Справа № 520/2360/24
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2025-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Ніколаєва О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 р. Справа № 520/2360/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.09.2024, по справі № 520/2360/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просила суд:

- визнати протиправними дії відповідача у зменшенні відсоткового показника грошового забезпечення призначенні пенсії в разі втрати годувальника позивачу та у неврахуванні при її обчисленні відомостей про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії;

- зобов`язати відповідача провести з 19.12.2022 перерахунок основного розміру пенсії у разі втрати годувальника позивачу у розмірі 70% грошового забезпечення на підставі довідки від 24.12.2020 №ФХ-111278, наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 із врахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2024 у справі 520/2360/24 залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.09.2024 позовні вимоги задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у призначенні з 19.02.2022 пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 у розмірі 30% від грошового забезпечення її померлого чоловіка ОСОБА_2 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 з 19.12.2022 перерахунок основного розміру пенсії у разі втрати годувальника у розмірі 70% грошового забезпечення її померлого чоловіка ОСОБА_2 , з урахуванням виплачених сум.

Відповідач, не погодившись із додатковим рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилався на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору, зокрема апелянт вказав про відсутність підстав для перерахунку основного розміру пенсії позивача у розмірі 70% грошового забезпечення її померлого чоловіка ОСОБА_2 .

На підставі п. 3 ч. 1ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_2 , чоловік позивача, перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області, як отримувач пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» по лінії Міністерства оборони України.

Згідно зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер.

ОСОБА_3 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області, як отримувач пенсії по втраті годувальника, призначеної з 19.12.2022 на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII та отримує пенсію у розмірі 30% грошового забезпечення ОСОБА_2 на підставі довідки від 24.12.2020 № ФХ-111278, наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погоджуючись із відсотковим розміром нарахованої пенсії від грошового забезпечення, позивач звернулася до суду із даним позовом.

Приймаючи додаткове рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, виходив з обґрунтованості позовних вимог у частині визнання протиправними дій відповідача у зменшенні відсоткового показника грошового забезпечення призначенні пенсії в разі втрати годувальника позивачу та наявності підстав для зобов`язання відповідача провести з 19.12.2022 перерахунок основного розміру пенсії у разі втрати годувальника позивачу у розмірі 70% грошового забезпечення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ).

Відповідно до ст. 29 Закону №2262-ХІІ пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті.

Статтею 30 Закону України №2262-ХІІ (в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) передбачено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.

Батьки військовослужбовців, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, безпосередньою участю в антитерористичній операції або забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення, безпосередньою участю у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченням здійснення зазначених заходів, перебуваючи безпосередньо в районах та у період їх здійснення, мають право на призначення дострокової пенсії за віком, після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років, за наявності страхового стажу не менше 25 років - для чоловіків і не менше 20 років - для жінок.

Пунктом «б» абзацу четвертого цієї ж статті передбачено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли пенсійного віку встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» або є особами з інвалідністю.

Згідно зі ст. 31 Закону №2262-ХІІ члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Статтею 36 Закону №2262-ХІІ (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) передбачено, що пенсії в разі втрати годувальника призначаються в таких розмірах:

а) членам сімей військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи або виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях та підпільних організаціях і групах, визнаних такими законодавством України, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи участю у бойових діях у мирний час, а саме батькам (одному з батьків), дружині (чоловікові), іншому непрацездатному члену сім`ї загиблого (померлого) годувальника, якщо право на пенсію має один непрацездатний член сім`ї, - у розмірі 70 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї; якщо право на пенсію мають два і більше непрацездатних членів сім`ї (крім батьків, дружини (чоловіка) - у розмірі 50 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї. У таких самих розмірах, незалежно від причини смерті годувальника, обчислюються пенсії членам сімей померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни та членам сімей, до складу яких входять діти, які втратили обох батьків;

б) сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які померли внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, - 30 процентів заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї.

Відповідно до статті 48 Закону України 2262-ХІІ заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику роз`яснюється, які документи він повинен надати додатково. При наданні ним цих документів до закінчення тримісячного терміну з дня отримання роз`яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів поштою, зазначені в частині першій цієї статті.

Особа, яка звернулася за призначенням пенсії, пред`являє паспорт або інший документ, що засвідчує особу.

Так, позивач звернулася до ГУ ПФУ в Харківській області із заявою про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника 19.02.2022.

У ході судового розгляду встановлено, що позивачу пенсія була призначена відповідно до пункту «б» статті 36 Закону України №2262-ХІІ у розмірі 30% грошового забезпечення годувальника.

У даному випадку спірним є питання визначення відсоткового розміру заробітку годувальника, який має застосовуватись при нарахуванні та виплаті пенсії у разі втрати годувальника.

У ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_2 приймав участь у відсічі агресії російської федерації та загинув на бойовому посту, як доброволець.

При цьому, положеннями статті 24 Закону України «Про основи національного спротиву» від 16.07.2021 №1702-IX закріплено гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів добровольчих формувань територіальних громад, які беруть участь у національному спротиві. Відповідно до якої соціальний і правовий захист військовослужбовців, які беруть участь у заходах підготовки та виконанні завдань територіальної оборони, здійснюється згідно із Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». На військовослужбовців, які беруть участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, поширюються гарантії соціального захисту, передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

На членів добровольчих формувань територіальних громад під час їх участі у заходах підготовки добровольчих формувань територіальних громад, а також виконання ними завдань територіальної оборони поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». На членів добровольчих формувань територіальних громад, які беруть участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, поширюються гарантії соціального захисту, передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Так, позивач, звертаючись до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника від 19.02.2022, надала довідку Харківського міського громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону від 11.10.2022 про безпосередню участь особи у забезпеченні національної безпеки, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, відповідно до якої ОСОБА_2 активно приймав участь у відсічі агресії російської федерації та загинув на бойовому посту.

Крім того, відповідно до довідки Міністерства у справах ветеранів України від 19.09.2023 № 2/ІІІ/4/1 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України ОСОБА_2 дійсно брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в місті Харкові у Немишлянському районі.

Разом з тим, відповідно до наявного в матеріалах справи лікарського свідоцтва про смерть від 07.11.2022 причиною смерті ОСОБА_2 є вибухова травма внаслідок військових дій.

З огляду на наведене, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для отримання пенсії по втраті годувальника позивачем у розмірі 70% від грошового забезпечення її померлого чоловіка відповідно до пункту «а» статті 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо протиправності дій відповідача щодо призначення з 19.02.2022 пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 у розмірі 30% від грошового забезпечення її померлого чоловіка ОСОБА_2 та наявності підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 з 19.12.2022 перерахунок основного розміру пенсії у разі втрати годувальника у розмірі 70% грошового забезпечення її померлого чоловіка ОСОБА_2 .

Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно ч. 1ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.09.2024 по справі № 520/2360/24 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді З.Г. Подобайло В.В. Катунов