Справа № 600/7572/23-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2025-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/7572/23-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Анісімов О.В.

Суддя-доповідач - Граб Л.С.

29 січня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Сторчака В. Ю. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, в якому просила:

-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, які полягають у невірному та недостовірному перерахунку пенсії відповідно до ст. 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з врахуванням № 89 від 12.11.2021 р., № 88 від 12.11.2021 р., а також відомостей з витягу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про Індивідуальні відомості про застраховану особу (Форма ОК-5), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити перерахунок пенсії, відповідно до ч.1 ст.40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з врахуванням № 89 від 12.11.2021 р., № 88 від 12.11.2021 р., а також відомостей з витягу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про Індивідуальні відомості про застраховану особу (Форма ОК-5), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2024 року позов задоволено частково:

-визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за віком з урахуванням вимог частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме за 2020-2022 роки;

-зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити ОСОБА_1 з 23.11.2021 року перерахунок пенсії за віком з урахуванням вимог частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме за 2020-2022 роки.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням в частині задоволення позову, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.

За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 16.02.2007 призначено пенсію за вислугу років на умовах, передбачених пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З 23.11.2021 позивача переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року № 1058-IV.

При переведенні з одного виду пенсії на інший пенсію обчислено з врахуванням страхового стажу 37 років 4 місяці 10 днів (врахованого по 31.12.2020).

У відповідь на звернення позивача щодо перерахунку розміру пенсійного забезпечення, ГУ ПФУ в Чернівецькій області листом від 16.11.2023 року № 6735-6670/Ш-17/8-2400/23 повідомлено, що при переведенні з одного виду пенсії на інший, враховано заробітну плату за періоди з 01.01.1985 по 31.12.1989 (згідно довідки про заробіток) та з 01.07.2000 по 28.02.2007 (за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, відповідно до фактично сплачених страхових внесків), при індивідуальному коефіцієнті 0,72057. Розмір пенсії за віком з 23.11.2021 становив 2200,00 грн. Водночас, за результатом додаткової перевірки матеріалів електронної пенсійної справи визначено доцільність застосування при обчисленні пенсії заробітної плати за період з 01.07.2000 по 31.12.2020, за виключенням перерв (згідно даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку відповідно до фактично сплачених страхових внесків), що призводить до збільшення індивідуального коефіцієнта заробітку до 1,32338. Відповідно розрахунок заробітної плати, а відтак розмір пенсії приведено у відповідність з 23.11.2021. За результатом проведеного перерахунку розмір пенсії за віком склав 2782,69 грн. З 01.03.2022 розмір пенсії з урахуванням проведеної у 2022 році індексації, визначений на рівні 3158,04 грн. Розрахунок пенсії позивачки проводиться із страхового стажу тривалістю 37 років 4 місяці 10 днів, або 448 місяців. Індивідуальний коефіцієнт страхового стажу становить 0,37333 (448 місяців: 12 місяців: 100 % х 1 %, де 1 %-величина оцінки одного року страхового стажу). Середньомісячний розмір заробітної плати для обчислення пенсії з урахуванням проведеної індексації з 01.03.2023 становить 9799,67 грн. (7405,03 грн. х 1,32338, де 7405,03 грн. збільшений показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії (3764,40 грн. х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 х 1,197 = 7405,03 грн.)).

Також, згідно листа від 16.11.2023 року № 6735-6670/Ш-17/8-2400/23) та відомостей, які наявні у розрахунку пенсії з 01.03.2023 (розрахунок від 15.11.2023 року), судом першої інстанції встановлено, що при розрахунку середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсійної виплати застосовано збільшений з 01.03.2023 на 19,7 % показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії в розмірі 7405,03 грн. Враховуючи показники страхового стажу та заробітної плати визначено розмір пенсійного забезпечення позивачки, який з 01.03.2023 становить 3760,15 грн., із яких: 3658,51 грн.-основний розмір пенсії за віком, обчислений відповідно до ст. 27 Закону, виходячи з страхового стажу та заробітку позивачки (9799,67 грн. x 0,37333); 101,64 грн.-підвищення за 7 років страхового стажу понад необхідні 30 років для жінок, розраховане відповідно до ч.1 ст. 28 Закону №1058-IV та ч. 3 ст. 42 Закону №1058-IV (1452,00 грн. х 7%).

Вищезазначене слугувало підставою для звернення позивачем до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про часткову обгрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (Закон №1058-IV), який також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Частиною 4 статті 24 Закону №1058-IV встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

В силу вимог статті 2 Закону №1788-XII за цим Законом призначаються трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

За змістом статті 12 Закону №1788-ХІІ (в редакції станом на час призначення позивачу пенсії) право на пенсію за віком мають:

- чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років;

- жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Також, пунктом "е" частини 1 статті 55 Закону №1788-ХІІ (в редакції станом на час призначення позивачу пенсії) обумовлено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 16.02.2007 призначено пенсію за вислугу років на умовах, передбачених пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням стажу 28 років 0 місяців 2 дні.

З 23.11.2021 позивача проведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року № 1058-IV, з врахуванням страхового стажу 37 років 4 місяці 10 днів (врахованого по 31.12.2020).

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач вважає, що відповідачем здійснено неповний та недостовірний перерахунку пенсії останньої, оскільки не врахувано довідки № 89 від 12.11.2021 р., № 88 від 12.11.2021 р. про стаж роботи, а також відомості Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про Індивідуальні відомості про застраховану особу (Форма ОК-5), а тому звернулася до відповідача з відповідною заявою.

В той же час, суд першої інстанції в рамках розгляду даної справи дійшов висновку, що до страхового стажу позивача враховано періоди трудової діяльності за 1977-1981 роки, як наслідок стаж визначений 37 років 4 місяці 10 днів, про що свідчить розрахунок стажу Форми РС-право від 20.12.2203 року, а відтак доводи позивача щодо не врахування наданих нею довідок від № 89 від 12.11.2021 р., № 88 від 12.11.2021 р., що видані Акціонерним товариством «Буковина», не знайшли свого практичного відображення у діях відповідача.

Рішення суду в цій частині позивачем не оскаржується, а тому колегія суддів не надає правової оцінки вказаним висновкам суду першої інстанції.

Що стосується позиції суду першої інстанції про протиправність дій ГУ ПФУ в Чернівецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за віком з урахуванням вимог частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме за 2020-2022 роки, колегія суддів вказує на таке.

Відповідно до частини 2 статті 40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск: К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 +... + Кзn); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Верховний Суд України у постанові від 29.11.2016 у справі №21-6331а15 сформулював правову позицію, відповідно до якої у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", має місце призначення пенсії за віком, а не переведення згідно частиною 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Вказана правова позиція підтримана Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31.10.2018 у справі №876/5312/17, у якій суд прийшов до висновку, що позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення.

З матеріалів справи з`ясовано, що з 16.02.2007 позивачу призначено пенсію за вислугу років на умовах, передбачених пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З 23.11.2021 ОСОБА_2 переведено на пенсію відповідно до Закону №1058-IV.

При переведенні на пенсію, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", для обчислення розміру застосований показник середньої заробітної плати працівників, збільшеної на 1,17 (з 01.03.2019), на 1,11 (з 01.05.2020), на 1,11 (з 01.03.2021) , на 1,14 (з 01.03.2022), на 1,197 (з 01.03.2023) = 7405,03 грн., що відповідає показнику середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2014-2016 роки.

В той же час, зважаючи на те, що пенсія за віком відповідно до Закону №1058-IV позивачці призначена вперше, то відповідно до частини 1 статті 44, частини 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" при обчисленні її розміру повинен був застосовуватися показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (23.11.2021), як це передбачено частиною 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Однак, суд першої інстанції дійшов висновку, що розрахунок пенсії ОСОБА_1 має проводитися із застосуванням показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020-2022 роки.

В свою чергу, відповідач, як у листі від 16.11.2023 у відповідь на заяву позивача, так і в апеляційній скарзі не ставить під сумнів висновок суду першої інстанції про те, що позивач, якій призначена пенсія відповідно до Закону №1058-IV 23.11.2021 має право на застосування показника за 2020-2022 роки, а навпаки вказує на те, що на даний час при проведенні розрахунку пенсії за віком за допомогою «Пенсійного калькулятора» застосовується показник середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2020-2022 роки (12236,71 грн.). Водночас, за даними електронної пенсійної справи позивачки при розрахунку середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсійної виплати застосовано збільшений з 01.03.2023 на 19,7 % показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії в розмірі 7405,03 грн.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів не знаходить підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Сторчак В. Ю. Матохнюк Д.Б.