Справа № 712/47/25
Суддя: Пономар В. О.
Дата ухвалення: 2025-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/47/25
Провадження 2-а/712/44/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2025 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Пономаря В.О.,

за участю секретаря судового засідання Копаєвої Є.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Альбердієвої І.В.,

представника відповідачів Трохименко М.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції та Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Альбердієва І.В., 06.01.2025 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси із указаною позовною заявою, в якій просив суд визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА № 3743748 у справі про адміністративне правопорушення від 28.12.2024 про притягнення його до відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та закрити провадження у справі.

Позовну заяву обґрунтовує тим, що він є особою з інвалідністю третьої групи, що підтверджується відповідними медичними документами. Захворювання хребта (анкілозуючий спондиліт) обмежує його рухливість та унеможливлює використання ременя безпеки під час керування транспортним засобом.

Відповідно до підпункту «в» пункту 2.3 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), водії з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють використання ременів безпеки, звільняються від обов`язку їх застосовувати у межах населених пунктів.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення він повідомив поліцейського про своє захворювання, пред`явив пенсійне посвідчення та пояснив, чому фізично не може використовувати ремінь безпеки. Проте працівник поліції не врахував ці обставини

Інспектор патрульної поліції не надав належних доказів, які б спростовували його доводи про відсутність факту порушення ПДР, тому в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.

Представник відповідачів у відзиві на позов заперечила проти його задоволення, зазначивши, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП винесена відповідно до чинного законодавства України. Факт адміністративного правопорушення зафіксований засобами відеофіксації.

Позивач був зупинений інспектором патрульної поліції під час керування транспортним засобом у місті Черкаси за порушення вимог підпункту «в» пункту 2.3 ПДР.

На момент складання постанови позивач не надав достатніх доказів, що підтверджують наявність у нього фізіологічних особливостей, які унеможливлюють використання ременя безпеки. А надане пенсійне посвідчення не є документом, який підтверджує такі особливості.

Представник відповідачів підкреслила, що право на звільнення від використання ременя безпеки стосується лише тих водіїв з інвалідністю, фізіологічні особливості яких безпосередньо підтверджують неможливість його використання, і лише у випадках, коли це прямо доведено відповідними документами. Відсутність таких доказів є підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

З огляду на те, що ОСОБА_1 не довів свою позицію та не надав належного обґрунтування своїх тверджень під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення, оскаржувана постанова є законною.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.01.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та витребувано в порядку ст. 80 КАС України у відповідача - Управління патрульної поліції в Черкаській області (далі Управління патрульної поліції) копію постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3743748 від 28.12.2024, а також відеозапис фіксації адміністративного правопорушення.

Від представника позивача 13.01.2025 надійшло клопотання про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін, яке ухвалою суду від 16.01.2024 задоволено.

Розгляд адміністративної справи був призначений у відкритому судовому засідання на 20.01.2025.

У зв`язку з неприбуттям представника позивача Управління патрульної поліції та відсутності відомостей про вручення йому повідомлення, а також через необхідність повторного витребування документів у відповідача, 20.01.2025 розгляд справи відкладено на 27.01.2025.

Від позивача 21.01.2025 надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи відео з бодікамер поліцейських, яке 27.01.2025 судом задоволено.

Від Управління патрульної поліції в Черкаській області 23.01.2025 надійшов відзив на позов з додатками, що стосуються справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , у тому числі відеозапис фіксації адміністративного правопорушення.

Одночасно з відзивом на позов скеровано клопотання про направлення справи за підсудністю до Придніпровського районного суду м. Черкаси, у задоволенні якого 27.01.2025 судом відмовлено.

Призначений на 27.01.2025 розгляд справи відкладено на 03.02.2025 за клопотанням представника позивача у зв`язку з неотриманням відзиву на позов та задля надання можливості підготовитися до судового розгляду.

Фактичні обставини, встановлені судом

Інспектором взводу № 1 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції ОСОБА_2 27.11.2024 близько 10 год 50 хв на вул. Дахнівська в м. Черкаси на підставі п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» зупинено автомобіль SCODA OCTAVIA, д.н.з. НОМЕР_1 у зв`язку з тим, що його водій ОСОБА_1 , порушуючи вимоги підпункту «в» пункту 2.3 ПДР не був пристебнутий ременем безпеки.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 28.12.2024 серії ЕНА № 3743748 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП за те, що 27.11.2024 о 10 год 54 хв в м. Черкаси на вул. Дахнівська, 52 керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив підпункт «в» пункту 2.3 ПДР. Порушення правил користування ременем безпеки. За вчинення вказаного правопорушення до ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Копію вказаної постанови позивач отримав особисто під підпис.

Згідно із копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 , ОСОБА_1 є пенсіонером по інвалідності, 3 групи, загальне захворювання. Термін дії: довічно, дата видачі: 05.11.2014 (серія ААИ, № 166166).

На підставі довідки до акту МСЕК серії 10 ААВ № 857141 встановлено, що ОСОБА_3 має інвалідність ІІІ групи, 29.09.2014. Безтерміново. У графі висновок про умови та характер праці зазначено, що протипоказані фізичні та психоемоційні навантаження. В графі рекомендовані заходи щодо встановлення працездатності зазначено «лікування та нагляд ендокринолога».

Відповідно до консультативного висновку спеціаліста від 31.12.2024, ОСОБА_1 було встановлено діагноз: М45.00 Анкілозуючий спондиліт (хвороба Бехтерєва), анкілозуючий спондилоартрит, центральна форма з ураженням усіх відділів хребта, HLA B27-позитивний, активна фаза, активність низька (ASDAS 1.85), Ro ст. VI двобічного сакроіліїту, ФСП ІІ, больовий синдром.

Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Законом України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» урегульовано права осіб з інвалідністю, їхній соціальний захист, а також створення умов для повноцінної участі у суспільному житті.

Зокрема, вказаним законом передбачено, що особи з інвалідністю мають право на створення безпечних і комфортних умов для участі в суспільному житті, включаючи умови використання транспорту (ст. 4).

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3. ПДР передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Відповідно до п. 2.3 в ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними та не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Згідно із ч. 5 ст. 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Так, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 293 КУпАП орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд, скасовує постанову і закриває справу, змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Проаналізувавши формулювання підпункту «в» пункту 2.3 ПДР, у взаємозв`язку із Законом України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», суд дійшов таких висновків:

-цією нормою не передбачено можливості звільнення від зазначеного у ній обов`язку для осіб, які не мають інвалідності, але з якихось причин (наприклад, травми чи хвороби) не можуть пристібатися ременем безпеки;

-для осіб з інвалідністю необхідною умовою є наявність фізіологічних особливостей, які роблять користування ременем безпеки неможливим;

-поєднання у формулюванні «особи з інвалідністю, фізіологічні особливості яких…» свідчить, що фізіологічні особливості як підстава для виключення мають виникати в межах загального стану інвалідності, а не бути окремими від нього. Тобто для того, щоб мати право не пристібатися ременем безпеки, фізіологічні особливості мають бути пов`язані з інвалідністю. Якщо у людини є фізіологічні особливості, не пов`язані з інвалідністю, наприклад, травма або тимчасовий стан, а також захворювання, яке не було підставою для отримання статусу особи з інвалідністю, це не надає автоматичного дозволу не пристібатися.

Отже, за результатами цього аналізу в контексті адміністративної справи, яка розглядається, можна зробити висновок, що виключення із загального правила, яке зобов`язує водіїв пристібатися ременем безпеки, може бути застосовано до осіб, які одночасно відповідають трьом критерія: 1) це особа з інвалідністю; 2) наявність фізіологічних особливостей, які роблять користування ременем безпеки неможливим; 3) зазначені фізіологічні особливості мають бути пов`язані з інвалідністю.

Відповідно до довідки до акту МСЕК серії 10 ААВ № 857141 та пояснень, наданих позивачем, статус особи з інвалідністю він отримав у зв`язку із захворюванням щитовидної залози.

Водночас як на хворобу, яка перешкоджає використовувати йому ремінь безпеки, позивач указує захворювання хребта (анкілозуючий спондиліт, хвороба Бехтерєва), яке не пов`язано з отриманням статусу особи з інвалідністю.

З огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позивач не відповідає критеріям, необхідним для застосування винятку з обов`язку користування ременем безпеки, оскільки вказане ним захворювання (анкілозуючий спондиліт, хвороба Бехтерєва) не було підставою для отримання статусу особи з інвалідністю, що свідчить про відсутність взаємозв`язку між його інвалідністю та фізіологічними особливостями, які, на його думку, унеможливлюють користування ременем безпеки.

Окрім цього, суд звертає увагу на те, що перевірка рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративним судом здійснюється ретроспективно, тобто зважаючи на ті обставини, які існували у минулому на момент прийняття оспорюваного рішення (вчинення дії, допущення бездіяльності). Правову позицію Верховного Суду з цього питання, викладено у постановах від 01.04.2020 у справі № 818/494/18, від 11.06.2020 у справі № 820/2817/17 та від 12.02.2020 у справі № 809/1612/17.

Отже, суд оцінює оспорюване рішення, виходячи лише з тих мотивів, якими керувався суб`єкт владних повноважень при його прийнятті.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З огляду на вказане, надаючи оцінку оспорюваному рішенню на підставі наявних у матеріалах справи доказів, суд бере до уваги те, що позивач повідомив про наявність у нього статусу особи з інвалідністю вже після винесення 27.11.2024 постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та в першочергових поясненнях не обґрунтовував необхідність не пристібатися ременем безпеки фізіологічним станом.

Інспектором патрульної поліції роз`яснено ОСОБА_1 положення ПДР, яке надає можливість не пристібатися ременем безпеки поширюється не на всіх осіб з інвалідністю, а лише на тих, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки.

Після звернення до начальника Управління патрульної поліції із заявою про скасування зазначеної постанови вона з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду 05.12.2024 була скасована та справу направлено на новий розгляд.

Позивачу 05.12.2024 направлено запрошення до Управління патрульної поліції на 28.12.2024 для розгляду справу щодо вчиненого адміністративного правопорушення. Отже, в нього був час та можливість підготуватися до розгляду, у тому числі зібрати та надати документи на підтвердження своїх доводів.

Проте під час розгляду 28.12.2024 справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не надав медичні документи або ж інші докази, які б указували на наявність у нього фізіологічних особливостей, які унеможливлюють користування ременями безпеки. Також під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не заявляв клопотань про витребування доказів чи про відкладення розгляду справи для їх надання уповноваженому працівнику Управління патрульної поліції.

Лише перед зверненням до суду 31.12.2024 позивач отримав консультативний висновок спеціаліста про захворювання хребта. Водночас і цей висновок не містить однозначного вирішення питання про те чи унеможливлює встановлений діагноз користуватися ременем безпеки.

Отже, за наведених обставин суд констатує, що оскаржуване рішення ґрунтуються на встановлених відповідно до отриманих доказів фактичних обставинах, яким надана належна юридична оцінка із правильним застосуванням норм матеріального права та дотриманням процесуального закону.

Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що суб`єкт владних повноважень довів правомірність своїх дій, натомість доводи позивача спростовуються наявними у справі доказами та нормами чинного законодавства. Оскаржувана позивачем постанова в цій справі відповідає вимогам вищезазначених нормативно-правових актів та містить необхідну інформацію, згідно із якою уповноваженою посадовою особою відповідача було встановлено подію, склад адміністративного правопорушення та притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП. Тому підстав для задоволення позову судом не встановлено.

У зв`язку з цим, ураховуючи положення ст. 139 КАС України, відсутні підстави для стягнення на користь позивача судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись ст. 9, 241-246, 250, 257, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції та Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 03.02.2025.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач 1: Управління патрульної поліції в Черкаській області патрульної поліції, адреса місцезнаходження: вул. Лесі Українки, 21, м. Черкаси, 18023.

Відповідач 2: Департамент патрульної поліції, , адреса місцезнаходження: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048.

Суддя В.О. Пономар