Справа № 295/4436/24
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2025-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 295/4436/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Стрілецька О.В.

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

29 січня 2025 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бердоус Ю. М.,

представника відповідача: Ярошенко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 11 листопада 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В березні 2024 року адвокат Єсін П.С. звернувся до Богунського районного суду м. Житомира з позовом до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення серії ДП 18 №002597 від 15.03.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень.

2. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що позивач не вчиняв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, а відтак в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Представник позивача в позові посилається на те, що Правил дорожнього руху позивач не порушував і адміністративне правопорушення не вчиняв. Зазначає, що транспортним засобом керував ОСОБА_2 , ОСОБА_1 перебував в автомобілі, проте не керував ним, у патрульних поліцейських відсутні докази, які підтверджують, що він вчинив адміністративне правопорушення.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 11 листопада 2024 року адміністративний позов задоволено.

3.1. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 №002597 від 15.03.2024, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення стягнення в розмірі 425,00 грн.

3.2. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП закрито за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

5. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що постанова відносно ОСОБА_1 винесена правомірно, із дотриманням всіх встановлених чинним законодавством України вимог та без порушення прав та законних інтересів позивача. Апелянт зазначив, що під час зупинки транспортного засобу з місця для водія виходив ОСОБА_1 , що підтверджується змістом відеозапису з нагрудної камери поліцейського, а відтак у патрульних поліцейських було достатньо підстав вважати, що під час руху автомобілем "Тойота" керував саме він. Версію з обміном місцями пасажиром та водієм вважає абсурдною, що має на меті уникнути від притягнення до адміністративної відповідальності.

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

6. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 15.03.2024 заступник командира роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Житомирській області ДПП Ковальов В.П. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 № 002597, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності та відносно нього застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с. 7, 48).

7. Згідно вказаної постанови громадянин ОСОБА_1 , 05.03.2024 близько 02 год 07 хв у м. Житомирі по вул. Київське шосе, 37, керував автомобілем марки "Тойота", номерний знак НОМЕР_1 , не пред`явив на вимогу працівників поліції посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційні документи на транспортний засіб, чим порушив п.п. 2.1 «а», 2.1 «б» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

8. Зі змісту витягу з реєстраційної картки вбачається, що о 02-00 год 05.03.2024 на лінію "102" надійшло повідомлення від громадянина ОСОБА_3 про те, що в м. Житомирі по вул. Київське шосе водій авто марки "Тойота", державний номерний знак НОМЕР_1 , підрізає, ймовірно перебуває в стані алкогольного сп`яніння, заявник зупинився і не може рухатись далі (а.с. 62).

9. В судових засіданнях 19.09.2024 та 11.11.2024 ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. Додатково пояснив, що вони втрьох - він, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повертались з м. Києва, за кермом автомобіля весь час перебував ОСОБА_2 , коли вони побачили, що автомобіль патрульних поліцейських надав знак, що необхідно зупинитись, після зупинки транспортного засобу, вони з ОСОБА_2 помінялись місцями, останній пересів на заднє пасажирське місце, а він на місце водія. Вони з ОСОБА_6 помінялись місцями з метою швидше пройти перевірку з патрульними поліцейськими, оскільки сам ОСОБА_7 є працівником поліції. Після зупинки автомобіля він неодноразово вказував, що не керував транспортним засобом, ОСОБА_2 підтверджував, що за кермом був саме він, пасажир ОСОБА_8 також зазначив, що керманичем був ОСОБА_2 , натомість їх покази залишились поза увагою працівників поліції.

10. Допитаний в судовому засіданні 11.11.2024 в якості свідка ОСОБА_2 вказав, що 05.03.2024 він разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_8 на автомобілі марки «Тойота» повертались з міста Києва. Транспортним засобом керував він. Рухаючись в напрямку м. Житомира, їх підрізав водій транспортного засобу марки «Ягуар», вподальшому вони підрізали його, через незначний проміжок часу, їх автомобіль був зупинений працівниками поліції, який рухався в зустрічному напрямку, а проблисковими маячками надали знак зупинитись, що він і зробив і на узбіччі чекали, поки під`їдуть праціники поліції. ОСОБА_1 знаходився на задньому сидінні. За цей час поки під`їхали працівники поліції, вони вирішили помінятись місцями з ОСОБА_1 , оскільки позивач є працівником поліції, міг пред`явити відповідне посвідчення і вони вважали, що ця обставина допоможе пройти перевірку, оскільки вони рухались під час комендантської години. В цей же день, повертаючись з Києві, їх вже зупиняли працівники поліції, перевірка тривала понад півгодини, вони спочатку не знали, що дана зупинка трансортного засобу була обумовлена тим, що ОСОБА_9 викликав поліцію. Зауважив, що протягом всього часу спілкування з працівниками поліції він наголошував, що саме він керував автомобілем, а не ОСОБА_1 . Автомобіль належить його знайомому Кобернику, машина була в його користуванні, реєстраційні документи також перебували в нього. Наполягав, що саме він керував транспортним засобом.

11. Допитаний в судовому засіданні 11.11.2024 в якості свідка ОСОБА_3 пояснив, що керуючи автомобілем марки «Ягуар» 05.03.2024 у зв`язку з тим, що він відволікся на телефон, він на трасі підрізав транспортний засіб марки «Тойота», який вподальшому почав його наздоганяти та підрізати. Через певний проміжок часу вказане авто перегородило рух його автомобілю, зупинившись попереду, з нього вибігло троє осіб чоловічої статі, виявляли обурення, стукали по машині, але він двері і вікно не відчинив, з машини не вийшов. З місця водія виходив високий чоловік, який мав бороду. Через деякий час автомобіль марки «Тойота» знову його наздогнав і зупинився, з заднього пасажирського сидіння вийшов ОСОБА_1 , підійшов до його автомобіля і намагався з ним поговорити, проте він не відкрив вікно. Надавши оцінку ситуації, що водій автомобіля "Тойота" двічі його підрізав, чоловіки з автомобіля поводили себе агресивно, їх було троє, він вирішив зателефонувати на лінію "102" і викликати поліцію. Вподальшому вони були зупинені працівниками поліції, які приїхали на його виклик. Працівникам поліції він пояснював ситуацію, яка склалалась, письмові пояснення в нього не відбирались, в усних поясненнях він також не вказував, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля марки "Тойота". Чому поліцейський ОСОБА_10 в рапорті зазначив, що він вказував, що автомобілем керував ОСОБА_1 йому невідомо, він пояснити не може. В той час, коли його автомобіль був двічі підрізаний водієм автомобіля "Тойота", він зупинявся попереду його автомобіля, з місця водія виходив високий, кремезний чоловік, більше схожий на ОСОБА_2 , позивач ОСОБА_1 (на той час він не знав його прізвища) виходив з заднього пасажирського сидіння. Звідки виходив ОСОБА_1 після зупинки автомомбіля працівниками поліції він не бачив, оскільки транспортний засіб був позаду нього.

12. Крім того, матеріалами справи підтверджується, що одночасно з винесенням постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП в цей же день і в цьому ж місці за наведених обставин відносно ОСОБА_1 був складений протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.49).

13. Згідно з постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 26.06.2024 по справі № 296/2571/24, яка набрала законної сили, закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (а.с. 82-84).

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

14. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

15. Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

16. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

17. Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб (у разі найму (оренди)/лізингу транспортного засобу замість реєстраційного документа на транспортний засіб водій може мати при собі та пред`являти його копію, вірність якої засвідчено нотаріально, разом з оригіналом або копією договору про найм (оренду)/лізинг транспортного засобу, вірність якої засвідчено нотаріально), а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат «Зелена картка»), пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії, або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), а також інші документи, передбачені законодавством.

18. Відповідно до пунктів 2.1 «а», «б», «ґ» ПДР України водій зобов`язаний мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

19. Відповідно до п. 2.4 «а» ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

20. Відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

21. Вирішуючи питання обґрунтованості апеляційної скарги колегія суддів виходить з такого.

22. Матеріалами справи підтверджується та не заперечувалось сторонами, що по приїзду наряду працівників поліції за викликом ОСОБА_3 , зі сторони місця для водія з транспортного засобу марки "Тойота", який був припаркований на узбіччі дороги, вийшов ОСОБА_1 .

23. Однак, як вірно зазначив суд першої інстанції з наданого відеозапису, відзиву на позовну заяву та долучених до нього документів вбачається, що транспортний засіб марки «Тойота» не був безпосередньо зупинений працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху. Відеозаписами підтверджується, що ОСОБА_1 вийшов зі сторони місця для водія припаркованого авто, але не підтверджується, що саме він керував транспортним засобом.

24. Крім того, з наявних в матеріалах справи відеозаписів встановлено, що в транспортному засобі, окрім ОСОБА_1 , який під час оформлення адміністративних матеріалів заперечував факт керування транспортним засобом, перебували також громадяни ОСОБА_2 та ОСОБА_8 .

25. Колегія суддів звертає увагу, що зі змісту заяви, відібраної у ОСОБА_3 05.03.2024, не вбачається, що заявник вказував на особу водія, який керував транспортним засобом марки "Тойота", а лише зазначено, що водій цього автомобіля двічі його підрізав, таким чином чинить йому перешкоди в русі. Крім того, зі змісту відеозаписів судом також не встановлено, що працівники поліції з`ясовували в ОСОБА_3 , хто керував транспортним засобом марки "Тойота".

26. Відповідно до ст.245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

27. При цьому, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

28. Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

29. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

30. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

31. Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

32. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

33. Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

34. Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

35. Колегія суддів, ознайомившись із наданими відповідачем відеозаписами з бодікамер патрульних поліцейських, зазначає, що судом не встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом під час його руху і що одразу після його зупинки зі сторони водійського сидіння вийшов саме позивач. На відеозаписі зафіксовано, що транспортний засіб марки "Тойота" знаходиться на узбіччі дороги в нерухомому стані, в цей час ОСОБА_1 виходить з автомобіля зі сторони водія. Протягом всього часу складення адміністративних матеріалів ОСОБА_1 та інші пасажири автомобіля ОСОБА_11 та ОСОБА_8 заперечували, що позивач був за кермом транспортного засобу.

36. Інших доказів порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідачем не надано суду.

37. Висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, а притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

38. Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

V. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

39. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

40. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

41. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

42. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

43. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 11 листопада 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 29 січня 2025 року.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.