Справа № 300/3786/24
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2025-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 рокуЛьвівСправа № 300/3786/24 пров. № А/857/30742/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2024 року з вирішення заяви, поданої в порядку статті 383 КАС України (суддя Микитюк Р.В., час ухвалення - не зазначено, місце ухвалення м. Івано-Франківськ, дата складання повного тексту не зазначено),

в адміністративній справі №300/3786/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,

встановив:

У травні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, в якому просив: 1) визнати протиправними дії відповідача, що полягають в обмеженні позивачу загального розміру пенсії, максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, при обчисленні розміру пенсії для її виплати з 20.03.2024 року; 2) зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату пенсії по інвалідності як ліквідатору аварії на ЧАЕС, у розмірі відшкодування фактичних збитків за роботу в зоні відчуження, призначеної відповідно до ч.1 ст. 54 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», без обмеження її розміру на рівні десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 20.03.2024 р., з урахуванням усіх передбачених чинним законодавством надбавок, доплат та підвищень.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.07.2024 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, що полягають в обмеженні ОСОБА_1 загального розміру пенсії, максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, при обчисленні розміру пенсії для її виплати з 20.03.2024 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності як ліквідатору аварії на ЧАЕС, у розмірі відшкодування фактичних збитків за роботу в зоні відчуження, призначеної відповідно до ч.1 ст. 54 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", без обмеження її розміру на рівні десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 20.03.2024, з урахуванням усіх передбачених чинним законодавством, надбавок, підвищень та підвищень, з урахуванням проведених платежів.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2024 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.07.2024 у справі №300/3786/24 - повернуто скаржнику.

Таким чином, зазначене рішення суду набрало законної сили 28.08.2024.

16.10.2024 на адресу суду першої інстанції надійшла заява позивача, подана в порядку статті 383 КАС України, про визнання протиправними дій та бездіяльності, вчинених Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на виконання рішення суду у справі №300/3786/24, в якій просив суд: 1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати суми пенсії без обмеження її розміру на рівні десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність за період починаючи з 20.03.2024 по 30.09.2024 на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.07.2024; 2) зобов`язати відповідача виплатити різницю суми пенсії без обмеження її розміру на рівні десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність за період починаючи з 20.03.2024 по 30.09.2024 на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.07.2024; 3) зобов`язати відповідача виплатити недоплачену різницю суми - 353433,20 грн за період з 20.03.2024 по 30.09.2024 на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.07.2024.

Відповідач подав заперечення на заяву, у якому просив суд відмовити в повному обсязі у задоволення поданої заяви.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.10.2024 заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та бездіяльності, вчинених Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на виконання рішення суду у справі №300/3786/24, у порядку ст.383 КАС України, за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій - залишено без задоволення.

З цією ухвалою суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Апелянт вважає, що оскаржувана ухвала суду прийнята із порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що суд першої інстанції не повністю з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки доданим до заяви доказом, не сприяв повному об`єктивному та неупередженому її розгляду, тому прийшов до неправильного висновку щодо залишення заяви без задоволення, чим порушив основне завдання адміністративного судочинства, що полягає у ефективному захисті прав, свобод та інтересів особи від порушень з боку суб`єкта владних повноважень. Винесена ухвала не призводить безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації. Судове рішення щодо нарахування і виплати пенсійних виплат не може вважатись виконаним у повному обсязі, оскільки майнові права позивача на зазначені виплати на виконання рішення суду порушуються.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить оскаржену ухвалу суду скасувати. Прийняти постанову про винесення окремої ухвали в порядку ст.249 КАС України.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржену ухвалу суду залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.07.2024, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності як ліквідатору аварії на ЧАЕС, у розмірі відшкодування фактичних збитків за роботу в зоні відчуження, призначеної відповідно до ч.1 ст. 54 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", без обмеження її розміру на рівні десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 20.03.2024, з урахуванням усіх передбачених чинним законодавством, надбавок, підвищень та підвищень, з урахуванням проведених платежів.

Згідно перерахунку ГУ ПФУ в Івано-Франківській області на виконання рішення суду у справі №300/3786/24 пенсія позивача перерахована. Підсумок пенсії (з надбавками) склав 40508,33 грн. З урахуванням максимального розміру пенсії: 78945,50 грн, що підтверджується протоколом перерахунку від 18.09.2024 (а.с. 58).

Листом Пенсійного фонду України від 23.09.2024р. №40093-47442/А-03/8-2800/24 повідомлено ОСОБА_1 , що виплату пенсії в новому розмірі на виконання рішення суду від 19.07.2024 буде забезпечено у плановий виплатний період (а.с. 56).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про визнання протиправними дій (бездіяльності) відповідача при виконанні рішення суду від 19.07.2024 року у справі №300/3786/24, виходячи з наступного.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 14 КАС України передбачено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст.370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, відповідно до ч.1 ст.383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Заява про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача щодо невиконання рішення суду, серед іншого має містити інформацію про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформацію про хід виконавчого провадження, у випадку, коли таке відкрито (ч.2 ст.383 КАС України).

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом (ч.3 ст.383 КАС України).

Встановлено, що позивач звернувся до суду із заявою в порядку ст.383 КАС України у зв`язку з тим, що на виконання вказаного вище рішення суду відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача, проте не виплачено суми пенсії за період з 20.03.2024р. по 30.09.2024р. - 353433,20 грн..

У розглядуваній справі суд встановив, що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.07.2024 відповідач провів перерахунок пенсійних виплат позивачу. Розмір пенсії з 20.03.2024 склав 78945,50 грн, в тому числі: 95665,65 грн - основний розмір пенсії від середнього заробітку (17,09497 х 7994,47 грн х 70%); 379,60 грн - додаткова пенсія особам з інвалідністю ІІ групи з числа ліквідаторів ЧАЕС Пост. №112 п. 5; 50,00 грн - цільова допомога особам з інвалідністю внаслідок війни II групи; 944,40 грн - підвищення особам з інвалідністю внаслідок проходження військової служби, прирівняних до осіб з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи (40% від 2361 грн); 543,03 грн - пенсія за особливі заслуги перед Україною (23% від 2361 грн); за мінусом 13083,67 грн - обмеження в індексації з 01.03.2023 року; за мінусом 5553,51 грн - обмеження в індексації з 01.03.2024 року.

У запереченні на заяву позивача, подану в порядку статті 383 КАС України, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 25.10.2024 вказало, що різницю донарахованих коштів на виконання вищезазначеного рішення суду за період з 20.03.2024 по 30.09.2024 в сумі 353433,20 грн внесено до Реєстру судових рішень. Погашення заборгованості, обчисленої на виконання судового рішення, буде здійснено в межах затверджених бюджетних призначень, виділених на цю мету, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Черговість виконання рішень визначається за датою набрання рішенням законної сили.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначати, що із змісту заяви позивача, поданої в порядку статті 383 КАС України, та змісту апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції від 28.10.2024 року видно, що позивач фактично не згідний із результатами виконання судового рішення, зокрема, в частині щодо невиплати перерахованих коштів та встановленою черговістю виплат.

Апеляційний суд зазначає, що в силу положень ч.4 ст.372 КАС України, примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

За правилами ч.1 ст.373 КАС України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

В свою чергу, виконавчі листи, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, є виконавчими документами, які підлягають примусовому виконанню відповідно до Закону України Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016.

Стаття 1 вказаного Закону визначає виконавче провадження як завершальну стадію судового провадження і примусове виконання судових рішень, що передбачає сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень, які проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Порядок виконання рішень немайнового (зобов`язального) характеру визначений розділом VIII Закону №1404-VIII.

В свою чергу, положеннями статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що повноваження щодо вчинення дій щодо примусового виконання рішення суду, в тому числі і щодо перевірки його виконання, належать передусім до повноважень виконавців, а звернення до суду в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України є виключною мірою, якщо позивачем було вичерпано усі можливі механізми на стадії примусового виконання рішення суду.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, що наведена у постановах від 27 червня 2019 року у справі №807/220/18, від 21 березня 2019 року у справі №805/1458/17-а.

До того ж, аналогічний підхід застосовано в ухвалах Верховного Суду від 05 липня 2021 року у справі №260/636/19, від 18 грудня 2020 року у справі №200/5793/20-а та від 13 вересня 2021 року у справі №9901/235/20.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 звернув увагу, що статті 382 і 383 Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

У розглядуваній справі колегія суддів зауважує, що матеріали справи містять докази того, що 13.09.2024р. старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову ВП №76046971 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №300/3786/24, виданого 03.09.2024 (а.с. 57).

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у наданих суду поясненнях покликається на те, що невиконання судового рішення Головним управлінням в частині повної виплати грошових коштів пов`язане з відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів.

Тобто, Головне управління з об`єктивних підстав не може повністю виконати рішення суду, тому наразі відсутні підстави вважати, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо невиплати позивачу суми пенсії на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.07.2024.

В такій ситуації відсутні правові та фактичні підстави для застосування механізму, визначеного статтею 383 КАС України, про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Приймаючи до уваги встановлене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність обставин, які б підтверджували доводи заявника про наявність підстав для задоволення заяви позивача, поданої в порядку статті 383 КАС України, оскільки така є необґрунтованою та передчасною, що спростовує доводи апеляційної скарги.

З урахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції всебічно з`ясовано обставини справи, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, ухвалу судом першої інстанції винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 383 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2024 року з вирішення заяви, поданої в порядку статті 383 КАС України в адміністративній справі №300/3786/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль