури приняття оскаржуваного рішення закріпленим вимогам.

У відповідності до ч.1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З досліджених судом матеріалів слідує, що позивач належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка від 15.09.2024 року про отримання повістки з особистим підписом особи, на визначений у повістці час не з"явився. Відомості про подання будь-яких заяв або клопотань відсутні.

За таких умов, вищевказане формулювання у тексті постанови щодо присутності особи та не подання заперечень не змінює фактично існуючих обставин, за оцінкою яких суд приходить до висновку про неспроможність таких речень вплинути як на сутність самого оскаржуваного рішення, прийнятого повноважною особою в межах закріплених процесуальних вимог, з наведенням подій та обставин, об"єктивне існування яких знайшло підтвердження в ході судового розгляду, так і на права особи за їх дієвим ініціативним втіленням.

Згідно з п.4 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, враховуючи вказані обставини, суд вважає за доцільне залишити постанову, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 відносно громадянина ОСОБА_1 , без змін, а позовну заяву без задоволення.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 72, 77, 90, 241-256, 271, 283, 286 КАС України, ст.ст. 9, 210-1, 235, 245, 247, 268, 283 КУпАП, суд-

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення за № 1/425 від 20.09.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Д.М. Лєдньов