Справа № 400/11589/24
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2025-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/11589/24

Головуючий в 1 інстанції: Птичкіна В.В.

Дата і місце ухвалення 25.12.2024 р., м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді доповідача Шеметенко Л.П.

судді Градовського Ю.М.

судді Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2024 року про повернення позовної заяви в частині позовних вимог по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якій позивач просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області, вчинені після 31.05.2024 на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2024 р. у справі № 400/16/24, які полягають:

у зменшенні виплати ОСОБА_1 індексації згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» з 01.03.2022 по 31.05.2024 та згідно з постановою від 24 лютого 2023 р. № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» з 01.03.2023 по 31.05.2024;

у припиненні з 01.06.2024 виплати ОСОБА_1 індексації пенсії згідно з постановами Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» та від 24 лютого 2023 р. № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році».

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації пенсії з 01.03.2022 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» та з 01.03.2023 згідно з постановою від 24 лютого 2023 р. № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році».

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2024 року у справі № 400/840/24 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків позову шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду. Попереджено позивача, що наслідком неусунення недоліків позовної заяви в установлений судом строк є повернення такої позовної заяви позивачу в частині позовних вимог за період з 01.01.2022 до 06.06.2024 (невиплата індексації пенсії відповідно до постанови № 118) та з 01.03.2023 до 06.06.2024 (невиплата індексації пенсії відповідно до постанови № 168).

На виконання зазначеної ухвали суду, позивачем було подано заяву про усунення недоліків, в якій зазначено, що строк звернення до суду позивачем не було пропущено, оскільки перерахунки були вчинені на виконання рішення суду від 22 квітня 2024 року по справі №400/16/24, а про їх проведення позивач дізнався лише 30.06.2024 року після отримання відповіді на адвокатський запит.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2024 року позовну заяву повернуто в частині позовних вимог за період з 01.01.2022 до 06.06.2024 (невиплата індексації пенсії відповідно до постанови № 118) та з 01.03.2023 до 06.06.2024 (невиплата індексації пенсії відповідно до постанови № 168).

Повертаючи позовну заяву, суд виходив з того, що представник позивача подав «Заяву про усунення недоліків», зміст якої зводиться до незгоди з висновками суду про пропуск строку, отже, недоліки позовної заяви позивач не усунув.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, які призвели до неправильного вирішення питання щодо відкриття провадження у справі, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що підставою для утримання та невиплати доплати до пенсії є рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2024 р. у справі № 400/16/24 про що зазначено в позовній заяві. На виконання цього рішення з 01.06.2024 здійснено протиправне зменшення пенсії за попередній період (з 01.03.2022 до 01.06.2024), проте відповідь на адвокатський запит була надіслана 05.06.2024 (отримано відповідь 30.06.2024). Враховуючи викладене, апелянт вважає, що лише після отримання листа 30.06.2024 стало відомо про зменшення індексації пенсії, при цьому позовна заява подана 06.12.2024, тобто в межах шестимісячного строку звернення до суду з моменту настання юридичного факту зменшення.

Представником відповідача надано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Аналіз зазначених норм дає підстави зробити висновок, що шестимісячний строк звернення до суду в адміністративному судочинстві є загальним і застосовується, якщо інше не встановлено цим Кодексом або іншими законами.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Аналогічні висновки викладені, зокрема у постанові Верховного Суду від 21 березня 2023 року (справа № 640/3380/22).

Як встановлено судом апеляційної інстанції та вбачається з матеріалів справи, дії відповідача, що є предметом оскарження у межах даної справи, були вчинені відповідачем під час виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2024 року у справі № 400/16/24.

Наявні у матеріалах справи протоколи перерахунку пенсії позивача свідчать, що вказані перерахунки були проведені 29.05.2024 року та 31.05.2024 року.

Колегія суддів звертає увагу, що до моменту ознайомлення із вказаними протоколами позивач був позбавлений можливості дізнатись про порушення свої прав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідь на адвокатський запит із відповідними копіями рішень про перерахунок пенсії була надіслана на адресу позивача 05.06.2024 року та фактично отримана позивачем 30.06.2024 року.

За таких обставин, оскільки позовна заява була направлена до суду першої інстанції 07.12.2024 року, апеляційний суд вважає, що позивач звернувся до суду із дотриманням встановленого КАС України шестимісячного строку, що свідчить про помилковість висновків суду першої інстанції.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що під час звернення до суду із адміністративним позовом позивач не заявляв клопотання про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом.

На виконання ухвали Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2024 року позивачем було подано заяву про усунення недоліків, в якій обґрунтовано позицію позивача про звернення до суду у межах встановлених КАС України строків.

Натомість, повертаючи позовну заяву в частині вимог, суд першої інстанції фактично взагалі не надав правової оцінки доводам позивача, обмежившись посиланням, що такі доводи зводяться до незгоди з висновками суду про пропуск строку. Апеляційний суд вважає, що ненадання правової оцінки доводам, зазначеним у відповідній заяві, свідчить про порушення норм процесуального права в частині належного вмотивування судового рішення.

Вищенаведені обставини в своїй сукупності дають підстави дійти висновку, що у межах даної справи позивачем належним чином обґрунтовано дотримання строків звернення до суду, а тому суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про наявність підстав для повернення позовної заяви.

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції).

Так у справі «Delcourt v. Belgium» (заява № N 2689/65) Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світі розуміння Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало меті та призначенню цього положення.

Згідно висновків, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини, суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду («Perez de Raela Cavaniles v. Spain» (заява №28090/95), «Beles and others v. the Czech Republic» (заява № 47273/99), «RTBF v. Belgium» (заява №50084/06).

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавляє заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.

Згідно вимог ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів дійшла висновку, що висновки суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви ґрунтуються на неповному з`ясуванні обставин справи та порушенні норм процесуального права, а тому, у відповідності до положень ст. 320 КАС України, наявні підстави для задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 311, 312, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2024 року про повернення позовної заяви в частині позовних вимог скасувати.

Справу № 400/11589/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судове рішення складено у повному обсязі 30.01.2025 р.

Суддя доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Ю.М. Градовського

Суддя: І.О. Турецька