Справа № 460/14295/24
Суддя: У.М. Нор
Дата ухвалення: 2025-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 січня 2025 року м. Рівне №460/14295/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доВійськової частини НОМЕР_1 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міністерство оборони України
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить суд: визнати протиправними дії відповідача по відмові листом №1917/1929 від 21 листопада 2024 року у виплаті позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в розмірі місячного грошового забезпечення за 2023-2024 роки та зобов`язати відповідача виплатити позивачу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в розмірі місячного грошового забезпечення за 2023-2024 роки.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що звернувся із письмовим рапортом до відповідача щоб отримати матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань. Однак листом позивачу відмовлено у виплаті соціально-побутових питань. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та просить суд задовольнити позовні вимоги повністю.

Ухвалою суду від 25.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач на обґрунтування своїх вимог подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що згідно рішення Міністра оборони України від 16.01.2024 № 183/уд матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань виплачується військовослужбовцям в розмірі місячного грошового забезпечення, виключно за наявності таких підстав: смерть військовослужбовця та/або його дружини (чоловіка), дітей, батьків; поранення військовослужбовця, отриманого при виконанні завдань під час воєнного стану; у разі наявності у військовослужбовця інвалідності, отриманої внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини; порушення стану здоров`я військовослужбовця, перебування його на лікуванні, реабілітації, що підтверджено відповідними медичними документами (виписний епікриз, довідка про захворювання, постанова військово-лікарської комісії), а саме: онкологічне захворювання (хірургічне лікування, променева та (або) хіміотерапія); захворювання на туберкульоз, ВІЛ/СНІД, вірусний гепатит В, С; безперервне перебування на лікуванні, реабілітації або у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, які пов`язані із захистом Батьківщини (більше 30 днів поспіль), внаслідок травм, захворювань нервової, серцево-судинної систем, опорно-рухового апарату та інших захворювань органів і систем з тяжким перебігом або наслідками, що потребують проведення багатоетапного хірургічного лікування, протезування втраченої кінцівки (кінцівок), ендопротезування, трансплантації органів, індивідуального догляду, протирецидивного лікування з довготривалим застосуванням дорогих лікарських засобів; сім`ям військовослужбовців, які захоплені в полон (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно) чи заручниками, а також інтернованим в нейтральних державах або визнані безвісно відсутніми. Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань виплачується один раз у 2024 році за однією з вищезазначених підстав внаслідок події, яка настала у 2024 році або у 2023 році, та за умови, що право на отримання зазначеної допомоги не було реалізовано у рік настання події. Таким чином підстав, які зазначені в рапорті капітана ОСОБА_2 не відповідають рішенню Міністра оборони України від 16.01.2024 № 183/уд, тому йому відмовлено у задоволенні, про що його проінформовано листом від 21.11.2024 № 1917/1929 через начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 . Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Від третьої особи письмових пояснень щодо суті позову та відзиву до суду не надходило.

Позивачем надано додаткові пояснення, в яких останній просить суд задовольнити позовні вимоги повністю.

Відповідачем надано додаткові пояснення, в яких останій просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Оскільки розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, то відповідно до ч.4 ст.229 КАС України (далі КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяви по суті та матеріали справи, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив таке.

Позивач проходить військову службу у військові частині НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 звернувся до військової частини НОМЕР_1 з рапортом про виплату йому матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань.

Листом від 21.11.2024 №1917/1929 позивачу повідомили що наведені підстави у рапорті не підпадають під жодну категорію, тому рапорт не може бути задоволений.

В матеріалах справи знаходиться відпускний квиток, в якому зазначено, що капітану ОСОБА_1 надано відпустку для лікування у зв`язку з хворобою терміном на 45 календарних днів з 12.11.2024 по 26.12.2024, після закінчення строку відпустки зобов`язаний з`явитися до місця служби у військову частину НОМЕР_1 .

Відповідно до довідка №2752 від 08.11.2024 видана ОСОБА_1 , в якій зазначається, що травма «ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини».

Згідно з листа №548/14541 від 22.11.2024, в якому зазначено що довідку №2752 від 08.11.2024 вважати такою, що не є дійсно.

Відповідно до довідки №2752/1 від 08.11.2024, видана ОСОБА_1 , в якій зазначається, що травма «ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби».

В матеріалах справи наявний лист №548/16378 від 20.12.2024, в якому зазначається, що довідка №2752 є дійсно. А рішення військово-лікарської комісії Військово-медичного клінічного центру південного регіону №2752/1 від 08.11.2024 вважати тамим, що не є дійсним.

Згідно з довідки Військово-медичної клінічного центру Південного регіону клініка амбулаторно-поліклінічної допомоги від 24.12.2024 №5755/в (яка є остання та чиною), видана ОСОБА_1 , в якій зазначається, що травма «ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини».

Не погоджуючись з прийнятим рішенням щодо відмови у виплаті матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Частиною 2 статті19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини між Державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII.

Частиною 1 ст.2 Закону "Про військовий обов`язок і військову службу", визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Спірні правовідносини врегульовуються ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-XII), наказом МОУ від 07.06.2018 року №260 (далі наказ 260) та окремим дорученням №183/уд від 16.01.2024 року.

Частинами 1-4 статті 9 Закону №2011-ХІІ встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

У відповідності до частини другої статті 9 Закону України №2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до пункту четвертого розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особа затвердженого наказом МОУ від 07.06.2018 року №260 (далі наказ 260) грошове забезпечення військовослужбовців із числа осіб офіцерського складу, в тому числі слухачів (ад`юнктів, докторантів), рядового, сержантського та старшинського складу (крім військово-службовців строкової служби), включає серед іншого - одноразові грошові допомоги після укладення першого контракту, для оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, у разі звільнення з військової служби.

Згідно з розділом XXIV наказу 260 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 7 розділу XXIV наказу 260 розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

У відповідності до пункту 9 розділу XXIV наказу 260 виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Згідно з пунктом шостим окремого доручення №183/уд від 16.01.2024 року матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань виплачується військовослужбовцям в розмірі місячного грошового забезпечення, виключно за наявності таких підстав: смерть військовослужбовця, його дружини (чоловіка), дітей та батьків військовослужбовця; поранення (контузії, травми, каліцтва) військовослужбовця, пов`язаного із захистом Батьківщини, отриманого при виконанні завдань під час воєнного стану; у разі наявності у військовослужбовця інвалідності, отриманої внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини; порушення стану здоров`я військовослужбовця, перебування його на лікуванні, реабілітації, що підтверджено відповідними медичними документами (виписний епікриз, довідка про захворювання, постанова військово-лікарської комісії), а саме: онкологічне захворювання (хірургічне лікування, променева та (або) хіміотерапія); захворювання на туберкульоз, ВІЛ/СНІД, вірусний гепатит В, С; безперервне перебування на лікуванні, реабілітації або у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, які пов`язані із захистом Батьківщини (більше 30 днів поспіль), внаслідок травм, захворювань нервової, серцево-судинної систем, опорно-рухового апарату та інших захворювань органів і систем з тяжким перебігом або наслідками, що потребують проведення багатоетапного хірургічного лікування, протезування втраченої кінцівки (кінцівок), ендопротезування, трансплантації органів, індивідуального догляду, протирецидивного лікування з довготривалим застосуванням дорогих лікарських засобів; сім`ям військовослужбовців, які захоплені в полон (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно) чи заручниками, а також інтернованим в нейтральних державах або визнані безвісно відсутніми.

Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань виплачується один раз у 2024 році за однією з вищезазначених підстав внаслідок події, яка настала у 2024 році або у 2023 році, та за умови, що право на отримання зазначеної допомоги не було реалізовано у рік настання події (крім підстав зазначених в абзацах четвертому та дев`ятому цього пункту).

Системний аналіз вищенаведених приписів законодавства дає підстави для висновку, що умовами виплати військовослужбовцю матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань при звільненні є наявність фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, необхідність подання рапорту та за наявності підстав зазначених у окремому дорученні №183/уд від 16.01.2024 року. Виплата матеріальної допомоги здійснюється на підставі наказу командира (начальника) із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Також суд звертає увагу що довідка №2752 від 08.11.2024 видана ОСОБА_1 , в якій зазначається, що травма «ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини», була чинною підчас подачі рапорту, а також позовної заяви до суду.

Разом з тим суд зазначає, що відповідно до довідки №5755/в від 24.12.2024 (яка є чинною), підтверджено, що травма ОСОБА_1 «ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини».

Таким чином посилання відповідача на довідку №2752/1 від 08.11.2024 не заслуговують на позитивне ствердження позаяк вона втратила чинність відповідно до листа №548/16378 від 20.12.2024.

Тому суд вважає, що відповідачем протиправно не задоволено рапорт позивача щодо виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Щодо наявності чи відсутності бюджетних асигнувань на виплату матеріальної допомоги, відповідачем не надано суду жодних доказів про їх відсутність, що дає підстави тлумачити про протилежне та на користь позивача.

Суд зазначає, що у відповідності до ч. 1. ст. 77 КАС України позивачем доведені ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

В той же час, відповідач не надав суду належні та допустимі докази, не виклав правові обґрунтування правомірності не прийняття рішення про виплату матеріальної допомоги.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Підстави для застосування положень ст.139 КАС України у суду також відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а доказів понесення інших судових витрат учасниками справи суду не надано.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Військова частина НОМЕР_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправною дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 - 2024 рік.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023-2024 роки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 29 січня 2025 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 )

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Міністерство оборони України

Суддя У.М. Нор