Справа № 560/17511/24
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2025-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

29 січня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Матущака В.В. розглянувши адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Міністерства оборони України в особі військової частини НОМЕР_1 кошти в сумі 2739,10 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач проходив військову службу в Збройних силах України та забезпечувався всіма видами матеріального забезпечення, в тому числі речовим майном. В подальшому відповідача звільнено з військової служби. Позивач вказує, що відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за вартість виданих відповідачу предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися в розмірі 2739,10 грн., яку він в добровільному порядку не погасив.

Відповідач не скористався правом подання відзиву на позов, тому, враховуючи приписи частини 6 статті 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою від 29.11.2024 суд відкрив провадження в цій адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Суд встановив, що Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17.01.2018 №13 солдата за контрактом ОСОБА_1 з 17.01.2018 зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення.

Відповідач за період проходження служби був забезпечений державою всіма видами матеріального забезпечення, в тому числі речовим майном.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 10.05.2019 №98 солдата за контрактом ОСОБА_1 , оператора зенітної ракетної батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону, звільненого наказом командира НОМЕР_2 окремої механізованої бригади від 10.05.2019 №100-РС з військової служби у запас відповідно до підпункту "д" пункту другого частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (через службову невідповідність), з 10.05.2019 виключити зі списків особового складу частини, з усіх, видів забезпечення та направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На момент виключення зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення, згідно довідки від 40.05.2019 року №27 про взаємозалік грошових коштів за речове майно за солдатом ОСОБА_1 залишилась заборгованість за видані військовослужбовцю предмети речового майна особистого користування, строки яких не закінчились, у розмірі 3472, 35 грн.

При звільненні з військової служби солдату ОСОБА_1 було нараховано грошове забезпечення з якого 733,25 грн. було утримано в рахунок погашення збитків нанесених державі.

Сума заборгованості відповідача перед державою, в особі Військової частини НОМЕР_1 за речове майно, строки носіння якого не закінчились, складає 2739,10 грн.

З метою досудового врегулювання спору 02.05.2024 №4172 Військовою частиною НОМЕР_1 на адресу відповідача було направлено претензію та запропоновано в добровільному порядку відшкодувати заборгованість, перерахувавши вказані кошти на розрахунковий рахунок Військової частини НОМЕР_1 за вказаними реквізитами.

Зважаючи на те, що відповідач добровільно не сплатив заборгованості, позивач звернувся до суду з цим позовом.

ІV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII), держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Статтею 9-1 Закону №2011-XII передбачено продовольче, речове та інше забезпечення військовослужбовців. Речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 1 Закону України "Про правовий режим майна в Збройних Силах України" від 21.09.1999 №1075-XIV передбачено, що військове майно є державним майном, закріпленим за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. До військового майна, зокрема, належить речове майно.

Як встановлено в ході судового розгляду під час проходження служби відповідач у відповідності до вимог статті 9-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", наказу Міністерства оборони України від 29.04.2016 №232 "Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту" забезпечувався форменим одягом за рахунок державних коштів.

Зазначена обставина підтверджується наявною у матеріалах справи карткою обліку матеріальних засобів особистого користування №735, довідкою про взаємозалік грошових коштів за речове майно №27.

Наказом Міністерства оборони України від 29.06.2016 №232 затверджено Інструкцію про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 26.05.2016 за №768/28898, якою визначено завдання, організацію та порядок речового забезпечення військовослужбовців, які проходять військову службу в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України, курсантів, військовозобов`язаних, призваних на навчальні та спеціальні збори, резервістів, мобілізованих, студентів цивільних навчальних закладів, які направляються на навчальні збори (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 4 розділу ІІІ Інструкції, у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби.

Згідно із положеннями статті 12 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" від 03.10.2019 №160-IX, у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Матеріалами справи підтверджено отримання відповідачем речового майна. Суд також встановив, що відповідач був звільнений зі служби в Збройних Силах України та на момент виключення його зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та усіх видів забезпечення, згідно з наданими доказами, за відповідачем рахується заборгованість за речове майно строки носіння якого не закінчилися в розмірі 2739,10 грн., яка до цього часу відповідачем не сплачена, відтак, суд приходить до висновку про наявність у позивача права на її стягнення з відповідача, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Під час судового розгляду справи позивач довів обґрунтованість заявлених ним вимог, натомість відповідачем не надано відзиву із наведенням обставин, які б їх спростовували, як і доказів, які свідчать про сплату заборгованості за речове майно, що є предметом спору.

Оскільки позивачем не надано доказів понесення судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Міністерства оборони України в особі Військової частини НОМЕР_1 кошти в сумі 2739 (дві тисячі сімсот тридцять дев`ять) грн. 10 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 29 січня 2025 року

Позивач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 )
Відповідач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 )

Головуючий суддя В.В. Матущак