Справа № 380/5973/24
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2025-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/5973/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2025 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши в м. Львові в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в :

на розгляд суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області, у якій позивач просить:

- визнати протиправними та скасувати прийняті Головним управлінням ДПС у Львівській області податкові повідомлення-рішення від 28.06.2023 № 15131/13-01-24-09, №15132/13-01-24-09, № 15133/13-01-24-09, № 15134/13-01-24-09, № 15136/13-01-24-09.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що Головним управлінням ДПС у Львівській області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками за період з 21.04.2017 по 29.12.2020. На підставі акта перевірки від 03.05.2023 № 11326/13-01-24-09/ НОМЕР_1 винесені податкові повідомлення-рішення від 28.06.2023 № 15131/13-01-24-09, №15132/13-01-24-09, № 15133/13-01-24-09, № 15134/13-01-24-09, № 15136/13-01-24-09. Позивач вважає, що прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення є незаконними, необґрунтованими, суперечать чинному законодавству України, а тому підлягають скасуванню.

Щодо процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом цієї справи, суд зазначає наступне. Ухвалою судді від 21.03.2024 позовну заяву залишено без руху.

Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою судді від 10.04.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами; задоволено заяву представника позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду; визнано поважними причини пропуску строку звернення позивача до суду з цим позовом та поновлено цей строк.

Ухвалою від 05.06.2024 суд постановив відмовити у задоволенні заяви представника відповідача про залишення позову без розгляду.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Вказує, що платник податків - фізична особа ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) завищила витрати що призвело до заниження сум чистого оподатковуваного доходу в розмірі 1 230 883,00 грн, в результаті чого занижено суму податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за 2020 рік в розмірі 221 558,94 грн та заниження податкового зобов`язання з військового збору в сумі 18463,25 грн за 2020 рік.

Крім того, проведеною перевіркою встановлено, що згідно наданих до перевірки банківських документів, за лютий - квітень 2020 року поступили кошти за реалізований товар на розрахунковий рахунок в сумі 1 220 947,82 грн. Оскільки сума доходу, отримана ППФО ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від реалізації товарів/ послуг за останні 12 календарних місяців (06.02.2020-30.04.2020), становить 1220947,82 грн, відповідно встановлено перевищення обсягу 1 млн. грн. в квітні 2020 року для обов`язкової реєстрації платником податку на додану вартість.

Також за перевірений період з 21.04.2017 по 29.12.2020 не подавала та не повідомляла контролюючі органи про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за встановленою формою (форма 20-ОПП), чим порушено вимоги п.63.3 ст.63 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755 VI, із змінами та доповненнями та п.8.4 розділу VШ Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 29.12.2011 за №1562/20300 із змінами та доповненнями. Крім того, зазначає, що позивачка була повідомлена про проведення перевірки, однак, не надала ні під час проведення перевірки, ні після складення акту перевірки документи, якими б підтверджувалися її аргументи.

Представником позивача в спростування заперечень відповідача, висловлених у відзиві на позовну заяву, подано до суду відповідь на відзив.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Судом з матеріалів справи встановлено, що як платник податків фізична особа ОСОБА_1 була зареєстрована за реєстраційним № 0014564 з 21.04.2017.

ОСОБА_1 подала до державного реєстратора заяву щодо припинення підприємницької діяльності 29.03.2019 за №001017062.

Платник податків - фізична особа ОСОБА_1 повторно зареєстрована від 06.02.2020, отримала свідоцтво про державну реєстрацію, номер виписки з ЄДР - 0017062.

ОСОБА_1 подала до державного реєстратора щодо припинення діяльності 29.12.2020 за № 001017062. Знято з обліку в податковому органі як платника податків за № 390 від 29.12.2020.

Згідно з реєстраційними даними видами діяльності платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) визначено згідно КВЕД: Види діяльності: 46.73 - Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно- технічним обладнанням, 33.12 - Ремонт і технічне обслуговування машин і устаткований промислового призначення, 47.59 - Роздрібна торгівля меблями, освітлювальним приладдям та іншими товарами для дому в спеціалізованих магазинах, 43.32 - Установлення столярних виробів, 47.19 - Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах.

Наказом Головного управлінням ДПС у Львівській області «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78, ст.79 пп. 69.2 ст. 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI із змінами та доповненнями та розглянувши Доповідну записку управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС у Львівській області від 27.02.2023 року №Ю11/13-01-24-09, призначено провести документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 20 квітня 2023 року тривалістю 5 робочих днів. Перевірку провести з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання вимог валютного та іншого законодавства, законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками за період з 21.04.2017 по 29.12.2020.

Головним управлінням ДПС у Львівській області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками за період з 21.04.2017 по 29.12.2020.

За результатами перевірки складено акт від 03.05.2023 № 11326/13-01-24-09/ НОМЕР_1 .

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог:

- п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ із змінами та доповненнями та п. 8.4 розділу VIII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 29.12.2011 за № 1562/20300 із змінами та доповненнями в частині неповідомлення та неподання контролюючих органів про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за встановленою формою (форма 20-ОПП);

- п. 44.1, п 44.3, п. 44.5 ст. 44, пп. 163.1.1 п. 163.1 ст.163, пп. 164.1.3 п. 164.1 ст.164, п. 177.1, п. 177.2, п. 177.4, пп.177.5.2, пп. 177.5.3 п. 177.5, пп. 177.10, ст.177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (із змінами та доповненнями) в результаті чого занижено податок на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2020 рік в сумі 221558,94 гривень;

- пп. 1.2, 1.3, 1.6 п.16 прим. 1 підрозділу 10 Розділу XX, пп. 54.3.5, п. 54.3 ст. 54, пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, пп. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164, п. 177.1, п. 177.2., п.177.4 пп. 177.5.2 п. 177, пп. 177.5.3, пп. 177.10 ст. 177. ПК України в результаті чого занижено військовий збір за 2020 рік в сумі 18463,25 гривень;

- п. 181.1 ст. 181, ст.183, п.185.1 ст.185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (із змінами та доповненнями) в результаті чого занижено ПДВ на загальну суму 35968,00 грн, в тому числі за червень 2020 року в сумі 23409,00 грн, за липень 2020 року в сумі 975,00 грн, за жовтень 2020 року в сумі 6295 грн, за листопад 2020 року в сумі 5289,00 гривень;

- п. 44.1, п. 44.3, п. 44.5, п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ зі змінами та доповненнями, в частині ненадання платником податків контролюючим органам всіх оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю.

На підставі акту перевірки ГУ ДПС у Львівській області 28.06.2023 складено податкові повідомлення-рішення:

- № 15131/13-01-24-09 про нарахування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 340,00 грн;

- № 15132/13-01-24-09 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 221558,94 грн та нараховано штрафні (фінансові) санкції в сумі 55 389,74 грн;

- № 15133/13-01-24-09 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 18463,25 грн та нараховано штрафні (фінансові) санкції в сумі 4615,81 грн;

- № 15134/13-01-24-09 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 35 968,00 грн та нарахування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 8 992,00 грн;

- № 15136/13-01-24-09 про нарахування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 1020,00 грн.

Вважаючи, що спірні податкові повідомлення-рішення, прийнято з порушенням вимог чинного законодавства позивач звернувся з цим позовом до суду.

Вирішуючи даний спір, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі ПК України).

Щодо неповідомлення та неподання до контролюючих органів повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за встановленою формою (форма 20-ОПП), суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 63.3 статті 63 ПК України об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу.

Платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.

Заява про взяття на облік платника податків за неосновним місцем обліку подається у відповідний контролюючий орган протягом 10 робочих днів після створення відокремленого підрозділу, реєстрації рухомого чи нерухомого майна чи відкриття об`єкта чи підрозділу, через які провадиться діяльність або які підлягають оподаткуванню.

Об`єктом оподаткування, згідно з пунктом 22.1 статті 22 ПК України, можуть бути майно, товари, доход (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, із наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку.

Для здійснення такого податкового контролю застосовується Порядок обліку платників податків і зборів, затверджений наказом Міністерства фінансів України 09.12.2011 № 1588 із змінами та доповненнями (далі - Порядок № 1588).

Згідно з пунктом 8.1 Порядку № 1588 платник податків зобов`язаний повідомляти про об`єкти оподаткування та об`єкти, пов`язані з оподаткуванням до контролюючих органів за основним місцем обліку.

Положеннями пункту 8.2 Порядку № 1588 визначено, що об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (далі - об`єкти оподаткування), є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідними розділами Податкового кодексу України.

Повідомлення за формою № 20-ОПП (додаток 10 до Порядку) повинні подавати всі платники податків - як юридичні, так і фізичні особи - підприємці в разі наявності, виникнення, зміни типу об`єкта оподаткування.

Основною метою запровадження форми № 20-ОПП є отримання від платників податків інформації про всі наявні в них об`єкти майна, їх місцезнаходження, переміщення та стан, у якому вони фактично перебувають (використовуються, тимчасово не використовуються, не використовуються тощо).

Повідомлення про об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою № 20-ОПП, подається до органу доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дати оформлення договору купівлі-продажу, оренди чи іншого документа на право володіння, користування або розпорядження об`єктом оподаткування.

Згідно з пунктом 8.4 Порядку № 1588 повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП (додаток 10 до Порядку) подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.

Тобто, повідомлення про об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за ф. № 20-ОПП, подається до контролюючого органу протягом 10 робочих днів з дати оформлення договору купівлі-продажу, оренди чи іншого документа на право володіння, користування або розпорядження об`єктом оподаткування. Довідник об`єктів оподаткування розміщено на офіційному сайті ДПС України.

Указана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.05.2021 у справі № 560/3008/19.

Відповідно до п. 117.1 ст. 117 ПК України неподання у строки та у випадках, передбачених цим Кодексом, заяв або документів для взяття на облік у відповідному контролюючому органі, реєстрації змін місцезнаходження чи внесення інших змін до своїх облікових даних, неподання виправлених документів для взяття на облік чи внесення змін, подання з помилками чи у неповному обсязі, неподання відомостей стосовно осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського обліку та/або складення податкової звітності, відповідно до вимог встановлених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу на самозайнятих осіб у розмірі 340 гривень, на юридичних осіб, відокремлені підрозділи юридичної особи чи юридичну особу, відповідальну за нарахування та сплату податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність, - 1020 гривень.

При цьому диспозиція статті 117 ПК України не передбачає відповідальності за неподання звітів чи повідомлення щодо об`єкта оподаткування. Крім того, відповідно до п. 63.3 статті 63 ПК України на платника податків покладається обов`язок подання заяви про взяття на облік платника податків за неосновним місцем обліку, а Порядком № 1588 врегульовано питання подання платником податків повідомлення форми 20-ОПП, що є різними за змістом документами.

Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду, від 21.04.2022 у справі № 580/814/20, від 18.04.2024 у справі № 640/18630/21.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 28.06.2023 № 15131/13-01-24-09.

Щодо ненадання платником податків контролюючим органам всіх оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю, суд зазначає таке.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

При цьому, відповідно до п. 44.1. ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

За положенням п. 73.3 ст. 73 ПК України, контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про надання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Згідно правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 11.09.2018 у справі № 813/4042/17, аналіз пункту 73.3 статті 73 Податкового Кодексу України та Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1245 свідчать про те, що запит контролюючого органу про надання відповідної інформації платником податків повинен містити конкретні підстави, тобто, чітко окреслені обставини, які свідчать про порушення платником податків податкового законодавства. Без повідомлення вказаних фактів платник податків не має об`єктивної можливості надати будь-які пояснення та їх документальне підтвердження; якщо платник податку, на думку контролюючого органу, надав неповну відповідь на запит, контролюючий орган, не проінформувавши платника про те, якої інформації недостатньо, не має законних підстав для видачі наказу про призначення перевірки; часткове надання платником податку необхідної інформації контролюючому органу не можна вважати повним ненаданням відповіді на запит.

Згідно з пунктом 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пунктів 85.1, 85.2, 85.4, 85.6 статті 85 ПК України забороняється витребування документів від платника податків будь-якими посадовими (службовими) особами контролюючих органів у випадках, не передбачених цим Кодексом.

Платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.

У разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Згідно з п. 86.1 ст. 86 ПК України матеріали перевірки - це: акт (довідка) перевірки з інформативними додатками, які є його невід`ємною частиною; заперечення, надані платником податків до акта (довідки) перевірки (у разі їх наявності на час розгляду); пояснення та їх документальне підтвердження, які надані платником податків відповідно до підпункту 16.1.15 пункту 16.1 статті 16 та відповідно до абзацу другого підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 розділу I цього Кодексу.

Тобто матеріали перевірки є зокрема пояснення та їх документальне підтвердження, які надані платником податків відповідно до підпункту 16.1.15 пункту 16.1 статті 16 ПК України, тобто на запит податкового органу.

Таким чином, контролюючий орган вправі запитувати та досліджувати у ході перевірки документи, що стосуються предмету перевірки, у тому числі й ті, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування.

Верховний Суд вже неодноразово аналізував положення статей 44, 85 ПК України у їх взаємозв`язку і сформовані ним підходи щодо застосування означених норм податкового законодавства є усталеними.

Так, зокрема, але не виключно, у постановах від 29 травня 2020 року (справа №826/27811/15), від 06 серпня 2019 року (справа №160/8441/18), від 31 січня 2020 року (справа №826/15328/18), від 03 жовтня 2023 року (справа №420/534/20) Верховний Суд сформулював такий висновок. Надання платником податків фінансово-господарських документів під час проведення перевірки є необхідною умовою підтвердження правомірності задекларованих платником показників податкового обліку. Обов`язок платника податків зберігати документи й надавати їх під час перевірки контролюючому органу кореспондує з компетенцією контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі документів. Ненадання платником податків документів на підтвердження задекларованих показників податкового обліку прирівнюється нормами пункту 44.6 статті 44 ПК України до їх відсутності. Винятком є випадки виїмки документів або іншого їх вилучення правоохоронними органами та іншими компетентними органами. Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені ним у податковій звітності, але не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Поряд з цим факт відмови надання платником податків документів під час податкової перевірки повинен фіксуватися у визначений законом спосіб, а саме шляхом складання акта про відмову у наданні документів. Про це Верховний Суд неодноразово вказував, зокрема, у постановах від 26 січня 2021 року у справі №814/3617/14, від 03 березня 2021 року у справі №824/638/18-а, від 08 вересня 2022 року у справі №640/26351/20, від 11 липня 2023 року у справі №822/554/17, від 10 січня 2023 року у справі №814/876/16 тощо).

У той же час, право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу із поданням учасником процесу нових доказів, що у протилежному випадку є обмеження судом предмету дослідження та призведе до неповноти дослідження й порушення справедливого судового розгляду, наголошується Верховним Судом у постановах від 12.11.2018 у справі № 806/434/16 (ЄДРСРУ №78329873), від 24.01.2019 у справі № 820/12113/15 (ЄДРСРУ №79409332), від 12.02.2019 у справі № 820/6512/16 (ЄДРСРУ №79791393).

Верховний Суд у постановах від 24.02.2020 у справі № 440/4443/18, від 27.04.2022 у справі № 420/13197/20 виходив з того, що, суд не може обмежити право платника податків довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. Разом з тим, з огляду на передбачену ПК України мету й повноваження контролюючого органу під час проведення податкової перевірки, у разі, якщо рішення контролюючого органу мотивоване саме ненаданням платником податків на вимогу контролюючого органу первинних документів, адміністративний суд, виходячи з окреслених процесуальним законом меж судового доказування, повинен перевіряти і враховувати такі обставини й винятки з них при вирішенні спору.

За висновком Верховного Суду, викладені у постанові від 22.09.2020 у справі № 520/8836/18, ухваленої складом судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, відповідно до якого контролюючі органи та їх посадові особи при виконанні владних повноважень, у тому числі при прийнятті наказів та проведенні перевірок, зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Податковим кодексом України, та не допускати згідно зі статтею 21 ПК України порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій. Перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акта перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.

Матеріали справи свідчать, що посадові особи ГУ ДПС у Львівській області не направляли лист-вимогу (запит) на адресу ОСОБА_1 щодо надання доказів оплати, які підтверджують суми декларовані за 2020 рік щодо вартості придбаних у ТОВ «БРАМА» ТМЦ (Дверне полотно, доб.планка, лиштва та інші).

Суд звертає увагу на те, що контролюючим органом до суду не надано жодного доказу, який би підтверджував, що контролюючим органом дійсно ОСОБА_1 направлявся запит про надання документів.

Суд не приймає посилання відповідача на положення п. 85.2 ст. 85 ПК України в частині зобов`язання позивача надати відповідачу у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки, після її початку, оскільки зазначене не звільняє контролюючий орган від визначених податковим законодавством обов`язком щодо обґрунтованості, змістовності та підтвердження висновків за результатами перевірки. Матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем обов`язків, зокрема, п.73.3 ст. 73, п. 85.4 ст. 85, п. 16.1 ст. 16, п. 86.1 ст. 86 ПК України.

Як встановлено судом , перевіркою правильності визначення витрат, відображеного у податковій декларації про майновий стан і доходи, безпосередньо пов`язаних з одержанням доходу та документально підтверджених витрат, з даними визначеними в ході перевірки встановлено їх завищення за 2020 рік в сумі 1 230 883,00 грн.

До складу витрат включаються тільки витрати, які пов`язані з отриманням доходу та підтвердженні відповідними документами про їх оплату.

Відповідно до п. 177.4 ст. 177 ПК України платник податків - фізична особа ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в поданій податковій декларації про майновий стан і доходи за 2020 рік до складу валових витрат включено суми без документального підтвердження, а саме: безпідставно включено до складу валових витрат вартість придбаних у ТОВ «БРАМА» ТМЦ (Дверне полотно, доб.планка, лиштва та інші) без факту оплати. Згідно наданих банківських виписок за 2020 рік відсутня оплата за придбані ТМЦ які платником податків були реалізовані, але неоплачені. Відповідно платник податків фактично не поніс витрати на придбання ТМЦ за період, що перевірявся.

Таким чином, фізична особа - підприємець на загальній системі оподаткування при визначенні об`єкта оподаткування має право включати до складу витрат вартість придбаних товарів (робіт, послуг) та інших матеріальних і нематеріальних активів у фізичної особи - підприємця платника єдиного податку, за умови, що такі витрати пов`язані з господарською діяльністю платника та підтверджені відповідними первинними документами, зокрема, платіжне доручення, прибутковий касовий ордер, квитанція, фіскальний чек, акт закупки (виконаних робіт, наданих послуг) та інші первинні документи, що засвідчують факт оплати товарів (робіт, послуг).

В акті перевірки вказано, що, платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), було завищено витрати що призвело до заниження податкового зобов`язання по податку з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності та податкового зобов`язання з військового збору.

При цьому суд звертає увагу, що саме ненадання необхідних документів слугувало тією обставиною, яка зумовила висновки контролюючого органу про заниження податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2020 рік в сумі 221558,94 гривень, військового збору за 2020 рік в сумі 18463,25 гривень; ПДВ на загальну суму 35968,00 грн, в тому числі за червень 2020 року в сумі 23409,00 грн, за липень 2020 року в сумі 975,00 грн, за жовтень 2020 року в сумі 6295 грн, за листопад 2020 року в сумі 5289,00 гривень.

Суд зазначає, що не дослідження контролюючим органом первинних документів, що стосуються фінансово-господарської діяльності позивача за період, який перевірявся вказує на те, що висновки контролюючого органу про порушення позивачем норм податкового законодавства зроблені без належної оцінки та дослідження необхідних документів, що як наслідок, вказує на передчасність викладених в Акті перевірки висновків про порушення позивачем норм податкового законодавства та прийняття оскаржених податкових повідомлень-рішень.

З огляду на встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено достатніми та допустимими доказами недобросовісну поведінку позивача в частині виконання обов`язку з надання всіх оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю, як і не доведено, що позивач ухилявся від надання документів або перешкоджав проведенню спірної перевірки іншим чином.

Отже, висновки відповідача є передчасними та хибними, оскільки зроблені без всебічного дослідження первинних документів, які є в наявності у позивача.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень від 28.06.2023 № 15132/13-01-24-09, № 15133/13-01-24-09.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 28.06.2023 № 15134/13-01-24-09, суд зазначає таке.

Відповідно до пп. 2 п. 180.1 ст. 180 ПК України для цілей оподаткування платником податку є будь-яка особа, яка зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку.

Вимоги щодо реєстрації осіб як платників ПДВ передбачено статтею 181 ПК України.

Згідно з п. 181.1 ст. 181 ПКУ у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку першої - третьої групи.

У п. 183.1 ст. 183 ПК України передбачено, що будь-яка особа, що підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку, подає до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) реєстраційну заяву.

Згідно з п. 183.2 ст. 183 ПК України у разі обов`язкової реєстрації особи як платника податку реєстраційна заява подається до контролюючого органу не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у статті 181 цього Кодексу.

Також в п.183.7 ст. 183 ПК України встановлено, що заява про реєстрацію особи як платника податку подається особисто такою фізичною особою або безпосередньо керівником або представником юридичної особи - платника (в обох випадках з документальним підтвердженням особи та повноважень) до контролюючого органу за місцезнаходженням (місцем проживання) особи.

Пунктом 183.10 ст. 183 ПК України визначено, що будь-яка особа, яка підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку, і у випадках та в порядку, передбачених цією статтею, не подала до контролюючого органу реєстраційну заяву, несе відповідальність за ненарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

Відповідно до п. 202.1 ст. 202 ПК України звітним (податковим) періодом є один календарний місяць, з урахуванням таких особливостей: а) якщо особа реєструється як платник податку з іншого дня, ніж перший день календарного місяця, першим звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня такої реєстрації та закінчується останнім днем першого повного календарного місяця; б) якщо податкова реєстрація особи анулюється в інший день, ніж останній день календарного місяця, то останнім звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається з першого дня такого місяця та закінчується днем такого анулювання.

Згідно з пп. "а" п.185.1. ст. 185 ПКУ об`єктом оподаткування є операції платників податку з а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у т.ч. операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту; а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу орендарю.

Відповідно до п.п.14.1.185 п.14.1 ст.14 ПК України постачання послуг - будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об`єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об`єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності.

Згідно з п.185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Пунктом 187.1 ст. 187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 188.1 ст. 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни).

Таким чином, для цілей реєстрації особи як платника ПДВ до загальної суми від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з розділом V Податкового кодексу України, враховуються операції, які підлягають оподаткуванню за основною ставкою та операції, які підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою. Операції, що не є об`єктом оподаткування ПДВ та операції звільнені від оподаткування ПДВ, згідно з розділом V Податкового кодексу України, для визначення необхідного обсягу постачання (1000000 грн) не враховуються.

В контексті наведеного, суд зазначає, що особа зобов`язана зареєструватися як платник ПДВ шляхом подання до контролюючого органу відповідної заяви, якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з розділом V ПК України, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень, при цьому обсяг постачання в розмірі 1000000 грн (без врахування суми податку на додану вартість у ціні придбаних та проданих товарів (робіт, послуг)) має бути досягнуто виключно за рахунок операцій, що підлягають оподаткуванню згідно з розділом V Податкового кодексу України; у разі неподання такою особою до контролюючого органу реєстраційної заяви, така особа несе відповідальність за ненарахування або несплату ПДВ на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

На підставі встановлених порушень та у порядку п.п. 54.3.1 п.54.3 ст.54 ПК України контролюючий орган має право самостійно за результатами проведення документальної перевірки визначити податкові зобов`язання з ПДВ такому суб`єкту господарювання та застосувати штрафні санкції.

Згідно акту перевірки платником ПДВ платник податків - фізична особа ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрована в Дрогобицькій ДПІ ГУ ДПС у Львівській області. Свідоцтво платника ПДВ від 22.05.2020 № 200515465 видане відповідно до поданої заяви на реєстрацію платником податків на додану вартість за формою 1-ПДВ від 20.05.2020 № 23276115.

Платник податків - фізична особа ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) одержувала доходи від провадження діяльності з 01.05.2017 по 29.03.2019 на спрощеній системі оподаткувати та з 06.02.2020 по 29.12.2020 на загальній системі оподаткування.

Оскільки сума доходу, отримана ППФО ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від реалізації товарів/послуг за останні 12 календарних місяців (06.02.2020-30.04.2020) становить 1 220 947,82 грн, відповідно встановлено перевищення обсягу 1 млн. грн в квітні 2020 року для обов`язкової реєстрації платником податку на додану вартість.

Платнику податків слід було до 10.05.2020 подати у Дрогобицьку ДПІ ГУ ДПС у Львівській області заяву на реєстрацію платником податків на додану вартість за формою 1-ПДВ, однак таку заяву у зазначений термін платник податків не подала, чим порушено п. 183.2 ст. 183 Кодексу.

Таким чином, суд вважає, що оскільки, платник податків - фізична особа ОСОБА_1 у період 06.02.2020-30.04.2020 отримано доходи, розмір яких за останні 12 календарних місяців перевищував 1000000 грн, тому згідно п.181.1 ст.181 ПК України та відповідно до порядку, встановленого п.183.2 ст.183 ПК України, зобов`язана була до 10.05.2020 подати заяву та зареєструватись платником ПДВ.

Однак, в порушення вимог п. 183.2 ст.183 ПК України позивачем заява до податкового органу за місцем обліку в термін до 10.05.2020 не подана.

При цьому як встановлено судом така заява подана 20.05.2020.

Крім того, перевіркою встановлено заниження суми податкового зобов`язання за період з 11.05.2020 по 22.05.2020 на суму ПДВ 35968,34 грн, в результаті не включення до складу податкового зобов`язання суми ПДВ з отриманих доходів 179841,69 грн без реєстрації платником ПДВ, чим порушено вимоги п. 187.1 ст.187 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VІ, із змінами і доповненнями.

Викладене жодним чином не спростоване позивачем.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 28.06.2023 № 15134/13-01-24-09, є правомірним та таким, що не підлягає скасуванню.

При цьому суд вважає безпідставними доводи позивача про не повідомлення її про проведення перевірки, оскільки наказ від 28.02.2023 № 678-ПП «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )» надісланий рекомендованим листом з повідомленням про вручення 03.03.2023 № 284 на адресу АДРЕСА_1 та вручений 07.03.2023.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Частиною 3 статті 139 КАС України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Розмір задоволених судом позовних вимог (скасування податкових повідомлень-рішень від 28.06.2023 № 15131/13-01-24-09, № 15132/13-01-24-09, № 15133/13-01-24-09, № 15136/13-01-24-09 ( розмір 301 387,74 грн) становить 87,02% від ціни позову (346 347,74 грн). Відповідно стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає 87,02% сплаченого ним судового збору (3463,48 грн), що становить 3013,92 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-77, 90, 139, 242-246, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 28.06.2023 № 15131/13-01-24-09.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 28.06.2023 № 15132/13-01-24-09.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 28.06.2023 № 15133/13-01-24-09.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 28.06.2023 № 15136/13-01-24-09.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: 79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) 3013 (три тисячі тринадцять) гривень 92 копійки сплаченого судового збору на користь ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сидор Н.Т.