Справа № 160/28072/24
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2025-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),
суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,
перевіривши в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2024 року (суддя Кадникова Ганна Володимирівна) в адміністративній справі
за позовом ОСОБА_1
до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України
треті особи Секретаріат Уповноваженого Верховної ради України з прав людини, Національне агентство з питань запобігання корупції, Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Полтаві
про визнання незаконними дії/бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2025 року клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги визнано необґрунтованим. Відмовлено ОСОБА_1 у звільненні від сплати судового збору за подання апеляційної скарги. Апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху шляхом надання до суду: документа про сплату судового збору у розмірі 1 453 грн 44 коп.; уточненої апеляційної скарги з зазначенням: належного складу учасників справи; уточнення дати рішення суду першої інстанції, яке оскаржується; уточнення змісту її прохальної частини, а саме, з формулюванням вимог апеляційної скарги з урахуванням приписів статті 315 КАС України. Уточнену апеляційну скаргу надати разом з доказом надсилання цих матеріалів іншим учасникам справи відповідно до положень частини 9 статті 44 КАС України.
Колегія суддів зазначає, що до суду 14.01.2025 надійшло заперечення ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 10.01.2025, в яких апелянт просить суд заявити самовідвід.
Відповідно до частини 1 статті 39 КАС України, за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.
Суд зазначає, що заява апелянта не містить жодну з підстав, передбачених статтями 36-38 КАС України, для вирішення судом питання щодо самовідводу, суд, в свою чергу, констатує про відсутність правових підстав для заявлення самовідводу.
Вказана ухвала надіслана апелянту до його електронного кабінету та доставлена 16.01.2025 о 16:31 год., що підтверджується довідкою Третього апеляційного адміністративного суду про доставку електронного листа, яка міститься в матеріалах апеляційного оскарження.
Вирішуючи питання можливості звільнення позивача від сплати судового збору, суд зазначає, що ухвалою судді від 16.01.2025 апелянту надано додатковий час для надання до суду довідки з органів Державної податкової служби про доходи за 2024 календарний рік (з 01.01.2024 по 31.12.2024), натомість такі вимоги ухвали залишились не виконаними. При цьому, надані позивачем відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 17.01.2025 не охоплюють попередній календарний рік, містять інформацію за період з 1 кварталу 2020 по 3 квартал 2024 року, що унеможливлює з`ясувати дійсний майновий стан позивача в 2024 році.
Доводи апелянта, наведені в клопотанні від 19.01.2025, щодо дійсного доходу за 2024 рік, не можуть вважатися належним доказом офіційного доходу апелянта, а відтак не можуть бути прийняті судом.
Колегія суддів звертає увагу апелянта на висновки, викладені в рішенні ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20.02.2014, пункт 111, де Поважний Суд вказав, що для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20.02.2014, пункт 111).
У рішеннях ЄСПЛ: «Kniat v. Poland» від 26.07.2005, пункт 44; «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26.07.2005, пункти 63-64, Суд вказав, що оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища.
Крім того, за висновками Європейського суду з прав людини, які викладені в рішенні від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі», сума зборів, призначена у світлі конкретних обставин справи, включаючи спроможність заявника її сплатити та стадію, на якій перебував розгляд справи на той момент, коли обмеження було накладено, є важливими чинниками при визначенні того, скористалася ця особа своїм правом доступу до суду чи ні та чи мала «розглянута судом». Враховуючи ці чинники, далі суд має визначити, чи становила вимога сплати збору, зокрема за обставин цієї конкретної справи, обмеження, яке завдало шкоди самій суті права заявника на доступ до суду (п. 60, 61).
Колегія суддів наголошує, що чинне законодавство саме на апелянта покладає обов`язок доведення перед судом неможливість сплати судового збору, проте апелянт не довів належними та допустимими доказами неможливості сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
Також суд констатує, що апелянтом не подано уточнену апеляційну скаргу з зазначення вірного складу учасників справи та уточненням змісту вимог апеляційної скарги.
Враховуючи наведені обставини та приписи законодавства, суд доходить висновку, що недоліки апеляційної скарги не усунені апелянтом у встановлений судом строк.
Відповідно до ч. 2 ст. 298 Кодексу адміністративного судочинства України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Згідно з ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 169, 298 Кодексу адміністративного судочинства України суд,
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги відмовити.
Клопотання про розгляд справи в порядку загального провадження, залишити без розгляду.
Копію ухвали про повернення апеляційної скарги надіслати учасникам справи.
Повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з 30 січня 2025 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров

суддя Т.І. Ясенова