Справа № 587/4247/24
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2025-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 р. Справа № 587/4247/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Катунова В.В. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання Кіт Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського районного суду Сумської області від 17.12.2024, суддя Черних О.М., по справі № 587/4247/24

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 від 05.11.2024 СУ № 2001/2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, провадження по справі закрити.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 07.10.2024 позовну заяву залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись із рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про не врахування судом першої інстанції відсутності належного повідомлення позивача необхідність проходження медичного огляду. Також апелянт зазначав про недотримання порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, невручення другого примірника протоколу СУ № 2001/2024 від 05.11.2024, невідповідність складеного протоколу формі, передбаченій Додатком 1 до Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженій наказом Міністерства оборони України від 01.01.2024 № 3, а саме невідповідність вказаних статей КУпАП, якими керувалась особи при складенні протоколу, порушення черговості вказання суті вчиненого правопорушення та особистих даних особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушений порядок викладення інформації про повідомлення про зміст ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, незабезпечення відповідачем під час розгляду справи про адміністративне правопорушення права позивача на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судовим розглядом, 05.11.2024 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 винесено постанову № 2001/2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Постановою встановлено, що 05.11.2024 о 14-15 год. було виявлено, що ОСОБА_1 без поважних на те причин не пройшов медичний огляд до 19.09.2024, на який був направлений 15.09.2024 ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушив пп. 4 п. 1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних, резервістів», визначених в додатку 2 до порядку, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, в особливий період.

Позивач, не погоджуючись з постановою відповідача, звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджено належними доказами, у зв`язку з чим оскаржувана постанова є правомірною та не підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Так, спірні правовідносини у даній справі склались з приводу правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Статтею 210 КУпАП передбачено, що порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Так, 17.03.2014 оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який в подальшому продовжувався та триває на теперішній час.

Відповідно до ст. 1, 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закони України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію».

Відповідно до абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України.

Частиною 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлено, що особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.

Так, згідно з пп. 3.1., 3.2 гл. 3 розд. ІІ наказу Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008 «Про затвердження Положення про військоволікарську експертизу в Збройних Силах України» медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП ВЛК ТЦК та СП на збірних пунктах районних (міських) ТЦК та СП або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності лікарями, які включаються до складу ВЛК ТЦК та СП. Повторний медичний огляд військовозобов`язаних проводиться один раз на 5 років ВЛК районних, міських ТЦК та СП. Офіцери запасу підлягають повторному медичному огляду зазначеними ВЛК під час чергового атестування, а рядовий, сержантський та старшинський склад запасу - у разі зміни призначення.

У свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни, у тому числі, зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Таким чином, передбачено обов`язок призовників, військовозобов`язаних та резервістів у разі отримання ними направлення на проходження військово-лікарської комісії, пройти медичний огляд для визначення придатності до військової служби.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Так, за даними оскаржуваної постанови ОСОБА_1 не пройшов медичний огляд до 19.09.2024, на який був направлений 15.09.2024 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Із матеріалів справи встановлено, що відповідно до тимчасового посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 ОСОБА_1 має військове звання солдат, склад рядовий, 11.02.2016 медичною комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 визнаний придатним до військової служби за гр. І Наказу МО України № 402 від 2008; призовною комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 зарахований у запас 11.02.2016 за ст. 18 п. 1 пп. 2 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», підлягає повторному медичному пересвідченню.

15.09.2024 ОСОБА_1 отримав направлення на ВЛК (строк проведення ВЛК до 19.09.2024), що підтверджується записом № 696 у Журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію, виданих резервістам та військовим для проходження медичного огляду, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що позивачем особисто проставлено підпис.

Отже, наведеним вище спростовуються доводи позивача щодо його неналежного повідомлення про необхідність проходження медичного огляду.

05.11.2024 у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від проходження ВЛК помічником начальника центру з правової роботи ІНФОРМАЦІЯ_1 лейтенантом юстиції ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення СУ № 2001/2024 відносно позивача за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

За змістом вказаного протоколу у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 05.11.2024 о 14:15 год. було виявлено, що 19.09.2014 ОСОБА_1 не пройшов медичний огляд, на який був направлений 15.09.2024, чим порушив пп. 4 п. 1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних, резервістів», визначених в додатку 2 до порядку, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487».

Протокол міститься запис про роз`яснення позивачу змісту ст. 63 Конституції України, прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Також у протоколі зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 14:50 год. 05.11.2024 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , каб. № 104.

Протокол складено із відміткою про відсутність необхідності послуг захисника, відмову позивача від надання пояснень.

Крім того протокол містить підпис ОСОБА_1 у графі про ознайомлення зі змістом протоколу, отримання примірника протоколу про адміністративне правопорушення.

В подальшому 05.11.2024 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_4 проведено розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, відносно ОСОБА_1 та винесено оскаржувану постанову.

Позивач на розгляд справи про адміністративне правопорушення не з`явився, причин відсутності не повідомив, клопотань про відкладення розгляду не надавав.

З приводу дотримання порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно зі ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, має бути забезпечено право завчасно знати про дату, час та місце розгляду справи, що є гарантією реалізації наданих ст. 268 КУпАП прав, зокрема, на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання пояснень та доказів, заявлення клопотань, здійснення захисту.

Судовим розглядом встановлено, що оскаржувана постанова винесена за відсутності ОСОБА_1 - особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При цьому, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення СУ № 2001/2024 від 05.11.2024 ОСОБА_1 був ознайомлений із його змістом, у тому числі, щодо дати, часу та місця розгляду справи про адміністративне правопорушення, про що наявний його підпис на примірнику протоколу.

Стосовно посилань позивача на невручення йому другого примірника протоколу СУ № 2001/2024 від 05.11.2024 колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 5 розд. II Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 01.01.2024 № 3, уповноважена посадова особа, яка склала протокол, пропонує особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, ознайомитися із складеним протоколом, дати письмове пояснення по суті вчиненого правопорушення із проставлянням свого підпису та дати. Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, можуть бути викладені на окремому аркуші з відміткою про це в протоколі.

Водночас, у позовній заяві та апеляційній скарзі ОСОБА_1 підтвердив, що мав можливість сфотографувати протокол, а отже фактично був ознайомлений із його змістом та додав до позовної заяви його копію.

Отже, вказані доводи не свідчать про порушення, вчинені відповідачем при складенні протоколу про адміністративне правопорушення.

Також апелянт звертав увагу на невідповідність складеного протоколу формі, передбаченій Додатком 1 до Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженій наказом Міністерства оборони України від 01.01.2024 № 3, а саме невідповідність вказаних статей КУпАП, якими керувалась особи при складенні протоколу, порушення черговості вказання суті вчиненого правопорушення та особистих даних особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушений порядок викладення інформації про повідомлення про зміст ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Щодо наведених доводів колегія суддів зазначає, що за загальним змістом протокол СУ № 2001/2024 від 05.11.2024 містить всі необхідні відомості, вказання яких передбачено Додатком 1 до Інструкції від 01.01.2024 № 3, зокрема, у протоколі зазначено: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; відмітка про відмову у наданні пояснень особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, відмітка про доведення змісту ст. 63 Конституції України та роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП, підпис уповноваженої посадової особи, яка його склала, та підпис позивача, як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що відповідає п.п. 3,4 розд. II Інструкції від 01.01.2024 № 3.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що певні формальні недоліки, за загальним правилом, не можуть бути підставою для скасування відповідного рішення суб`єкта владних повноважень та звільнення правопорушника від відповідальності, передбаченої законом, а порушення процедури може бути підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, якщо воно вплинуло або могло вплинути на правильність рішення.

Втім, у ході судового розгляду таких порушень не встановлено.

Стосовно доводів апелянта щодо незабезпечення відповідачем під час розгляду справи про адміністративне правопорушення права позивача на професійну правничу допомогу, колегія суддів зауважує, що під час складання протоколу СУ № 2001/2024 від 05.11.2024 останньому були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, серед яких також право заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права.

Втім, зазначений протокол складено із відміткою про відсутність необхідності послуг захисника, про що наявний підпис позивача, в подальшому відповідних клопотань позивачем не заявлялось, а розгляд справи про адміністративне правопорушення обґрунтовано проведений без його участі та за умови належного повідомлення про дату, час та місце такого розгляду.

Враховуючи викладене колегія суддів зазначає, що відповідачем дотримано процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, у тому числі в частині забезпечення прав особи, яка притягається до відповідальності, передбачених ст. 268 КУпАП.

Таким чином, судовим розглядом підтверджений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

На підставі вказаного, колегія суддів дійшла висновку, що постанова ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 від 05.11.2024 СУ № 2001/2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП є правомірною та підстави для її скасування відсутні.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Переглянувши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 17.12.2024 по справі № 587/4247/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов З.Г. Подобайло