Справа № 520/30816/24
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2025-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2025 р. № 520/30816/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитра Волошина, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 13.05.2024 про призначення ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки про суддівську винагороду від 11.04.2024;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо призначення ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в частині обрахування стажу роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання - 20 років та загального відсотку розрахунку пенсії від заробітку - 50 відсотків;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 24 жовтня 2024 року №59 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з дати призначення, а саме з 11.04.2024 на підставі нової довідки від 15.10.2024 № 250;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в розмірі 56 відсотків відповідно до довідки Другого апеляційного адміністративного від 15.10.2024 №250, виходячи з розміру суддівської винагороди 312 262,50 грн, з 11.04.2024, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що Головним управлінням Пенсійного фонду в Черкаській області прийнято протиправне рішення від 24 жовтня 2024 року № 59 про відмову їй в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з дати призначення, а саме з 11.04.2024 на підставі нової довідки від 15.10.2024 № 250. Також, позивач не погоджується з відсотковим розміром її щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та вважає, що такий розмір має становити 56 % суддівської винагороди, а не 50 %, як визначено ГУ ПФУ в Харківській області. Позивач вважає свої права порушеними, тому звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 18.11.2024 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачам надати відзив на позов. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачам - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження доставлена відповідачам до електронних кабінетів через систему "Електронний суд", що підтверджується довідками про доставку електронних листів.

Перший відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому виклав свої заперечення проти позову, зазначивши про відсутність підстав для перерахунку позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Просить відмовити в задоволенні позову.

Другий відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, також подав до суду відзив на позовну заяву, в якому виклав свої заперечення проти позову, зазначивши, що відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді 2102,00 грн, тобто залишено на рівні 2020 року. У зв`язку з цим, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області винесено правомірне рішення 24.10.2024 № 59 про відмову у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Просить відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Оскільки в період з 30.12.2024 по 12.01.2025 включно та з 14.01.2025 по 21.01.2025 включно суддя перебував у щорічній відпустці, розгляд справи здійснюється з урахуванням днів відпустки.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 09.04.2024 № 1048/0/15-24 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Другого апеляційного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку» звільнено ОСОБА_1 з посади судді Другого апеляційного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку. (а.с. 26-28)

На даний час позивач перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Харківській області як отримувач довічного грошового утримання судді у відставці, відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» з 11.04.2024 (рішення № 59 від 13.05.2024 про призначення довічного грошового утримання судді у відставці), що не заперечується сторонами.

Щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці позивача обчислено при стажі роботи на посаді судді 17 років 01 місяць 23 дні, виходячи з розміру 50 % суддівської винагороди, зазначеної в довідці про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 10.04.2024 № 174, виданої Другим апеляційним адміністративним судом, що вбачається з листа ГУ ПФУ в Харківській області від 04.07.2024 № 19897-21086/Р-03/8-2000/24, наявного в матеріалах справи. (а.с. 11-12)

Позивач не погодилася з розміром її щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, розрахованого на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного утримання судді у відставці станом на 09 квітня 2024 року від 10.04.2024 № 174, виданої Другим апеляційним адміністративним судом, оскільки відповідний розмір грошового утримання судді у відставці було розраховано без урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, станом на 1 січня 2024 року у відповідності до абз. 4 ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік", тому позивач звернулася до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.09.2024 у справі № 520/18077/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Другого апеляційного адміністративного суду про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправними дії Другого апеляційного адміністративного суду щодо не надання довідки про суддівську винагороду у відповідності до ст. 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, станом на 1 січня 2024 року у відповідності до абз. 4 ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік". Зобов`язано Другий апеляційний адміністративний суд видати ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 09.04.2024, виходячи з посадового окладу судді Другого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням доплат за вислугу років та науковий ступінь, застосувавши у розрахунках посадового окладу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений на 01.01.2024 - 3028 грн. у відповідності до абз. 4 ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік"

Рішення набрало законної сили 15.10.2024.

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.09.2024 у справі № 520/18077/24 Другим апеляційним адміністративним судом видано позивачу довідку № 250 від 15.10.2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного утримання судді у відставці станом на 09 квітня 2024 року, виходячи з розміру суддівської винагороди судді апеляційного суду з відповідними коефіцієнтами та доплатами, визначеними в статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", застосувавши у розрахунках посадового окладу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений на 1 січня 2024 року - 3028 грн. (а.с. 23)

Позивач 17.10.2024 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України з заявою про перерахунок її щомісячного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки № 250 від 15.10.2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного утримання судді у відставці станом на 09.04.2024.

Заяву позивача було розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області та прийнято рішення № 59 від 24.10.2024, яким позивачу відмовлено в перерахунку її щомісячного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки № 250 від 15.10.2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного утримання судді у відставці станом на 09.04.2024, зазначивши про відсутність правових підстав для здійснення перерахунку. (а.с. 14-15)

Позивач не погоджується з зазначеним рішенням ГУ ПФУ в Черкаській області щодо відмови провести йому перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Другого апеляційного адміністративного суду № 250 від 15.10.2024.

Також, позивач зазначила, що вважає протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо призначення їй щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в частині обрахування стажу роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання - 20 років та загального відсотку розрахунку пенсії від заробітку - 50 відсотків.

Зазначене стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Однією з гарантій належного здійснення правосуддя є створення необхідних умов для діяльності суддів, їх правового, соціального захисту та побутового забезпечення.

Визначені Конституцією України та Законом України від 02.06.2016р. №1402-VIII Про судоустрій і статус суддів (далі - Закон №1402-VIII) гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом.

Конституційний принцип незалежності суддів означає також конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя. Окреслену правову позицію стосовно гарантій незалежності суддів було висловлено у низці рішень Конституційного Суду України, зокрема рішеннях від 20.03.2002р. №5-рп/2002, від 01.12.2004р. №19-рп/2004, від 11.10.2005р. №8-рп/2005, від 22.05.2008р. №10-рп/2008, від 03.06.2013р. №3-рп/2013, а також від 04.12.2018р. №11 -р/2018.

Система правового захисту суддів, зокрема їх матеріального забезпечення, встановлена Законом №1402-VIII, положення якого узгоджуються з вимогами міжнародно-правових актів щодо незалежності суддів і спрямовані на забезпечення стабільності досягнутого рівня гарантій незалежності суддів, а також є гарантією поваги до гідності людини, її прав та основоположних свобод.

У преамбулі Закону №1402-VIII зазначено, що цей Закон визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

Частиною першою статті 4 Закону №1402-VIII встановлено, що судоустрій і статус суддів в Україні визначаються Конституцією України та законом.

Згідно з частиною другою статті 4 Закону №1402-VIII зміни до цього Закону можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до частини першої статті 135 Закону №1402-VIII суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 2 частини третьої статті 135 Закону №1402-VIII передбачено, що базовий розмір посадового окладу судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

З 30.09.2016 набрали чинності зміни, внесені до Конституції України, згідно із Законом України від 02.06.2016р. №1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» (далі - Закон №1401-VIII).

Законом №1401-VIII, серед іншого, статтю 130 Конституції України викладено в новій редакції, текст якої зазначено вище, і вперше закріплено спосіб визначення розміру суддівської винагороди, а саме, що «розмір винагороди встановлюється законом про судоустрій».

З цією конституційною нормою співвідносяться норми частини першої статті 135 Закону №1402-VIII, які дають чітке розуміння, що єдиним нормативно-правовим актом, яким повинен і може визначатися розмір суддівської винагороди, є закон про судоустрій.

Розмір суддівської винагороди визначено у статті 135 Закону №1402-VIII, який з огляду як на свою назву, так і сферу правового регулювання (означену в преамбулі), є законом про судоустрій в значенні частини другої статті 130 Конституції України.

Пунктом 1 частини третьої та пунктом 3 частини четвертої статті 135 Закону №1402-VIII визначено, що базовий розмір посадового окладу судді апеляційного суду становить 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, із застосуванням регіонального коефіцієнту 1,25 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше один мільйон осіб.

Отже, розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, на пряму залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян урегульовано Законом України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999р. №966-XIV (далі Закон №966-XIV), відповідно до статті 1 якого прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність. До працездатних осіб відносяться особи, які не досягли встановленого законом пенсійного віку.

У змісті наведеної норми Закону №966-XIV закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення, стосовно яких визначається прожитковий мінімум. Судді до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо, не віднесені.

Водночас, статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня - 2270 гривень, з 1 липня - 2379 гривень, з 1 грудня - 2481 гривня; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді: з 1 січня - 2102 гривні.

Статтею 7 Законів України «Про державний бюджет України на 2022 рік», «;Про державний бюджет України на 2023 рік» та «;Про державний бюджет України на 2024 рік», також встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2102 гривні, в той час як прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 становить 3028 гривень.

Варто зазначити, що зміни до Закону №1402-VIII у частині, яка регламентує розмір суддівської винагороди у спірний період, про який йдеться у позовній заяві, а також до Закону №966-XIV щодо визначення прожиткового мінімуму не вносилися, тож законних підстав для зменшення розміру прожиткового мінімуму, який встановлено для працездатних осіб на 01 січня календарного року для цілей визначення суддівської винагороди, немає.

Водночас Закони України «Про державний бюджет України…» за 2021-2024 роки фактично змінили складову для визначення базового розміру посадового окладу судді, що порушує гарантії незалежності суддів, одна з яких передбачена частиною другою статті 130 Конституції України і частиною третьою статті 135 Закону №1402-VIII.

Означені Закони не повинні містити інакшого чи додаткового правового регулювання правовідносин, що охоплюються предметом регулювання інших законів України, особливо тієї сфери суспільних відносин, для яких діють спеціальні норми. Конституція України не надає закону про Державний бюджет України вищої юридичної сили стосовно інших законів.

На такі аспекти законодавчого регулювання звернув увагу Конституційний Суд України у Рішеннях від 09.07.2007р. №6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) та від 22.05.2008р. №10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України).

Згідно із позицією Верховного Суду у цій категорії спорів Законом №1402-VIII закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. Оскільки указана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій, суддівська винагорода не може обчислюватися із застосуванням величини, відмінної від тієї, що визначена Законом №1402-VIII (постанови від 10.11.2021 у справі №400/2031/21, від 30.11.2021 у справі №360/503/21, від 02.06.2023 у справі №400/4904/21, від 13.07.2023 у справі №280/1233/22, від 24.07.2023 у справі №280/9563/21, від 25.07.2023 у справі №120/2006/22-а, від 26.07.2023 у справі №240/2978/22, від 27.07.2023 у справі №240/3795/22, від 20.11.2023 у справі № 120/709/22-а, від 12.09.2024 у справі № 580/2522/24).

Таким чином, заміна гарантованої Конституцією України однієї зі складових суддівської винагороди - прожиткового мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01.01.2024 року (3028 грн) на іншу розрахункову величину, яка Законом №1402-VIII не передбачена (прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2102,00 грн.), на підставі статті 7 Закону №1982-IX та ст.7 Закону №2710-IX, є неправомірною.

Виплата суддівської винагороди регулюється статтею 130 Конституції України та статтею 135 Закону №1402-VIII, тому норми інших законодавчих актів до цих правовідносин (щодо виплати суддівської винагороди) застосовуватися не можуть.

Наведене вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 27 липня 2023 року по справі №240/3795/22.

Практика Верховного Суду щодо застосування вказаних норм права у подібних правовідносинах є сталою та послідовною, а висновки, наведені у вищевказаних справах, є релевантними до обставин цієї справи.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, суд зазначає, що у зв`язку зі зміною розміру грошової винагороди судді з 01.01.2024, позивач правомірно отримав довідку Другого апеляційного адміністративного суду № 250 від 15.10.2024 про суддівську винагороду станом на 09.04.2024. (а.с. 23)

Разом з тим, відповідно до приписів розділу IV Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці територіальними органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року №3-1 (далі - Порядок №3-1) встановлює перерахунок щомісячного довічного грошового утримання органами, що призначають щомісячне довічне грошове утримання.

Згідно п.1-8 розділу IV Порядку №3-1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться відповідно до ч.4 ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ч.2 ст.27 Закону України «Про Конституційний Суд України» органами, що призначають щомісячне довічне грошове утримання.

Про наявність підстав для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання (зміну розміру складових суддівської винагороди працюючого судді, винагороди працюючого судді Конституційного Суду України) Пенсійний фонд України повідомляється Конституційним Судом України, Верховним Судом, Вищим судом з питань інтелектуальної власності, Вищим антикорупційним судом - щодо суддів цих судів, Державною судовою адміністрацією України - щодо суддів місцевих та апеляційних судів, судів, що перебувають в процесі ліквідації, у місячний строк з дня виникнення таких підстав.

Пенсійний фонд України протягом трьох робочих днів після отримання повідомлення інформує органи, що призначають щомісячне довічне грошове утримання, про підстави для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання та про необхідність підготовки списків одержувачів щомісячного довічного грошового утримання (далі - список).

Органи, що призначають щомісячне довічне грошове утримання, протягом 5 робочих днів з дня надходження інформації Пенсійного фонду України складають списки за формою згідно з додатком 5 до цього Порядку та подають їх відповідним судам, ліквідаційним комісіям, що здійснюють заходи із ліквідації відповідних судів, або територіальним органам Державної судової адміністрації України (далі - відповідні органи).

На підставі списків відповідні органи видають довідки про суддівську винагороду працюючого судді / довідки про винагороду працюючого судді Конституційного Суду України за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди / винагороди судді Конституційного Суду України, що враховується для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, для кожного судді, зазначеного в списку.

Відповідні органи можуть звертатись до органів, що призначають щомісячне довічне грошове утримання, із запитами щодо отримання додаткових відомостей, необхідних їм для видачі довідки про суддівську винагороду / довідки про винагороду судді Конституційного Суду України.

Довідки про суддівську винагороду / довідки про винагороду судді Конституційного Суду України надсилаються відповідними органами органу, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, який надав список, та судді у відставці (судді Конституційного Суду України), щодо якого видана довідка, у місячний строк з дня надходження списку.

Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, на підставі довідки про суддівську винагороду / довідки про винагороду судді Конституційного Суду України, надісланої відповідним органом (без звернення судді у відставці, судді Конституційного Суду України), або за зверненням судді у відставці, судді Конституційного Суду України.

Документи про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання розглядає орган, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про перерахунок або про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання.

Орган, що приймає рішення про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, не пізніше 10 днів після винесення рішення інформує особу про перегляд щомісячного довічного грошового утримання із зазначенням його розміру або про відмову в перегляді щомісячного довічного грошового утримання із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Таким чином, описаний механізм зумовлює обов`язок територіального органу пенсійного фонду здійснити перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці у разі зміни розміру складових суддівської винагороди працюючого судді.

Судом встановлено, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.09.2024 у справі № 520/18077/24, що набрало законної сили 15.10.2024, Другим апеляційним адміністративним судом видано позивачу довідку № 250 від 15.10.2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного утримання судді у відставці станом на 9 квітня 2024 року, виходячи з розміру суддівської винагороди судді апеляційного суду з відповідними коефіцієнтами та доплатами, визначеними в статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", застосувавши у розрахунках посадового окладу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений на 1 січня 2024 року - 3028 грн. (а.с. 10)

Позивач 17.10.2024 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України з заявою про перерахунок її щомісячного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки № 250 від 15.10.2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного утримання судді у відставці станом на 09.04.2024.

Відтак, у ГУ ПФУ в Харківській області виник обов`язок щодо перерахунку позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 09.04.2024 на підставі заяви позивача.

Заяву позивача було розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області та прийнято рішення № 59 від 24.10.2024, яким позивачу відмовлено в перерахунку її щомісячного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки № 250 від 15.10.2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного утримання судді у відставці станом на 09.04.2024, зазначивши про відсутність правових підстав для здійснення перерахунку. (а.с. 14-15)

Однак, за викладених вище обставин суд доходить висновку, що позивач має право на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки № 250 від 15.10.2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 09.04.2024, а рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про відмову позивачу в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Другого апеляційного адміністративного суду № 250 від 15.10.2024 є протиправним, тому таке рішення підлягає скасуванню.

Як наслідок, підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області здійснити позивачу перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки Другого апеляційного адміністративного суду № 250 від 15.10.2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 09.04.2024 з дати призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, тобто з 11.04.2024.

Відносно позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 13.05.2024 про призначення ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки про суддівську винагороду від 11.04.2024, суд зазначає наступне.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що рішенням № 59 від 13.05.2024 позивачу призначено довічне грошове утримання судді у відставці з 11.04.2024, яке позивач отримує по сьогоднішній день.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 1 розділу І Порядку № 3-1 судді у відставці, в тому числі судді Конституційного Суду України у відставці, судді Конституційного Суду України, повноваження якого припинено з підстав, встановлених пунктами 1, 2 частини першої статті 149-1 Конституції України, або якого звільнено з підстав, встановлених пунктами 1, 4 частини другої статті 149-1 Конституції України, за наявності стажу роботи, що дає право на відставку, призначається щомісячне довічне грошове утримання.

Згідно пункту 2 розділу І Порядку № 3-1 заява про призначення / перерахунок щомісячного довічного грошового утримання (додаток 1) подається до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає щомісячне довічне грошове утримання) суддею особисто або через уповноважену особу суду за останнім місцем роботи.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Порядку № 3-1 до заяви про призначення щомісячного довічного грошового утримання додається, зокрема, довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Судом встановлено, що при призначенні позивачу довічного грошового утримання судді у відставці з 11.04.2024 пенсійним органом була врахована довідка про суддівську винагороду від 11.04.2024, що була подана позивачем для розрахунку та призначення довічного грошового утримання судді у відставці.

Разом з цим, у межах даної справи позивач просить скасувати рішення про призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки про суддівську винагороду від 11.04.2024, обґрунтовуючи це тим, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути призначено їй на підставі довідки про суддівську винагороду № 250 від 15.10.2024.

Суд вважає зазначені доводи позивача необґрунтованими, оскільки, як встановлено судом, станом на дату призначення позивачу довічного грошового утримання в пенсійного органу була відсутня довідка про суддівську винагороду № 250 та така довідка була складена лише 15.10.2024.

Судом встановлено, що позивачу було призначено щомісячне довічне грошове утримання на підставі поданих позивачем документів, тобто на підставі довідки про суддівську винагороду від 11.04.2024. Відомостей щодо подання позивачем до пенсійного органу при призначенні довічного грошового утримання судді у відставці іншої довідки про суддівську винагороду матеріали справи не містять. Позивачем таких доводів не наведено та відповідних доказів не подано.

Так, під час розгляду справи судом не встановлено протиправності рішення №59 від 13.05.2024 про призначення позивачу довічного грошового утримання судді у відставці з 11.04.2024. Позовна заява відповідних доводів не містить.

Більш того, право позивача на призначення їй довічного грошового утримання судді у відставці підтверджено рішенням Вищої ради правосуддя від 09.04.2024 № 1048/0/15-24 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Другого апеляційного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку».

Отже, позовні вимоги про скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 59 від 13.05.2024 не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо призначення ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в частині обрахування стажу роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання - 20 років та загального відсотку розрахунку пенсії від заробітку - 50 відсотків, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом з матеріалів справи, щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці позивача обчислено при стажі роботи на посаді судді 17 років 01 місяць 23 дні, виходячи з розміру 50 % суддівської винагороди, зазначеної в довідці про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 10.04.2024 № 174, виданої Другим апеляційним адміністративним судом, що вбачається з листа ГУ ПФУ в Харківській області від 04.07.2024 № 19897-21086/Р-03/8-2000/24, наявного в матеріалах справи. (а.с. 11-12)

Разом з тим, суд зазначає, що рішенням Вищої ради правосуддя від 09.04.2024 № 1048/0/15-24 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Другого апеляційного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку» визначено, що за результатами вивчення доданих до заяви документів щодо визначення наявності у судді ОСОБА_1 відповідного стажу для звільнення у відставку встановлено, що загальний стаж роботи судді ОСОБА_1 , який дає їй право на відставку, становить 22 роки 7 місяців 27 днів, а саме: стаж роботи на посаді судді 17 років 2 місяці 15 днів; половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі 2 роки 5 місяців 12 днів; стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, 3 роки.

Отже, позивач має право на розрахунок її щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням рішення Вищої ради правосуддя від 09.04.2024 № 1048/0/15-24 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Другого апеляційного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку».

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Тобто, виходячи з обставин, встановлених у рішенні Вищої ради правосуддя від 09.04.2024 № 1048/0/15-24 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Другого апеляційного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку» та наявності в позивача повних 22 років роботи на посаді судді, позивач має право на нарахування їй довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 54 % суддівської винагороди, а не 56 %, як зазначає позивач.

Позивачем не подано до суду доказів наявності повних 23 років роботи на посаді судді, що б вказувало на наявність права на призначення їй довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 56 % суддівської винагороди. Судом таких обставин не встановлено.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, враховуючи обставини справи, а також висновки, викладені в рішенні Вищої ради правосуддя від 09.04.2024 № 1048/0/15-24 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Другого апеляційного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку», суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог у цій частині та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 11.04.2024 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в розмірі 54 % суддівської винагороди.

Враховуючи викладене, з метою ефективного захисту прав позивача в спірних правовідносинах, суд дійшов висновку про часткове задоволенні позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 24 жовтня 2024 року №59 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 11.04.2024 на підставі довідки про суддівську винагороду від 15.10.2024 № 250 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 11.04.2024 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в розмірі 54 % суддівської винагороди на підставі довідки Другого апеляційного адміністративного суду 15.10.2024 № 250 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, буд. 23, м. Черкаси, 18000, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 24 жовтня 2024 року №59 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 11.04.2024 на підставі довідки про суддівську винагороду від 15.10.2024 № 250.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 11.04.2024 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в розмірі 54 % суддівської винагороди на підставі довідки Другого апеляційного адміністративного суду 15.10.2024 № 250 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області суму сплаченого судового збору в розмірі 1 816,80 грн (одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень 80 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Дмитро ВОЛОШИН