Справа № 640/14638/19
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2025-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Собківа Я.М.,

суддів: Сорочка Є.О., Чаку Є.В.,

за участю секретаря: Ольшевської Ж.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року у справі за адміністративним позовом Представництва "Алкон Фармасьютікалс ЛТД", яке діє в інтересах Компанії "Alcon Pharmaceuticals Ltd" до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Представництво "Алкон Фармасьютікалс ЛТД", яке діє в інтересах Компанії "Alcon Pharmaceuticals Ltd" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.03.2019 № .

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року адміністративний позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі Головне управління ДПС у м. Києві, посилаючись на порушення окружним адміністративним судом норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні, суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що в результаті проведення документальної планової виїзної перевірки представництва "Алкон Фармасьютікалс ЛТД" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 30.09.2018, валютного законодавства за період з 01.01.2015 по 30.09.2018, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 30.09.2018, працівниками Головного управління ДФС у м. Києві був складений акт від 22.02.2019 № 140/26-15-14-06-04/26607550.

Відповідно до п. 1 Висновку Акту, на думку працівників ГУ ДФС, перевіркою встановлено порушення позивачем пп. 141.4.7 п. 141.4 ст. 141 Податкового кодексу України (далі - ПК України), в результаті чого занижено позивачем податок на прибуток всього у сумі 6 868 252 грн., а саме за 2015 рік - на суму 2 126 408,00 грн., за 2016 рік - на суму 1 909 168,00 грн., за 2017 рік - на суму 1 438 166,00 грн. та за три квартали 2018 року - на суму 1 394 510,00 гривень.

На підставі Акту від 22.02.2019 ГУ ДФС було прийнято податкове повідомлення- рішення від 22.03.2018 № форма "Р", згідно якого у зв`язку із порушенням позивачем пп. 141.4.7 п. 141.4 ст. 141 ПК України було збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток іноземних юридичних осіб (код платежу 11020500) на 5 927 305 грн., у тому числі 4 741 844 грн. - сума основного грошового зобов`язання, 1 185 461 грн. - сума штрафної (фінансової) санкції.

Вважаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідача протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх охоронюваних законом прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп.14.1.193 п. 14.1 ст. 14 ПК України постійне представництво - постійне місце діяльності, через яке повністю або частково проводиться господарська діяльність нерезидента в Україні, зокрема: місце управління; філія; офіс; фабрика; майстерня; установка або споруда для розвідки природних ресурсів; шахта, нафтова/газова свердловина, кар`єр чи будь-яке інше місце видобутку природних ресурсів; склад або приміщення, що використовується для доставки товарів, сервер. З метою оподаткування термін "постійне представництво" включає будівельний майданчик, будівельний, складальний або монтажний об`єкт чи пов`язану з ними наглядову діяльність, якщо тривалість робіт, пов`язана з таким майданчиком, об`єктом чи діяльністю, перевищує шість місяців; надання послуг нерезидентом (крім послуг з надання персоналу), у тому числі консультаційних, через співробітників або інший персонал, найнятий ним для таких цілей, але якщо така діяльність провадиться (в рамках одного проекту або проекту, що пов`язаний з ним) в Україні протягом періоду або періодів, загальна тривалість яких становить більш як шість місяців, у будь-якому дванадцятимісячному періоді; резидентів, які мають повноваження: діяти від імені виключно такого нерезидента (проведення переговорів щодо суттєвих умов та/або укладення договорів (контрактів) від імені цього нерезидента), що призводить до виникнення у цього нерезидента цивільних прав та обов`язків; та/або утримувати (зберігати) запаси товарів, що належать нерезиденту, із складу яких здійснюється поставка товару від імені нерезидента, крім резидентів, що мають статус складу тимчасового зберігання або митного ліцензійного складу. Постійним представництвом не є використання будівель або споруд виключно з метою зберігання, демонстрації або доставки товарів чи виробів, що належать нерезиденту; зберігання запасів товарів або виробів, що належать нерезиденту, виключно з метою зберігання або демонстрації; зберігання запасів товарів або виробів, що належать нерезиденту, виключно з метою переробки іншим підприємством; утримання постійного місця діяльності виключно з метою закупівлі товарів чи виробів або для збирання інформації для нерезидента; направлення у розпорядження особи фізичних осіб у межах виконання угод про послуги з надання персоналу; утримання постійного місця діяльності виключно з метою провадження для нерезидента будь-якої іншої діяльності, яка має підготовчий або допоміжний характер.

26.02.2002 набрала чинності ратифікована законом України від 10.01.2002 № 2929-ІІІ Конвенція між Урядом України і Швейцарською Федеральною Радою "Про уникнення подвійного оподаткування стосовно податків на доходи і на капітал" (далі - Конвенція).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 Конвенції, для цілей цієї Конвенції термін "постійне представництво" означає постійне місце діяльності, через яке повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність підприємства. Термін "постійне представництво", зокрема, включає: а) місце управління; b) відділення; с) контору; d) фабрику; е) майстерню; f) шахту, нафтову або газову свердловину, кар`єр або будь-яке інше місце видобутку природних ресурсів; і д) склад або інше приміщення, яке використовується як торгова точка.

Відповідно до п. "е" ч. 4 ст. 5 Конвенції, незважаючи на попередні положення цієї статті, термін "постійне представництво" не включає утримання постійного місця діяльності виключно з метою реклами, для надання інформації, для проведення наукового дослідження або здійснення для підприємства будь-якої іншої діяльності підготовчого чи допоміжного характеру.

Відповідно до ст. 2 статуту Компанії "Alcon Pharmaceuticals Ltd" (Швейцарія), метою Компанії є купівля та продаж, імпорт та експорт, виробництво, розповсюдження та реалізація, для роздрібної та оптової торгівлі, рецептурної та безрецептурної фармацевтичної продукції; хірургічних пристроїв; медичного обладнання, включаючи приладдя та запасні частини, для офтальмологічних та оториноларингологічних процедур; лазерне і рефракційне обладнання; засоби догляду за контактними лінзами; споживчі засоби для догляду за очима; харчові добавки і будь-які інші матеріали або продукція, пов`язані з ними, у Швейцарії та за кордоном. Для цього Компанія може надавати консультаційні, освітні, навчальні, програмні, технічні та управлінські послуги та брати участь у промислових і комерційних підприємствах. Вона також може брати участь у фінансуванні, у тому числі шляхом надання гарантій та поручництва будь- якого виду, інших суб`єктів групи, до якої належить Компанія в загальних інтересах такої групи, а також засновувати філії та представництва або утворювати дочірні підприємства у Швейцарії та за кордоном. Також Компанія може здійснювати будь-яку діяльність, безпосередньо або опосередковано пов`язану з метою, зазначеною у цьому документі.

Тобто, в межах своєї діяльності головна компанія займається не лише виробництвом та збутом власних лікарських засобів, але має право здійснювати збут лікарських засобів інших виробників. У зв`язку з цим головна компанія має право здійснювати заходи для підготовки збуту продукції інших виробників з метою її подальшого перепродажу в Україні.

У свою чергу, представництво зареєстроване відповідно до затвердженої наказом Міністерства зовнішніх економічних зв`язків і торгівлі України від 18.01.1996 № 30 (у редакції наказу Міністерства економіки України від 15.06.2007 № 179) "Інструкції про порядок реєстрації представництв іноземних суб`єктів господарської діяльності в Україні".

Згідно п. 12 зазначеної Інструкції, представництво суб`єкта господарської діяльності не є юридичною особою і не здійснює самостійно господарської діяльності, у всіх випадках воно діє від імені і за дорученням іноземного суб`єкта господарської діяльності, зазначеного у свідоцтві про реєстрацію.

Як слідує з Інструкції, представництво не є самостійним суб`єктом господарювання, воно є лише відокремленим підрозділом головної компанії з місцерозташуванням в Україні, а отже, всі дії представництва слід визначати як дії головної компанії.

Згідно зі ст. 9 Закону України "Про лікарські засоби" лікарські засоби допускаються до застосування в Україні після їх державної реєстрації, крім випадків, передбачених цим Законом. Згідно ст. 21 Закону України "Про рекламу" дозволяється реклама лише таких лікарських засобів, медичних виробів та методів профілактики, діагностики, лікування і реабілітації, що в установленому порядку дозволені центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, до застосування в Україні.

Як встановлено судом першої інстанції, з метою дотримання зазначених законів, представництво допомагало головній компанії здійснювати реєстрацію лікарських засобів, що дозволяло "Alcon Pharmaceuticals Ltd" на території України здійснювати "...експорт..., розповсюдження та реалізацію, для роздрібної та оптової торгівлі, рецептурної та безрецептурної фармацевтичної продукції ...за кордоном", як про те прямо зазначено в статуті головної компанії.

Зміст допоміжної та підготовчої діяльності представництв розкривається також в офіційному Коментарі до "Типової конвенція ООН про уникнення подвійного оподаткування між розвинутими країнами та країнами, що розвиваються, та коментарів до неї" (на основі якої підписано "Конвенцію між Урядом України і Швейцарською Федеральною Радою про уникнення подвійного оподаткування стосовно податків на доходи і на капітал").

У п. 23, 24 зазначеного Коментаря вказано наступне: "Визнається, що таке місце ведення підприємницької діяльності цілком могло б сприяти підвищенню продуктивності підприємства, однак надані їм послуги настільки віддалені від місця фактичної реалізації прибутку, що цьому постійному місцю ведення підприємницької діяльності важко приписати будь-який прибуток. Прикладами є постійні місця ведення підприємницької діяльності, які використовуються виключно з метою реклами, надання інформації, науково-дослідницької діяльності або обслуговування патентних договорів або договорів про надання ноу-хау, якщо така діяльність має підготовчий або допоміжний характер. Часто важко провести різницю між діяльністю, що має підготовчий або допоміжний характер і не має такого характеру. Вирішальний критерій полягає в тому, чи становить діяльність самого постійного місця ведення підприємницької діяльності істотну і значну частину діяльності підприємства в цілому. Кожен конкретний випадок має бути оцінений з урахуванням його особливостей."

Представництво самостійно не здійснювало на території України підприємницької діяльності, воно не укладає договори купівлі-продажу (імпорту/експорту) лікарських засобів, не розповсюджувало їх. Тобто, позивач не здійснював видів статутної діяльності, які зазначені у ст. 4 статуту "Alcon Pharmaceuticals Ltd". Доказів протилежного відповідачем не надано.

Сама по собі реєстрація лікарського засобу та його реклама не може вважатися дією, яка призводить до отримання доходу на території України - така реєстрація не призводить до збільшення активів Представництва та/або "Alcon Pharmaceuticals Ltd".

Крім того, "Alcon Pharmaceuticals Ltd та виробники лікарських засобів "Alcon Cusi S.A." (Іспанія), "Alcon - Couvreur" (Бельгія), "Alcon Laboratories, Inc" (США) та "Alcon Laboratories (UK) Ltd." (Велика Британія) є афілійованими компаніями, що входять до складу групи компаній Alcon. Головна компанія "Alcon Pharmaceuticals Ltd в межах внутрішніх відносин поклало на представництво обов`язки із реєстрації лікарських засобів та проведення рекламних заходів від свого імені, так як це було пов`язано як з інтересами головної компанії, як учасника групи компаній Alcon, відповідно до законодавства України щодо лікарських засобів. За своїм характером зазначені обов`язки щодо реєстрації лікарських засобів та їх реклама носять підготовчий та допоміжний характер, адже їх вчинення покликане забезпечити законність застосування відповідного лікарського засобу на території України, розповсюдження інформації про нього.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач не мав господарських відносин з виробниками лікарських засобів "Alcon Cusi S.A." (Іспанія), "Alcon - Couvreur" (Бельгія), "Alcon Laboratories, Inc" (США) та з "Alcon Laboratories (UK) Ltd." (Велика Британія), тобто представництво не мало відносин доручення (представництва), про наявність яких наполягає ГУ ДФС. Для того, щоб вони виникли, в силу Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" та Господарського кодексу України повинен був бути укладений у письмовій формі зовнішньоекономічний договір, але в акті перевірки не міститься посилання на існування такого договору.

У свою чергу головна компанія "Alcon Pharmaceuticals Ltd" має два види договірних відносин поставки:

перший вид взаємовідносин поставки - із "Alcon Laboratories (UK) Ltd." (Велика Британія), "Alcon Cusi S.A." (Іспанія), "Alcon - Couvreur" (Бельгія), "Alcon Laboratories, Inc" (США), за яким "Alcon Pharmaceuticals Ltd" придбаває продукцію у зазначених постачальників.

Другий вид взаємовідносин поставки - із резидентами України, які за зовнішньоекономічними договорами поставки придбавали у "Alcon Pharmaceuticals Ltd" продукцію, яка була придбана головною компанією за першим видом взаємовідносин у Alcon Laboratories (UK) Ltd.", "Alcon Cusi S.A.", "Alcon - Couvreur" (Бельгія). Це підтверджується:

а) дистриб`юторським договором № 01-OPTIMA-PHARM/APL-2015-BWH від 01.04.2015, який був укладений між "Alcon Pharmaceuticals Ltd" та СП "Оптіма-Фарм, ЛТД" (). Згідно п. "С", "D", "Н" ст. 3, п. "А" ст. 8, ст. 9 Договору, "Alcon Pharmaceuticals Ltd" зобов`язана постачати продукцію, яка відповідає вимогам законодавства України, та під час відвантаження надавати покупцю відповідну документацію. Зазначена продукція повинна мати державну реєстрацію, що засвідчується посвідченням, виданим компетентним органом України. Дійсність державної реєстрації продукції повинна бути забезпечена "Alcon Pharmaceuticals Ltd" протягом всього терміну придатності продукції.

б) дистриб`юторським договором № 01-BADM/APL-2015-BWH від 01.01.2015, який бур укладений між "Alcon Pharmaceuticals Ltd" та ТОВ "БАДМ" (). Згідно п. "С", "D", "Н" ст. 3, п. "А" ст. 8, ст. 9 Договору, "Alcon Pharmaceuticals Ltd" зобов`язана постачати продукцію, яка відповідає вимогам законодавства України, та під час відвантаження надавати покупцю відповідну документацію.

в) дистриб`юторським договором № 01-VENTA/APL-2015-BWH від 01.01.2015, який був укладений між "Alcon Pharmaceuticals Ltd" та ТОВ "Вента.ЛТД" (). Згідно п. "С", "D", "Н" ст. З, п. "А" ст. 8, ст. 9 Договору, "Alcon Pharmaceuticals Ltd" зобов`язана постачати продукцію, яка відповідає вимогам законодавства України, та під час відвантаження надавати покупцю відповідну документацію.

Тобто, на "Alcon Pharmaceuticals Ltd" був покладений обов`язок з державної реєстрації продукції відповідно до законодавства України, зокрема, ст. 9 Закону України "Про лікарські засоби".

Як свідчать специфікації до наведених договорів, СП "Оптіма-Фарм, ЛТД", ТОВ "БАДМ" та ТОВ "Вента.ЛТД" придбавали у "Alcon Pharmaceuticals Ltd" продукцію, яку головна компанія закупала у "Alcon Laboratories (UK) Ltd.", "Alcon Cusi S.A.", "Alcon - Couvreur". Саме щодо цієї продукції позивач здійснював заходи з її реєстрації. Тобто, здійснення позивачем реєстраційних процедур для продукції зазначених нерезидентів-виробників було обумовлено договірними зобов`язаннями "Alcon Pharmaceuticals Ltd".

На підставі вищевикладеного можна зробити висновок що суб`єктом взаємовідносин постачання із наведеними в акті перевірки нерезидентами-виробниками є "Alcon Pharmaceuticals Ltd", а позивач лише здійснювало в інтересах головної компанії підготовчі дії, направлені на реєстрацію лікарських засобів, що ввозились на територію України. Тобто, факт виробництва лікарських засобів, зазначеними нерезидентами, не вказує на те, що представництво діє саме в інтересах цих нерезидентів.

Щодо діяльності представництва, пов`язаної із рекламуванням продукції, колегія суддів зазначає наступне.

В силу Закону України "Про рекламу", реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких осіб чи товар. Тобто, заходи рекламного характеру, які здійснювало представництво, мали допоміжний характер з просування та розповсюдження продукції на території України.

Згідно пп. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства, відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, яка виникає відповідно до положень цього Кодексу.

Наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290, було затверджено Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 "Дохід" (далі - ПСБО 15). Згідно з п. 5 ПСБО 15 дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Представництво в силу ч. 3 ст. 95 ЦК України є відокремленим підрозділом юридичної особи - "Alcon Pharmaceuticals Ltd". Отримання Представництвом від Alcon Pharmaceuticals Ltd" кошти фінансування для реєстрації лікарських засобів та їх рекламу є внутрішньогосподарськими переміщеннями в межах однієї юридичної особи, що не породжує збільшення активу або зменшення зобов`язання, тобто не породжує доходу у позивача та не приймають участі у визначенні його прибутку за правилами пп. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134, пп. 141.4.7 п. 141.4 ст. 141 ПК України.

В акті перевірки не міститься обґрунтування доводу представників ГУ ДФС, згідно якого представництво здійснювало діяльність як постійне представництво у розумінні пп. 14.1.193 п. 14.1. ст. 14 ПК України, де під терміном постійне представництво розуміють - постійне місце діяльності, через яке повністю або частково проводиться господарська діяльність нерезидента в Україні, зокрема: місце управління; філія; офіс.

Відповідно до пп. 14.1.36. п. 14.1. ст. 14 ПК України, під "господарською діяльністю" розуміється діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Однак, діяльність представництва не була пов`язана з реалізацією товарів або наданням послуг: реєстрація лікарських засобів та рекламні заходи не є реалізацією товарів або наданням послуг:

- такі дії не спрямовані на отримання доходу, їх здійснення не призводить до виникнення доходу, представництво лише зазнає витрати;

- представництво не надає, а отримує реєстраційні та рекламні послуги.

Отже, твердження відповідача щодо необхідності застосування пп. 14.1.193 п.14.1 ст. 14 ПК України є безпідставними.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів висновує, що під час розгляду справи відповідачем не були надані належні та допустимі докази на підтвердження правомірності прийняття податкового повідомлення-рішення від 22.03.2019 № . Висновки контролюючого органу не відповідають фактичним обставинам справи, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м.Києві - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Суддя Сорочко Є.О.

Суддя Чаку Є.В.

Повний текст постанови виготовлено - 31 січня 2025 року.