Справа № 300/6143/24
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2025-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 лютого 2025 року

м. Київ

справа №300/6143/24

адміністративне провадження №К/990/2180/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Уханенка С.А.,

суддів: Мацедонської В.Е., Кашпур О.В.,

перевірив касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - Дяченка Олексія Володимировича на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив: визнати протиправними дій щодо обчислення та виплати грошового забезпечення з 22 листопада 2022 року по 31 грудня 2022 року, грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 року; зобов`язати здійснити перерахунок грошового забезпечення, а саме: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості військової служби, щомісячної премії, інших надбавок та доплат 22 листопада 2022 року по 31 грудня 2022 року, грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44; визнати протиправними дій щодо обчислення та виплати грошового забезпечення з 01 січня 2023 року по 28 квітня 2023 року, грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 року; зобов`язати здійснити перерахунок грошового забезпечення, а саме: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості військової служби, щомісячної премії, інших надбавок та доплат з 01 січня 2023 року по 28 квітня 2023 року, грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2024 року визнано неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду із позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, з підстав, зазначених у заяві про поновлення строку звернення до суду від 26.08.2024. Позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу з усіма доданими до неї матеріалами.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2024 року про повернення позовної заяви у цій справі - без змін.

16 січня 2025 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» представник позивача надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2024 року у цій справі.

Предметом касаційного оскарження є ухвала суду першої інстанції, після її перегляду в апеляційному порядку, про повернення позовної заяви.

Згідно з частиною другою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3, 4, 5, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Отже, за приписами частини другої статті 328 КАС України ухвала суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві, після її перегляду в апеляційному порядку, та постанова суду апеляційної інстанції за наслідками її перегляду, можуть бути оскаржені в касаційному порядку.

Разом з тим, відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження судового рішення в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Так, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, зазначив, що КАС України не містить норм, які б передбачали строк звернення до адміністративного суду з позовом про стягнення недоотриманої/заборгованої заробітної плати/винагороди, тому застосуванню до спірних правовідносин підлягає стаття 233 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), яка містить спеціальні для окреслених правовідносин норми, які встановлюють строк звернення до суду за захистом порушеного в матеріальному аспекті права на оплату праці. Суди встановили, що згідно наказу від 03 вересня 2023 року № 571-ОС позивача звільнено з військової служби, однак з цим позовом до суду представник позивача звернувся 31 липня 2024 року. Суди наголосили, що на дату звернення позивача до суду стаття 233 КЗпП України вже діяла у редакції, викладеній згідно із Законом №2352-ІХ і передбачала тримісячний строк звернення до суду.

Суди відхилили довід позивача про отримання ним листа від 24 липня 2024 року №09/А-1298/1341 від відповідача у відповідь на звернення, оскільки суди вказали, що вказаний документ свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в спірному випадку.

Враховувавши викладене, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, застосував пункт 9 частини четвертої статті 169 КАС України та повернув позову заяву.

Водночас заявник касаційної скарги зазначає, що у цій справі є вимоги визнати протиправними дії відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу належного йому грошового забезпечення, тобто предметом розгляду цієї справи є порушення законодавства про оплату праці.

Скаржник вказує, що враховуючи частину другу статті 233 КЗпП України та статтю 30 Закону України «Про оплату праці», обов`язок письмового повідомлення про нараховане та виплачене грошове забезпечення (заробітну плату) з розшифровкою по видах із зазначенням конкретних сум покладається безпосередньо на роботодавця. Скаржник зазначає, що з метою отримання інформації про виплачене грошове забезпечення позивач 09 липня 2024 року звернувся із заявою до відповідача, проте у відповідь на заяву позивача відповідачем надано лист від 24 липня 2024 року №09/ А-1298/1341, в якому зазначено, що грошове забезпечення позивачу у період захисту України виплачувалось не у повному обсязі та надано повідомлення про суми нараховані та виплачені позивачу при звільненні.

Далі скаржник вказує, що позивач 08 серпня 2024 року у тримісячний термін із дати отримання повідомлення про суми нараховані та виплачені позивачу при звільненні від 24 липня 2024 року №09/А-1298/1341 звернувся до адміністративного суду із даною позовною заявою.

На переконання скаржника, позивач не міг знати йому грошове забезпечення виплачувалась у повному обсязі чи ні та чи є підстави для звернення до суду, оскільки відповідачем не надавались у період захисту позивачем України повідомлення про нараховане та виплачене грошове забезпечення із розшифровкою по видах із зазначенням конкретних сум у порушення статті 30 Закону України «Про оплату праці».

На думку скаржника, вважає, ухвала суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції є такими, що не відповідають нормам процесуального права та підлягають скасуванню.

Враховуючи доводи касаційної скарги, а також враховуючи приписи частини третьої статті 333 КАС України, Суд дійшов висновку, що наслідки розгляду такої скарги можуть мати значення для формування єдиної правозастосовної практики, тому наявні правові підстави для допуску касаційного провадження у цій справі.

Отже, підставою відкриття касаційного провадження є правильність застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права, зокрема, правильності застосування положень пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України щодо підстав для повернення позовної заяви.

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 248, 330, 334 КАС України, Суд

У Х В А Л И В:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - Дяченка Олексія Володимировича на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

2. Витребувати справу № 300/6143/24 із Івано-Франківського окружного адміністративного суду.

3. Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС "Електронний кабінет", а у разі його відсутності - засобами поштового зв`язку.

4. Іншим учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів надіслати через підсистему "Електронний суд" у вигляді електронних документів до їхніх електронних кабінетів, якщо ці учасники внесені до цієї автоматизованої системи. В іншому випадку, документи надсилаються цим учасникам засобами поштового зв`язку.

5. Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: С.А. Уханенко

Судді: О.В. Кашпур

В.Е. Мацедонська