Справа № 445/34/25
Суддя: Кіпчарський О. М.
Дата ухвалення: 2025-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 445/34/25
Провадження № 2-а/445/15/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2025 року Золочівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Кіпчарського О.М.

за участю секретаря

судового засідання Кшемінської О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

06 січня 2025 року через систему «Електронний суд» до Золочівського районного суду Львівської області звернувся ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Неофіту Д.Б., із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позову зазначає, що постановою ІНФОРМАЦІЯ_1 №764 від 31.12.2024 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штраф у розмірі 17 000,00 грн. З оскаржуваною постановою він не погоджується, зазначає, що йому не було роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, у нього наявний військово-обліковий документ, який оформлений в електронній формі, вказане правопорушення він не міг вчинити в вересні 2013 року, оскільки норма ст. 210 КУпАП почала діяти лише з 19.05.2024 року, додатково покликається на положення ст. 38 КУпАП, згідно якої стягнення може бути накладеним не пізніше ніж через два місяці з дня вчинення правопорушення.

Як наслідок, просить скасувати оскаржувану постанову № 764 від 31.12.2024 року, а провадження в адміністративній справі закрити.

Ухвалою судді Золочівського районного суду Львівської області від 08.01.2025 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи за правилами ст. 286 КАС України, у порядку спрощеного провадження, без виклику сторін, за наявними матеріалами. Надано відповідачу строк на подання відзиву щодо заявленого позову.

13.01.2025 року відповідачем подано до суду відзив щодо заявленого позову, відповідно до якого з позовними вимогами останній не погоджується. Вказує, що 30.12.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 особисто прибув та звернувся із заявою про постановку на військовий облік військовозобов`язаний ОСОБА_1 . При перевірці та уточнення його військово-облікових даних та перевірки облікових документів встановлено, що станом на 30.12.2024 в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про ОСОБА_1 , 1984р.н. на військовому обліку відсутні, не прив`язаний до жодного військкомату, військово-обліковий документ відсутній. Зареєстрований та проживає ще з 04.09.2013 в АДРЕСА_1 , однак не став на військовий облік військовозобов`язаних по місцю фактичної реєстрації та проживання.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 1 частини 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів за що передбачено адміністративна відповідальність в особливий період, згідно ч.3 ст.210 КУпАП. За результатом чого начальником групи військового обліку сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_3 старшим лейтенантом ОСОБА_2 складено адміністративний протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП відносно громадянина ОСОБА_1 , № 632 від 30.12.2024 року. Враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 , скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210 КУпАП, відносно нього начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 було винесено постанову № 764 від 31.12.2024 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності та накладено адміністративний штраф в розмірі 17 000 тис. грн.

Зазначає, що докази винуватості позивача за ч. 3 ст. 210 КУпАП наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та долучені до даної адміністративної справи, права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП ОСОБА_1 роз`яснювались, про що останній розписався в протоколі про адміністративне правопорушення, відсутність військово-облікового документу не являлось підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, правопорушення є триваючим та закінчене в момент прибуття 30.12.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 для написання заяви з метою постановки на військовий облік. Як наслідок, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відзив відповідача подано вчасно із доказами надсилання їх позивачу, відповідь на відзив на адресу суду не надходила.

Судом враховано час, який необхідний для поштових пересилань документів. Станом на 31.01.2025 року будь-яких інших заяв чи клопотань від учасників справи не надходило.

Із аналізу зазначеного вище вбачається, що сторони у справі на власний розсуд розпорядились своїми правами щодо предмета спору, а тому несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ними відповідних процесуальних дій.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України, якщо розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Положеннями ст. 159 КАС України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Ознайомившись із доводами позивача та відповідача, викладеними у позовній заяві та відзиві на позов, наданими учасниками документами та вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Статтею 65 Конституції України передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Приписами п.1, п.2, абз.6, 8 п.3 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», передбачено, що Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно положень ст.33 Закону України «Про військову службу та військовий обов`язок» військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання.

Додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМ України від 30.12.2022 №1487, затверджено правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Відповідно до п.1 ч.1 Правил, визначено обов`язок громадян перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної політики.

З 19.05.2024 в Закон №2232-ХІІ внесені зміни, зокрема, п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані виконувати правила військового обліку.

Також 19.05.2024 набув чинності Закон 3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», внаслідок чого стаття 210 КУпАП в редакції Закону України № 3696-IX від 09 травня 2024 року, який набув чинності 19 травня 2024 року, передбачає відповідальність за:

- порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку (частина перша);

- повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню (частина друга).

За вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, передбачено стягнення від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.3 ст. 210 КУпАП).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан, який діє і на час розгляду справи.

Відповідно до примітки ст. 210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Як вбачається із представлених матеріалів, позивач ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з 04.09.2013 року.

Позивач є військовозобов`язаним та на військовий облік за місцем проживання та реєстрації не ставав з 2013 року, чого останній фактично не заперечує.

З заявою про постановку на військовий облік за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 звернувся лише 30.12.2024 року.

Не перебування відповідача на військовому обліку станом на 30.12.2024 вбачається також з його облікової карточки, доданої представником відповідача до відзиву на позов.

Таким чином, позивачем порушено вищевказані Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, оскільки останній став на військовий облік лише 30.12.2024 року, тобто в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, яка в свою чергу діє з 19.05.2024 року.

Позивач мав більш ніж достатньо часу подати відповідну заяву з необхідними документами до органу ТЦК та СП за місцем свого проживання та реєстрації, в даному випадку до ІНФОРМАЦІЯ_1 , для постановки на військовий облік, однак цього не вчинив, доказів поважності не вчинення вказаних дій, ні до ТЦК та СП, ні до суду не надав.

Відповідно до ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Твердження представника позивача, що ОСОБА_1 в ході провадження у справі про адміністративне правопорушення не було роз`ясненого його прав передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП є безпідставними, оскільки позивач поставив свій підпис у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення.

Слід також зауважити, що позивачем вчинено триваюче правопорушення, яке виявлено 30.12.2024 року, відтак, строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, а саме, що адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення, на момент винесення оскаржуваної постанови не сплинув.

Позивачем надано електронний військово-обліковий документ з додатку «Резерв +», згідно якого дані уточнено 04.10.2024 року.

Разом з тим, оскаржуваною постановою від 31.12.2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП за те, що він не перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних, а не за відсутність військово-облікового документу.

За цієї ж підстави фактично не підлягає застосуванню примітка до ст. 210 КУпАП, яка застосовується до правопорушень щодо оновлення/уточнення даних, а не постановки на військовий облік.

Варто зазначити, що електронне оновлення даних не свідчить про те, що особа виконала положення Закону та стала/перебуває на військовому обліку.

Суд враховує також, що позивач самостійно підтвердив той факт, що він не перебував на військовому обліку та звернувся до відповідача лише 30.12.2024 року із заявою про взяття його на такий облік.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та повинен дотримуватись правил військового обліку.

Позивач вказані правила порушив, на військовий облік своєчасно не став, допустив дане порушення в умовах особливого періоду, а відтак в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено «поза розумним сумнівом», на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Відтак, постановляючи оскаржувану постанову, відповідач діяв правомірно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а оскаржувана постанова є обґрунтована, тобто прийнята з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Згідно із приписами ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, а тому вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову, залишивши оскаржувану постанову без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, 77, 90, 139, 143, 242-246, 286 КАС України, статтями 247, 268, 279 , 280, 293 КУпАП, суд -

у х в а л и в :

позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без задоволення.

Постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № 764 від 31 грудня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено та підписано 31 січня 2025 року.

Суддя Кіпчарський О.М.