Справа № 440/3643/24
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2025-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 р.Справа № 440/3643/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Чалого І.С. , Ральченка І.М. ,

за участю секретаря судового засідання Кіт Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.09.2024, головуючий суддя І інстанції: С.С. Бойко, повний текст складено 05.09.24 року по справі № 440/3643/24

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Полтавській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області (відокремлений підрозділ ), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №5 від 05.03.2024 в частині збільшення позивачу фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 суми грошового зобов`язання за платежем «Податок на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування" в сумі 183869,75 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №5 від 05.03.2024 в частині збільшення позивачу фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 грошового зобов`язання за платежем "Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування" в сумі 15322,49 грн;

- визнати протиправною та скасувати вимогу №Ф-5 від 5.03.2024 про сплату позивачем фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 заборгованості (недоїмки) з єдиного внеску в частині донарахування в сумі 131703,23 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №5 від 05.03.2024 в частині збільшення позивачу фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 грошового зобов`язання за платежем "Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)" на загальну суму 422328,66 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №5 від 05.03.2024 в частині збільшення позивачу фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 грошового зобов`язання за платежем "Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)" на загальну суму 63837,41 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №5 від 05.03.2024, згідно якого застосовано до позивача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафні (фінансові) санкції на загальну суму 37400,00 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №5 від 05.03.2024, згідно якого застосовано до позивача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафні (фінансові) санкції на загальну суму 23800,00 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №5 від 05.03.2024, згідно якого застосовано до позивача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафні (фінансові) санкції за порушення пункту 7 статті 3 Закону України "Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" у розмірі 510,00 грн.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 05.09.2024 Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №5 від 05.03.2024 в частині збільшення позивачу фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 суми грошового зобов`язання за платежем Податок на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування" в сумі 183869,75 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №5 від 05.03.2024 в частині збільшення позивачу фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 грошового зобов`язання за платежем "Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування" в сумі 15322,49 грн. Визнано протиправною та скасовано вимогу №Ф-5 від 05.03.2024 про сплату позивачем фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 заборгованості (недоїмки) з єдиного внеску в частині донарахування в сумі 131703,23 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №5 від 05.03.2024 в частині збільшення позивачу фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 грошового зобов`язання за платежем "Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)" на загальну суму 422328,66 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №5 від 05.03.2024 в частині збільшення позивачу фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 грошового зобов`язання за платежем "Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)" на загальну суму 63837,41грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №5 від 05.03.2024, згідно якого застосовано до позивача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафні (фінансові) санкції на загальну суму 37400,00 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №5 від 05.03.2024, згідно якого застосовано до позивача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафні (фінансові) санкції на загальну суму 23800,00 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №5 від 05.03.2024, згідно якого застосовано до позивача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафні (фінансові) санкції за порушення пункту 7 статті 3 Закону України "Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" у розмірі 510,00 грн. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 8788,00 грн.

ГУ ДПС у Полтавській області. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції , подало апеляційну скаргу , вважає , що судом в цій частині порушено норми матеріального права, а саме: пп.16.1.2 п.16.1 ст.16 п.177.10, п.177.10 ст.177 ст.177 пп.49.18.1. п.49.18 ст.49, п. 203.1 ст. 203 пп. 14.1.36, пп. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, пп. «г» п. 198.5, п. 198.6. ст. 198, п. 201.10 ст. 201 пп. «г» п. 198.5 ст. 198, п.201.1 ст. 201 п.п.1.1, п.п.1.2, п.п.1.4,п.п1.5 п. 16 підрозділу 10 розділу XX «Інші перехідні положення», п.п. 226.3, п.п. 226.7, п.п. 226.9 ст.226 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями у редакції за перевіряємий період, далі ПК України), ч. 10 ст. 153 Закону України від 19.12.1995 № 481-ВР Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального, п.2 частини першої ст.7, частини 5 ст.8 та абзацу третього частини восьмої статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010р. №2464-УІ (із змінами та доповненнями), п.7 ст.3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 06.07.1995 №265/95-ВР (із змінами та доповненнями) та порушено норми процесуального права, а саме: ст.ст. 7, 11, 72, 75, 78, 90, 242 КАС України, надано неповну та невірну правову оцінку обставинам справи та наявним у справі доказам що обґрунтовується, а висновки суду спростовуються доводами апеляційної скарги. Посилаючись на доводи та обґрунтування , викладенні в апеляційній скарзі , просить суд скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.09.2024 у справі № 440/3643/24 та винести нове рішення, яким в задоволенні позову фізичній особі-підприємцю фізичної особи-під-підприємця ОСОБА_1 - відмовити повністю.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 подала до суду відзив на апеляційну скаргу , заперечує проти задоволення апеляційної скарги , вважає, що вона подана без належних підстав, є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Апелянт не вказує, в чому конкретно були допущені судом порушення норм матеріального і процесуального права при винесенні рішення , не обґрунтовує свою правову позицію стосовно фактів допущених ним порушень як при проведенні документальної перевірки так і при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, які були визнані судом протиправними та скасовані. Посилаючись на обґрунтування, наведені у відзиві, просить суд залишити апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Полтавській області без задоволення, а судове рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 5.09.2024 року по справі №440/3643/24 - без змін.

Представник відповідача підтримав вимоги і обґрунтування апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні.

Представник позивача заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції , доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи у їх сукупності вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції , що ФОП ОСОБА_1 у визначеному законом порядку зареєстрований як самозайнята особа виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області 18.02.2013, код основного виду економічної діяльності 47,11- роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

11 грудня 2023 року Головним управлiнням ДПС у Полтавськiй областi за № 3160-П виданий наказ яким визначено провести з 26.12.2023 тривалістю 10 робочих діб документальну планову виїзну перевiрку дiяльностi ФОП ОСОБА_1 , з питань дотримання вимог податкового, валютного та iншого законодавства за перiод з 01.01.2017 по 31.12.2022, правильностi нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соцiальне страхування (далi - єдиного внеску) за перiод з 01.01.2015 по 31.12.2022 /т.3 а.с. 21/.

Наказом Головного управлiнням ДПС у Полтавськiй областi за № 7-П від 04.01.2024 строк проведення перевiрки продовжувався на 5 робочих днiв з 09.01.2024 / т.3 а.с. 22/.

25.12.2023 Головним управлiнням ДПС у Полтавськiй областi посадовим особам податкового органу видані направлення на перевірку №№ 6035, 6034 / т.3 а.с. 23-24/.

Результати перевірки оформлені Актом від 22.01,2024 №820/16-31 -24- 05-01/, згідно висновків якого відповідачем було встановлено порушення:

- пп.16.1.2 п.16.1 ст.16 п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (із змінами та доповненнями, далі ПК України), наказ Міндоходів від 16.09.2013 року № 481 зареєстрований у Міністерстві юстиції України 01.10.2013 року за №1686/24218 Про затвердження форми Книги обліку доходів та витрат, які ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які проводять незалежну професійну діяльність та Порядку її ведення та ст.128 п.6 Господарського Кодексу України №436-ІУ від 16.01.2003 із змінами та доповненнями, а саме неналежне ведення книги обліку доходів та витрат, що призвело до включення до декларацій про майновий стан і доходи за 2017, 2018, 2021, 2022 роки перекручених даних, що призвело до заниження суми одержаного доходу в 2021 році та завищення вартості документально підтверджених витрат, пов`язаних з господарською діяльністю в 2017, 2018, 2022 роках що призвело до заниження суми чистого оподатковуваного доходу у сумі 1393164,61 грн., а саме за 2017 рік у сумі 327429,91 грн., за 2018 рік у сумі 218250,81 грн., за 2021 рік у сумі 30285,00 грн. та за 2022 рік у сумі 817198,89 грн;

- п.50.1 ст.50 ПК України, а саме при поданні уточнюючої податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік, при заповненні розрахунку у зв`язку з виправленням помилки не нарахована сума штрафу, яка нарахована платником податку самостійно у зв`язку з виправленням помилки за результатами збільшення суми, яка підлягала перерахуванню до бюджету (у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку 30500,00*3%=915,00 грн.);

- п. 177.2 пп. 177.4.5 п. 177.4 ст. 177 ПК України, в результаті чого занижено податок на доходи фізичних осіб у загальній сумі 250769,63 грн. у т.ч. за 2017 рік у сумі 58937,38 грн., за 2018 рік у сумі 39285,15 грн., за 2021 рік у сумі 5451,30 грн. та за 2022 рік у сумі 147095,80 грн;

- п.2 частини першої ст.7 та частини 5 ст.8 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08.07.2010р №2464-УІ (із змінами та доповненнями) у результаті чого занижено єдиний внесок у сумі 236456,73 грн. у тому числі по періодам: за 2017 рік у сумі 50075,51 грн., за 2018 рік у сумі 48015,24 грн., за 2021 рік у сумі 6662,75 грн., за 2022 рік у сумі 131763,22 грн.;

- абзацу третього частини восьмої статті 9 Закону України від 08 липня 2010 рою № 2464-VI Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державні соціальне страхування із змінами та доповненнями. А саме, ФОП ОСОБА_1 несвоєчасно сплачено єдиний внесок (авансові платежі) нараховані за 1 квартал 2015 року у сумі 756,47 грн., граничний термін сплати 19.04.2018 року, фактично сплачено 02.05.2018 у сумі 756,47 грн., (платіжне доручення N 83 від 02.05.2018) із затримкою 13 днів;

- пп.49.18.1. п.49.18 ст.49, п. 203.1 ст. 203 ПК України, а саме несвоєчасно подано податкові декларації з податку на додану вартість за лютий, березень, травень 2022 року. Згідно пп. 69.1 підрозд. 10 розд. XX Перехідні положення ПК України штрафні санкції не застосовуються;

- пп. 14.1.36, пп. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, пп. г п. 198.5, п. 198.6. ст. 198, п. 201.10 ст. 201 ПК України, п. 12 ст. З Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР, п. 5, п. 6 розд. VI Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21, а саме занижено податкові зобов`язання з ПДВ на суму 425164грн., у тому числі березень 2017 на суму 2630 грн, квітень 2017 на суму 5729 грн, травень 2017 на суму 5838 грн, червень 2017 на суму 5856 грн, липень 2017 на суму 6139 грн, серпень 2017 на суму 13867 грн, вересень 2017 на суму 10052 грн, жовтень 2017 на суму 5294 грн, листопад 2017 на суму 8434 грн, січень 2018 на суму 3141 грн, лютий 2018 на суму 2137 грн, березень 2018 на суму 7452 грн, квітень 2018 на суму 444 грн, травень 2018 на суму 9395 грн, червень 2018 на суму 9126 грн, липень 2018 на суму 8445 грн, серпень 2018 на суму 22440 грн, вересень 2018 на суму 24075 грн, жовтень 2018 на суму 39505 грн, листопад 2018 на суму 6090 грн, грудень 2018 на суму 6653 грн, січень 2019 на суму 16569 грн, лютий 2019 на суму 27237 грн, березень 2019 на суму 3628 грн, квітень 2019 на суму 553 грн, травень 2019 на суму 7906 грн, червень 2019 на суму 11794 грн, липень 2019 на суму 677 грн, серпень 2019 на суму 935 грн, вересень 2019 на суму 623 грн, жовтень 2019 на суму 705 грн, грудень 2019 на суму 1038 грн, січень 2020 на суму 2282 грн, лютий 2020 на суму 395 грн, березень 2020 на суму 3218 грн, квітень 2020 на суму 655 грн, травень 2020 на суму 6201 грн, червень 2020 на суму 1035 грн, липень 2020 на суму 489 грн, серпень 2020 на суму 24795 грн, листопад 2020 на суму 148 грн, грудень 2020 на суму 121 грн, лютий 2021 на суму 7795 грн, квітень 2021 на суму 105 грн, травень 2021 на суму 483 грн, червень 2021 на суму 1026 грн, липень 2021 на суму 6624 грн, серпень 2021 на суму 6756 грн, вересень 2021 на суму 541 грн, жовтень 2021 на суму 273 грн, листопад 2021 на суму 6551 грн, грудень 2021 на суму 16667 грн, лютий 2022 на суму 129 грн, травень 2022 на суму 1192 грн, червень 2022на суму 2030 грн, липень 2022 на суму 35545 грн, серпень 2022 на суму 25609 грн, грудень 2022 на суму 92 грн та завищено від`ємне значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту в періоді, що перевірявся, на загальну суму 18346 грн, у т.ч. за травень 2017 у сумі 18346 грн;

- пп. г п. 198.5 ст. 198, п.201.1 ст. 201 ПК України, а саме відсутня реєстрація податкових накладних в ЄРПН на загальну суму обсягу постачання (без податку на додану вартість) 2094030,34 грн.;

- п.п. 1.1, п.п. 1.2, п.п. 1.4,п.п 1.5 п. 16і підрозділу 10 розділу XX Інші перехідні положення ПК України у результаті чого занижено податкове зобов`язання по військовому збору у сумі 20897,48 грн. в т.ч. 4911,45 грн. за 2017 рік, 3273,76 грн. за 2018 рік, 454,28 грн. за 2021 рік, 12257,99 грн. за 2022 рік;

- п.п. 226.3, п.п. 226.7, п.п. 226.9 ст.226 ПК України та абз. З ч. 4 ст. 11 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального (зі змінами та доповненнями) - Алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством у зв`язку із встановленням фактів реалізації алкогольних напоїв, що вважаються не маркованими (без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку) на загальну суму 2352,30 грн;

- ч. 10 ст. 153 Закону України від 19.12.1995 № 481-ВР Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального (зі змінами та доповненнями), а саме встановлено факт реалізації алкогольних напоїв у чотирьох місцях здійснення діяльності протягом часу доби, на яку рішенням уповноважених органів встановлено заборону продажу;

- вимоги Постанови Кабінету Міністрів України № 957 від 30.10.2008 (зі змінами та доповненнями), а саме в перевіряємому періоді з 01.01.2017 по 31.12.2022 здійснено продаж алкогольних напоїв за ціною нижчою мінімально встановлених роздрібних цін;

- п.7 ст.3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 06.07.1995 №265/95-ВР в редакції Закону України від 01.06.2000 №1776-111 Із змінами та доповненнями, а саме встановлено не подання до контролюючих органів по дротових або бездротових каналах зв`язку електронні копії розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, які містяться на контрольній стрічці в пам`яті реєстраторів розрахункових операцій або в пам`яті модемів, які до них приєднані в перевіряємому періоді з 01.01.2017 по 31.12.2022.

Не погодившись із висновками Акту документальної перевірки, ФОП ОСОБА_1 19.02.2024 було подано до ГУ ДПС в Полтавській області заперечення на Акт документальної планової виїзної перевірки від 22.01,2024 №820/16-31 -24- 05-01/ / т.4 а.с.1 17/.

За вих. №6479/6/16-31-24-05-07 від 01.03.2024 на адресу ФОП ОСОБА_1 відповідачем було направлено відповідь про розгляд заперечень.

У вищезазначеній відповіді Головне управління Державної податкової служби в Полтавській області повідомило позивачу, що, враховуючи всі аргументи та зауваження, які були наведені ФОП ОСОБА_1 у запереченні до Акту перевірки та при його розгляді, висновки Акту перевірки від 22.01,2024 №820/16-31 -24- 05-01/, залишені без змін, а заперечення без задоволення / т. 4 а.с. 21 37/.

За результатами проведеної перевірки ГУ ДПС в Полтавській області 05.03.2024 прийнято наступні рішення, з якими не погоджується позивач:

-ППР № 5, в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 183869,75 грн,

-ППР № 5, в частині збільшення грошового зобов`язання з військового збору у розмірі 15322,49 грн,

-ППР № 5, в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 422328,66 грн,

-ППР № 5, в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 63837,41 грн,

-ППР№ 5 в частині застосування штрафної санкції у розмірі 37400 грн,

-ППР № 5, в частині застосування штрафної (фінансової) санкції у розмірі 23800 грн,

-ППР № 5, в частині застосування штрафної (фінансової) санкції у розмірі 510 грн.

-вимогу Ф-5 про сплату боргу (недоїмки) з ЄСВ у частині 131703,23 грн.

Не погодившись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями та вимогою , позивач звернувся до суду з даним позовом .

Задовольняючи позовні вимоги , суд першої інстанції виходив з того , що відповідачем не доведено правомірності та обґрунтованості прийнятих ним спірних рішень, тому такі є протиправним та підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

За змістом пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п. 15.1 ст. 15 Податкового Кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти i нерезиденти України), юридичнi особи (резиденти i нерезиденти України) та їx вiдокремленнi пiдроздiли, якi мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять дiяльнiсть (операцiї), що є об`єктом оподаткування згiдно з Кодексом або податковими законами, i на яких покладено обов`язок зi сплати податкiв та зборiв згiдно з цим Кодексом. Обов`язки платника податкiв визначено ст. 16 ПКУ. Вiдповiдно до пп. 16.1.2 п.16.1 ст. 16 Кодексу платник податкiв зобов`язаний вести в установленому порядку облiк доходiв i витрат, складати звiтнiсть, що стосується обчислення i сплати податкiв та зборiв. Об`єктом оподаткування фiзичної особи - пiдприємця є чистий оподатковуваний дохiд, тобто рiзниця мiж загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовiй та не грошовiй формi) i документально пiдтвердженими витратами, пов`язаними з господарською дiяльнiстю такої фiзичної особи - пiдприємця (п. 177.2 ст. 177 ПКУ).

Пiдпунктом 177.4.3 п. 177.4 ст. 177 ПКУ визначено перелiк витрат, пов`язаних з отриманням доходiв фiзичною особою - пiдприємцем вiд провадження господарської дiяльностi на загальнiй системi оподаткування, зокрема суми податкiв, зборiв, пов`язаних з проведенням господарської дiяльностi такої фiзичної особи - пiдприємця (крiм податку на додану вартiсть для фiзичної особи - пiдприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартiсть, та акцизного податку, податку на доходи фiзичних осiб з доходу вiд господарської дiяльностi, податку на нерухоме майно, вiдмiнне вiд земельної дiлянки, з об`єктiв житлової нерухомостi).

Пiдпунктом 177.4.4 п. 177.4 ст. 177 ПКУ визначено перелiк iнших витрат, до складу яких включаються витрати, що пов`язанi з веденням господарської дiяльностi, якi не зазначенi в пiдпунктах 177.4.1 - 177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на вiдрядження найманих працiвникiв, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацiю майна, що використовується в господарській дiяльностi, на транспортування готової продукцiї (товарiв), транспортно-експедицiйнi та iншi послуги, пов`язанi з транспортуванням продукцiї (товарiв), вартiсть придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарiв, виконанням робiт, наданням послуг.

Пунктом 177.2 ст. 177 ПКУ визначено, що об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохiд, тобто рiзниця мiж загальним оподатковуваним доходом, (виручка у грошовiй та не грошовiй формi) i документально пiдтвердженими витратами, пов`язаними з господарською дiяльнiстю такої фiзичної особи - пiдприємця.

Згiдно з п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України Про збiр та облiк єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соцiальне страхування, платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязi нараховувати, обчислювати i сплачувати єдиний внесок.

Згiдно абз. 1 п. 2. ст. 7 Закону України Про збiр та облiк єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соцiальне страхування для платникiв зазначених у п. 4 (крiм фiзичних осiб-пiдприємцiв, якi обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статтi 4 цього Закону - єдиний внесок нараховується на суму доходу (прибутку), отриманого вiд їx дiяльностi та пiдлягає обкладенню податком на доходи фiзичних осiб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмiр мiнiмального страхового внеску за кожну особу на мiсяць, у якому отримано дохiд (прибуток).

Частиною 3 ст.7 цього закону встановлено, що нарахування єдиного внеску здiйснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску.

Вiдповiдно до п.2 частини першої ст.7 та частини 5 ст.8 Закону про ЄВ для фiзичних осiб-пiдприємцiв (крiм фiзичних осiб - пiдприємцiв, якi обрали спрощену систему оподаткування) єдиний внесок встановлюється у розмiрi 22% на суму доходу (прибутку), отриманого вiд їx дiяльностi, що пiдлягає обкладенню податком на доходи фiзичних осiб. При цьому сума даного внеску не може бути меншою за розмiр мiнiмального страхового внеску за мiсяць, у якому отримано дохiд (прибуток). У разi, якщо фiзичною особою пiдприємцем не отримано дохiд (прибуток) у звiтному роцi або окремому мiсяцi звiтного року, такий платник має право самостiйно визначити базу нарахування, але не бiльше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленого цим Законом.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначені Законом України Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг №265/95-ВР, дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Відповідно до статті 3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок, надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

За порушення вимог Закону України Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг №265/95-ВР до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у розмірах визначених статтею 7 зазначеного закону.

Стосовно обґрунтованості податкового повідомлення-рішення № 5 в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 183869,75 грн та повідомлення-рішення № 5 в частині збільшення грошового зобов`язання з військового збору у розмірі 15322,49 грн, вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску

Підставою для прийняття вказаних ППР та вимоги слугували висновки податкового органу, викладенні у висновках Акту документальної перевірки від 22.01.2024 року №820/16-31-24-05-01/, а саме: завищення вартості документально підтверджених витрат, пов`язаних із господарською діяльністю, та заниження суми чистого оподаткованого доходу за період з 1 січня 2017 р. по 31 грудня 2022 р. в загальному розмірі 1 393 164,61 грн., з них по роках: 2017 рік - заниження суми чистого оподаткованого доходу у розмірі 327 429,91 грн; 2018 рік - заниження суми чистого оподаткованого доходу у розмірі 218 250,81 грн; 2022 рік - заниження суми чистого оподаткованого доходу у розмірі 817 198,89 грн., а також встановлено заниження одержаного доходу в 2021 році, що призвело до заниження суми чистого оподаткованого доходу в розмірі 30 285,00 грн.

В зв`язку з завищенням вартості документально підтверджених витрат та заниженням чистого оподаткованого доходу відповідач робить інші висновки, які взаємозалежні від отриманого доходу:

занижено податок на доходи фізичних осіб (ПДФО) за період часу з 1 січня 2017 р. по 31 грудня 2022 року в загальному розмірі 250 769,63 грн., з них по роках:

2017 рік - занижено ПДФО в розмірі 58 937,38 грн.

2018 рік - занижено ПДФО в розмірі 39 285,15 грн.

2021 рік - занижено ПДФО в розмірі 5 451,30 грн.

2022 рік - занижено ПДФО в розмірі 147 095,80 грн.

занижено єдиний внесок на соціальне страхування за перевіряємий період в сумі 236 456,73, з них по роках:

2017 рік - занижено єдиний внесок в розмірі 50075,51 грн.

2018 рік - занижено єдиний внесок в розмірі 48015,24 грн.

2021 рік - занижено єдиний внесок в розмірі 6662,75 грн.

2022 рік - занижено єдиний внесок в розмірі 131703,23 грн.

занижено податкове зобов`язання по військовому збору за перевіряємий період в загальному розмірі 20 897,48 грн., з них по роках:

2017 рік - занижена сума військового збору в розмірі 4 911,45 грн.

2018 рік - занижена сума військового збору в розмірі 3 273,76 грн.

2021 рік - занижена сума військового збору в розмірі 454,28 грн.

2022 рік - занижена сума військового збору в розмірі 12 257,99 грн.

ФОП ОСОБА_1 погоджується з твердженням ревізорів про завищення вартості документально підтверджених витрат: у 2017 р. - в сумі 327429,91 грн., у 2018 р. - в сумі 218250,81 грн., а також погоджується з твердженням ревізорів про заниження одержаного доходу в 2021 році, що призвело до заниження суми чистого оподаткованого доходу в розмірі 30285,00 грн.

Перевіркою правильності нарахування єдиного внеску ФОП ОСОБА_1 у 2022 році встановлено його заниження у сумі 131703,23 грн. Дане порушення встановлено за рахунок завищення витрат за 2022 рік та чистого оподатковуваного доходу на суму 817 198,89 грн. У відповідності до п.2 частини першої ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VІ (із змінами та доповненнями) базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування для фізичних осіб-підприємців, крім тих які обрали спрощену систему оподаткування є суми доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податку на доходи фізичних осіб. При цьому, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток). Частиною З ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VІ (із змінами та доповненнями) встановлено, що нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску. У відповідності до п.2 частини першої ст. 7 та частини 5 ст.8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VІ для фізичних осіб-підприємців (крім тих які обрали спрощену систему оподаткування), згідно якої єдиний внесок встановлюється у розмірі 22% суми доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб. У зв`язку з вищевикладеним, ФОП ОСОБА_1 занижено єдиний внесок за 2022 рік у сумі 131 703,23 грн., чим порушено п.2 частини першої ст.7 та ч.5 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VІ (із змінами та доповненнями).

В той же час, ФОП ОСОБА_1 не погоджується з твердженням ревізорів про завищення вартості документально підтверджених витрат у 2022 році на суму 817198,89 грн.

Так, перевіркою встановлено придбання ФОП ОСОБА_1 та безпідставне включення до складу вартості документально підтверджених витрат, пов`язаних з господарською діяльністю, у тому числі інших витрат протягом 2022 року будівельних матеріалів (які не були реалізовані) в сумі 501 782,24 грн. ФОП ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність з роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами в орендованих нежитлових приміщених. Згідно умов типових договорів оренди (нежитлового приміщення) орендар ФОП ОСОБА_1 має право на поліпшення об`єктів оренди та на відшкодування відповідних витрат, проте за даними банківських виписок відшкодування від орендодавців не надходило, крім того, ФОП ОСОБА_1 здає в суборенду частини нежитлових приміщень іншим СГД. Поточні ремонти приміщень магазинів здійснювало ПП «Профремонт» (42963221) з використанням власних будівельних матеріалів. Крім того, відповідно до первинних документів, наданих до перевірки, не встановлено придбання ФОП ОСОБА_1 ремонтних та/або будівельних робіт в інших СГД протягом 2022 року. Відповідно до штатних розписів в 2022 році у ФОП ОСОБА_1 наявні наступні посади: керуючий магазином, товарознавець, оператор комп`ютерного набору, касир торговельного залу, адміністратор, охоронник, продавець продовольчих товарів, прибиральник службових приміщень, приймальник товарів тощо. Тобто, працівники які б могли здійснювати будівельно-ремонтні роботи (будівельники, підсобні робітники, різноробочі тощо) у ФОП ОСОБА_1 відсутні

Також, перевіркою встановлено придбання ФОП ОСОБА_1 та безпідставне включення до складу вартості документально підтверджених витрат, пов`язаних з господарською діяльністю, у тому числі інших витрат протягом 2022 року холодильників, пральних машин, кухонних плит, морозильних камер (які не були реалізовані) в сумі 166666,66 грн. Дані витрати не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем так як ФОП ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність з роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами в орендованих нежитлових приміщеннях.

Перевіркою встановлено придбання ФОП ОСОБА_1 та безпідставне включення до складу вартості документально підтверджених витрат, пов`язаних з господарською діяльністю, у тому числі інших витрат протягом 2022 року кондиціонерів (які не були реалізовані) в сумі 148749,99 грн. Дані витрати на придбання основних засобів підлягають амортизації а не включенням загальної вартості придбаної продукції до складу витрат.

Дані витрати, які зазначають ревізори, на придбання основних засобів підлягають амортизації, а не включенням загальної вартості придбаної продукції.

Проте, твердження перевіряючих не відповідає фактичним обставинам справи, адже суми вартості витрат по придбанню основних засобів не були включені до витрат ФОП ОСОБА_1 в 2022 році.

ФОП ОСОБА_1 при поданні податкової декларації про майновий стан і доходи за 2022 рік (подано 02.02.2023 вх.№) до складу вартості документально підтверджених витрат, пов`язаних з господарською діяльністю (інші витрати зокрема витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності та суми податків, зборів, пов`язаних з проведенням господарської діяльності) включено витрати не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем, а саме : витрати на придбання будівельних матеріалів в ТОВ "ПОЛО-ІНВЕСТБУД" (податковий номер 43717167) та ТОВ "ДАКО-ГРУП ЛТД" (податковий номер 40810967). ; витрати на придбання холодильників, пральних машин, кухонних плит, морозильних камер в ТОВ "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ДОМОВОЙ" (податковий номер 40515472); включено витрати які підлягають амортизації такою фізичною особою підприємцем, а саме витрати на придбання кондиціонерів в ТОВ "ТЕХНОДАР ПЛЮС" (податковий номер 37715539).

Загальна вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, які реалізовані або використані у виробництві (продукти харчування, тютюнові вироби, алкогольні напої та інше) у 2022 році, складає 22115205,08 грн.

Відповідно до Акту звіряння фінансово-господарських розрахунків з контрагентами позивача, підтверджено витрати в 2022 році в сумі 22115 205,08 грн. при придбанні товарів за готівкові та безготівкові грошові кошти ФОП ОСОБА_1 ..

Таким чином , суд першої інстанції дійшов вірного висновку , що контролюючий орган прийшов до помилкового висновку про завищення у 2022 році позивачем вартості документально підтверджених витрат на суму 817198,89 грн., а результаті чого відповідач протиправно донарахував позивачу за 2022 рік:

- податок на доходи з фізичних осіб разом із штрафними санкціями у розмірі 183869,75 грн.

- військовий збір разом із штрафними санкціями у розмірі 15322,49 грн.;

- єдиний внесок для фізичних осіб-підприємців у розмірі 131703,23 грн.

На підставі наведеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкове повідомлення - рішення від 05.03.2024 року №5 в частині збільшення грошового зобов`язання за платежем Податок на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування в сумі 183869,75 грн. та податкове повідомлення-рішення від 05.03.2024 №5 в частині збільшення грошового зобов`язання за платежем Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 15322,49 грн., а також вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-5 від 5.03.2024 року в частині донарахування єдиного внеску в сумі 131703,23 грн., прийняті всупереч вимог чинного законодавства України, а тому підлягають скасуванню.

Стосовно обґрунтованості податкового повідомлення-рішення № 5, в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 422 328,66 грн та податкового повідомлення-рішення № 5, в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 63837,41 грн.

Так, у висновках Акту документальної перевірки відповідач вказує, що встановлено:

- занижено податкове зобов язання зі сплати податку на додану вартість за перевіряємий період в загальному розмірі 425164,00 грн.;

- відсутня реєстрація податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за перевіряємий період на загальний обсяг постачання (без податку на додану вартість) в сумі 2094030,34 грн.

За вищезазначені порушення відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення:

- ППР №5 від 5.03.2024 р., згідно якого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 476136,25 грн., із них: 380909,00 грн. - сума не сплаченого податку на додану вартість і 95227,25 грн. - сума штрафних (фінансових) санкцій.

Позивач ФОП ОСОБА_1 частково погоджується з нарахуванням грошового зобов`язання за платежем Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), а саме: із сумою 24701,00 грн. за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних та із сумою 15623,00 грн. за допущені позивачем помилки при подачі уточненої декларації з ПДВ. А також погоджується із сумою штрафних (фінансових) санкцій за це порушення в розмірі 13483,59 грн.

Загальна сума донарахованого податку на додану вартість, разом із штрафними санкціями, з якою погоджується позивач, складає 53807,59 грн.

- ППР №5 від 05.03.2024 року, згідно якого до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції за платежем Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 63 837,41грн. за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в ЄРПН (Єдиний реєстр податкових накладних).

ФОП ОСОБА_1 повністю не погоджується з даним ППР №5 і оскаржує його.

Отже, відповідно до висновків акту документальної перевірки за період з 01.01.2017 р. по 31.12.2022 року встановлено заниження ПДВ у сумі 425164,00 грн.

Згідно прийнятого відповідачем ППР №5 від 5.03.2024 року, крім основного платежу із сплати ПДВ в розмірі 380 909,00 грн., застосовано також штрафні (фінансові) санкції в розмірі 95227,25 грн., всього на суму 476136,25 грн.

Позивач ФОП ОСОБА_1 частково погоджується з нарахуванням грошового зобов`язання за платежем Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), а саме: із сумою 24701,00 грн. за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних та із сумою 15623,00 грн. за допущені позивачем помилки при подачі уточненої декларації з ПДВ. А також погоджується із сумою штрафних (фінансових) санкцій за це порушення в розмірі 13483,59 грн.

Загальна сума донарахованого податку на додану вартість, разом із штрафними санкціями, з якою погоджується позивач, складає 53807,59 грн.

Так , в ході проведення перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_1 за період січень 2017 - грудень 2022 здійснювалося придбання групи товарів у значних обсягах, подальша реалізація яких, відповідно до даних ЄРПН та виторгів РРО/ПРРО, зареєстрованих за місцем здійснення підприємницької діяльності, не здійснювалася.

ФОП ОСОБА_1 декларує придбання:

шкарпеток та колгот в значних обсягах у ПП "АЛКОГРУПА ПЛЮС" (п.н. 43702627) на загальну суму 10043,77 грн, у т.ч. ПДВ 1673,8 грн.;

солі таблетованої в значних обсягах у ТОВ "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ДОМОВОЙ" (п.н. 40515472) на загальну суму 49641,58 грн., у т.ч. ПДВ 8273,6 грн.;

чаю, кави, засобів гігієни, побутової хімії в істотних обсягах у Українськоамериканське ТОВ "Євромікс" з іноземними інвестиціям (п.н. 24998380) на загальну суму 654818,07 грн., у т.ч. ПДВ 109137,35 грн.;

будівельних матеріалів, техніки, інструментів у істотних обсягах у ПП "ПОЛОІНВЕСТБУД" (податковий номер 35026677), ТОВ "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ДОМОВОЙ" (податковий номер 40515472), ТОВ "АКВА ЦЕНТР" (податковий номер 37600667), ТОВ "МІАЛ КАБЕЛЬ КОМПАНІ" (податковий номер 37875584), ТОВ "МІНІМАКСІ" (податковий номер 39519437), ПОЛТАВСЬКА ФІЛІЯ ТОВ "ДАКО-ГРУП ЛТД" (податковий номер 40810967), ТОВ "ПОЛО-ІНВЕСТБУД" (податковий номер 43717167), ФОП ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_1 ), ФОП ОСОБА_3 (податковий номер НОМЕР_2 ), зокрема з них включено до складу податкового кредиту відповідних звітних періодів на загальну суму 1563152,98 грн., у т.ч. ПДВ 260 525,58 грн.

Поставка товару здійснювалася відповідно до первинних документів, наявних у ФОП ОСОБА_1 . Вищезазначені суми ПДВ включено до складу податкового кредиту з ПДВ відповідних періодів. ФОП ОСОБА_1 надано письмовий запит №1 від 26.12.2023 про надання документів (копій документів) та письмових пояснень, у т.ч. щодо обліку товарних запасів та проведення інвентаризацій у перевіряємому періоді. Платником надано відповідь №б/н від 26.12.2023, в якому зазначено про неможливість надати облік товарних запасів з технічних причин та про відсутність інвентаризацій за період 2017-2022 роки.

На письмовий запит №3 від 11.01.2024 про надання документів (копій документів) та письмових пояснень, у т.ч. щодо подальшої реалізації/списання або наявності на залишках станом на 31.12.2022 вищезазначених товарів, ФОП ОСОБА_1 надано відповідь від 11.01.2024 про неможливість надання документів (копій документів) з технічних та фізичних можливостей.

Крім того, ФОП ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність з роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами в орендованих нежитлових приміщеннях.

Згідно умов типових договорів оренди (нежитлового приміщення) орендар ФОП ОСОБА_1 має право на поліпшення об`єктів оренди та на відшкодування відповідних витрат, проте за даними банківських виписок відшкодування від орендодавців не надходило.

Також, ФОП ОСОБА_1 здає в суборенду частини нежитлових приміщень іншим СГД.

В Акті документальної перевірки зазначено, що ФОП ОСОБА_1 не надала перевіряючим інформацію щодо наявності залишків будівельних матеріалів та інструментів та інших товарно-матеріальних цінностей.

Матеріали справи свідчать, що на письмовий запит №3 представників відповідача від 11.01.2024 р., в якому просили надати їм копії документів, які свідчать про залишки всіх придбаних матеріальних цінностей за перевіряємий період, ФОП ОСОБА_1 надала письмову відповідь, в якій було зазначено, що немає технічної можливості за такий короткий проміжок часу надати великий об`єм інформації і виготовити копії документів.

Згідно пункту 85.4 статті 85 Податкового кодексу України відповідний запит на отримання документів повинен бути наданий посадовою особою податкового органу не пізніше ніж за 5 робочих днів до дати закінчення перевірки.

Так, як вбачається з матеріалів справи посадова особа податкового органу звернулась до позивача з письмовим запитом на отримання копій документів за 4 дні до закінчення проведення документальної перевірки, що є порушенням пункту 85.4 статті 85 Податкового кодексу України, позивач попередив відповідача про неможливість надати таку інформацію за такий короткий проміжок часу.

Отже, позивачем не порушено відповідні терміни про надання документів.

Підприємства-постачальники (ТОВ Будівельна компанія ДОМОВОЙ, ПП ПОЛО-ІНВЕСТБУД, ТОВ ДАКО-ГРУП ЛТД, Українсько-американське ТОВ Євромікс), в яких ФОП ОСОБА_1 здійснювала закупівлю товарно-матеріальних цінностей, під час здійснення господарських операцій були зареєстровані платниками ПДВ та відповідно надали (зареєстрували) відповідні податкові накладні, які надають позивачу право на віднесення сум податкового кредиту з ПДВ.

На даний час закуплені позивачем будівельні матеріали, інструменти та інші товарно-матеріальні цінності знаходяться на залишку у позивача ФОП ОСОБА_1 .

Зазначене вище підтверджується копіями витягів з інвентаризаційних відомостей залишку будівельних матеріалів, інструментів та інших товарно-матеріальних цінностей станом на 01.01.2023.

Відповідно до висновків Верховного суду , викладених в постанові від 07.12.2022 у справі №200/6156/20-а , суд не може обмежити право платника довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавались ним під час проведення податкової перевірки. Право надавати заперечення щодо висновків органу державної фіскальної служби та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів.

Твердження відповідача в Акті документальної перевірки про нібито безпідставне включення до складу податкового кредиту суми ПДВ при придбанні будівельних матеріалів, інструментів та інших товарно- матеріальних цінностей суперечить фактичним обставинам справи, оскільки товарно-матеріальні цінності закуповувались позивачем виключно з метою здійснення господарської діяльності (використання за призначенням або подальшої реалізації).

Як було зазначено вище, відповідачем не ставиться під сумнів факт придбання та відповідно передача у власність ФОП ОСОБА_1 товарно-матеріальних цінностей від контрагентів-постачальників, зокрема: ТОВ Будівельна компанія ДОМОВОЙ, ПП ПОЛО-ІНВЕСТБУД, ТОВ ДАКО-ГРУП ЛТД, Українсько-американське ТОВ Євромікс), як не встановлена дефектність документів, складених при виконанні даних господарських операцій або їх відсутність.

Відповідно до п. 188.1 суг. 188 ПК України (на момент виникнення правовідносин), база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості (у разі здійснення контрольованих операцій - не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу), з урахуванням загальнодержавних податків та зборів крім збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче їх собівартості, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком:

- товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню;

- газу, який постачається для потреб населення.

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів,, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань

До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

У випадках, передбачених статтею 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням: положень статті 189 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.4. ст. 198 ПК України (на. момент виникнення правовідносин) якщо платник податку придбає (виготовляє) товари/послуги та необоротні активи, які призначаються для їх використання в операціях, що не є об`єктом оподаткування або звільняються від оподаткування, то суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з таким придбанням (виготовленням) не відносяться до податкового кредиту зазначеного платника.

Підпунктом г п. 198.5. ст. 198 ПК України передбачено , що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, відповідні податкові накладні за товарами/послугами, необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Згідно до ст. 201 ПК України, платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору.

Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов`язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Суми ПДВ ФОП ОСОБА_1 згідно податкових накладних включено до податкового кредиту, відображено у реєстрі отриманих та виданих податкових накладних за відповідні періоди, та відповідають даним податкових декларацій, наданих (надісланих) відповідачу.

Під час здійснення перевірки відповідачем встановлено, що у період з 01.01.2017 року до 31.12.2022 року, згідно даних податкових декларацій, позивачем включено до складу податкового кредиту суми ПДВ, які сплачені при придбанні товарів, та які не використовувалися у господарській діяльності, а саме: будівельних матеріалів та інструментів.

Даний висновок суперечить фактичним обставинам справи, оскільки товарно-матеріальні цінності закуповувались позивачем виключно з метою здійснення господарської діяльності (використання за призначенням або подальшої реалізації).

Закуплені товарно-матеріальні цінності станом на 01.01.2023 року знаходяться на залишках, що підтверджується витягами з інвентаризаційних відомостей залишків товарно-матеріальних цінностей станом на 01.01.2023 року.

Враховуючи наведене , колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкове повідомлення - рішення від 05.03.2024 року №5, яке стосується в частині донарахування податку на додану вартість, разом із штрафними санкціями, в сумі 422 238,66 грн., прийняте всупереч вимог чинного податкового законодавства і підлягає скасуванню в цій частині.

Також, в пункті 2.6.4. Акту документальної перевірки відповідачем вказано, що перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 у періоді, що перевіряється, не зареєстровано податкові накладні в ЄРПН відповідно до пп. г п. 198.5 ст. 198 Податкового Кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 (із змінами та доповненнями), у результаті допущених порушень податкового законодавства, що відображено в пп. 2.6.1 Акту перевірки.

Податковим органом встановлено порушення термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН на загальну суму обсягу постачання (без податку на додану вартість) 1490873,79 грн., застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 63837,21 грн.

Досліджуючи Акт документальної перевірки, розрахунок штрафних санкцій, суд встановив, що такі не містять перелік податкових накладних щодо яких пропущені терміни реєстрації в ЄРПН.

Отже, відповідачем не дотримано вимог Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого Наказом Міністерством фінансів України №727 від 20.08.2015 року та зареєстрованого в Міністерстві w- юстиції України 26.10.2015 року за №1300/27745 (в редакції Наказу Міністерства фінансів України №702 від 22.12.2021 року), в якому вказано, що факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою, з посиланням на первинні документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

На підставі наведеного, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що податкове повідомлення - рішення від 05.03.2024 року №5 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 63837,41 грн, прийняте всупереч вимог чинного податкового законодавства і підлягає скасуванню.

Щодо правомірності прийняття контролюючим органом податкових повідомлень-рішень №5, №5 від 05.03.2024.

У висновку Акту документальної перевірки також вказано про такі порушення:

- встановлено два факти реалізації алкогольних напоїв, що вважаються - не маркованими (без марок акцизного податку встановленого зразка, або з підробленими марками акцизного податку, на загальну суму 2 352,30 грн.);

- встановлено факти реалізації алкогольних напоїв у 4-х місцях здійснення такої реалізації в заборонений час доби, в який рішенням повноважених органів встановлено заборону продажу.

За ці порушення відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення:

- ППР №5 від 05.03.2024, згідно якого застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції на загальну суму 79 253,48 грн. за порушення в магазині ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 при реалізації лікеро-горілчаних виробів, які не позначені марками акцизного податку встановленого зразка, на суму 1 554,80 грн., та застосовано штрафні санкції в мінімальному розмірі за це порушення на суму 17000,00 грн.

В магазині ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 контролюючим органом встановлено факти реалізації алкогольних напоїв за ціною нижчої мінімально встановлених роздрібних цін за перевіряємий період та застосовані штрафні санкції на загальну суму 41 853,48 грн.

Позивач погоджується з частиною донарахувань згідно вищезазначеного ППР в сумі 41 853,48 грн., яка застосована за порушення при реалізації алкогольних напоїв за ціною, нижчою мінімально встановлених роздрібних цін на такі напої.

При цьому, позивач не погоджується з доводами відповідача про вчинення позивачем порушень при реалізації алкогольних виробів в заборонений час доби в трьох магазинах за адресами:

- м. Кременчук, проспект Свободи, буд. 31 застосовані штрафні (фінансові) санкції в сумі 6 800,00 грн.

- м. Кременчук, вул. Воїнів Інтернаціоналістів, буд. 6, застосовані штрафні(фінансові) санкції в сумі 6 800,00 грн.

- Кременчуцький район, с. Мала Кохнівка, вул. Шкільна, буд. 88, застосовані штрафні (фінансові) санкції в сумі 6 800,00 грн.

Також , позивач не згоден в повному обсязі з податковим повідомленням рішенням №5 від 05.03.2024, яке прийняте на підставі висновків контролюючого органу про те, що позивачем вчинено порушення в магазині ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: Кременчуцький район, с. Недогарки, вул. Приморська, буд. 155 В, при реалізації лікеро- горілчаних виробів, які не позначені марками акцизного податку встановленого зразка, на суму 797,50 грн., та застосовано штрафні санкції в мінімально встановленому розмірі за це порушення на суму 17 000,00 грн, також щодо порушення при реалізації алкогольних виробів в заборонений час доби та застосовані штрафні (фінансові) санкції в сумі 6 800,00 грн.

Перевіривши доводи позивача, судом встановлено, що в Акті документальної перевірки, інформація про реалізацію алкогольних напоїв з недоліками марок акцизного податку була отримана в електронному вигляді по дротових або бездротових каналах зв`язку.

Однак, ревізори під час проведення перевірки не досліджували оригінали бухгалтерських документів на придбання та реалізацію алкогольних напоїв, не досліджували оригінали фіскальних чеків, не досліджували оригінали прибуткових документів на отримання алкогольних напоїв, не робили запитів до контрагентів позивача (постачальників) з метою встановлення точних даних про наявність марок акцизного податку на алкогольних напоях.

Під час проведення документальної перевірки ревізори не робили огляд алкогольних напоїв, які знаходились в реалізації магазинів позивача, не проводили вилучення продукції для проведення відповідної експертизи марок акцизного податку.

Єдиним доказом встановленого порушення про реалізацію позивачем алкогольних напоїв без марок акцизного податку є самостійно виготовлені відповідачем 2 таблиці, які розміщені на сторінках 181, 182 Акту документальної перевірки та в яких наведено факти реалізації алкогольних напоїв в магазинах Оптовичок за адресами:

Кременчуцький район, с.Недогарки. вул.Приморська 155-В;

Кременчуцький район, с.Мала Кохнівка, вул.Шкільна 88.

В цих таблицях зазначено фіскальний номер РРО, через який було здійснено продаж; дата і час здійснення операції; фіскальний номер документа; найменування товару; серія та номер марки акцизного податку; кількість товару; ціна за одиницю товару; сума операції.

В графі серія та номер марки акцизного податку зазначені відповідні серії і номери марок акцизного податку, які були наклеєні на відповідні пляшки алкогольних напоїв.

В першій таблиці, що стосується магазину Оптовичок в с. Недогарки, у двох випадках в графі серія та номер марки акцизного податку вказані лише цифрові позначення марки, а в чотирьох інших випадках зазначені як цифрові так і буквені позначення марок.

В другій таблиці, що стосується магазину Оптовичок в с.М.Кохнівка, у чотирьох випадках в графі серія та номер марки акцизного податку вказані лише цифрові позначення марки, а в десяти інших випадках зазначені як цифрові так і буквені позначення марок.

Отже, як слідує із двох таблиць, на всіх реалізованих пляшках алкогольної продукції були наклеєні марки акцизного податку.

Наведені відповідачем в Акті документальної перевірки таблиці не можуть бути доказом реалізації позивачем алкогольних напоїв без марок акцизного податку або реалізації фальсифікованих напоїв.

Оригіналів або копій документів, які б свідчили про порушення, відповідач не додає ні до Акту документальної перевірки ні до матеріалів справи.

В Акті документальної перевірки відповідачем вказано, що при проведенні аналізу діяльності за період, що перевіряється, ФОП ОСОБА_1 через зареєстровані у додатку до ліцензій електронні контрольно- касові апарати, встановлено факти реалізації алкогольних напоїв з відхиленням від вимог Положення, затвердженого КМУ від 27.12.2010 року №1251, відповідно до якого здійснюється маркування алкогольних напоїв.

Вказуючи про порушення позивачем Положення КМУ від 27.12.2010 р. №1251, відповідач не конкретизує, в чому саме полягає порушення в діях позивача: у відсутності певної інформації у фіскальних чеках за минулий період, в дублюванні марок акцизного податку чи в реалізації позивачу не маркованої продукції.

Твердження відповідача в Акті документальної перевірки про реалізацію позивачем не маркованої алкогольної продукції не підтверджено жодним доказом , тобто фактично є припущенням.

Висновки, викладені відповідачем в Акті документальної перевірки стосовно реалізації не маркованої продукції суд вважає суб`єктивними та протиправними.

Будь-яких доказів, крім двох таблиць у Акті документальної перевірки, на підтвердження описаних порушень до Акту документальної перевірки не долучено, а отже твердження, що викладені в Акті перевірки, є лише припущенням перевіряючих та не можуть бути покладені в основу прийнятих відповідачем оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Головним управлінням Державної податкової служби в Полтавській області в Акті документальної перевірки від 22.01.2024 року вказано про встановлені факти реалізації алкогольних напоїв в заборонений час доби та прийнято податкові повідомлення від 05.03.2024, а саме: №5 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 20400,00 гри, №5 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 6800,00 грн.

В Акті документальної перевірки відповідач вказує, що інформація про реалізацію алкогольних напоїв у заборонений час доби була отримана ним в електронному вигляді по дротових або бездротових каналах зв`язку.

Позивач зазначає, що реалізація алкогольних напоїв протягом часу доби, на які встановлено заборону продажу зафіксована в інформаційній системі Податковий блок з розбіжністю декілька секунд по часу, з якого дозволено продаж алкогольної продукції та реальним офіційним Київським часом, проте це пов`язано з перебоями в електропостачанні (аварійні та планові відключення) у зв`язку з чим в роботі РРО, або а роботі системи інформаційної системи Податковий блок (не вірне відображення часу).

Суд вважає слушними доводи позивача, що для фактичного встановлення порушення при реалізації алкогольних напоїв в заборонений законом час доби необхідно проводити контрольно-розрахункову операцію, під час якої зафіксувати таку реалізацію в заборонений час доби (зафіксувати фактичний офіційний час), отримавши розрахунковий документ (фіскальний чек).

В суд звертає увагу на той факт, що прийняття рішень, вчинення дій повинно здійснюватися пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення (дії), є критерієм, який випливає з принципу пропорційності (адекватності). Дотримання принципу пропорційності особливо важливе при прийнятті рішень або вжитті заходів, які матимуть вплив на права, свободи та інтереси фізичних та юридичних осіб.

Принцип пропорційності зокрема передбачає, що:

- здійснення повноважень, як правило, не повинно спричиняти будь-яких негативних наслідків, що не відповідали б цілям, які заплановано досягти;

- якщо рішення або дія можуть обмежити права, свободи чи інтереси осіб, то такі обмеження повинні бути виправдані необхідністю досягнення більш важливих цілей;

- несприятливі наслідки для прав, свобод та інтересів особи внаслідок рішення чи дії суб`єкта владних повноважень, повинні бути значно меншими від тієї шкоди, яка могла б настати за відсутності такого рішення чи дії;

- для досягнення суспільно-корисних цілей необхідно обирати найменш шкідливі" засоби.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від от 6 лютого 2001 року (заява № 41205/98) по справі "Tammer v.Estonia" підкреслив, що "в межах своєї наглядової юрисдикції Суд повинен розглянути оскаржуване втручання у світлі всієї справи... Зокрема, Суд має визначити, чи було втручання у цій справі "пропорційним правомірній меті" та чи були підстави, наведені державними органами влади на виправдання даного втручання, "відповідними й достатніми".

Таким чином, принцип пропорційності має на меті досягнення балансу між публічним інтересом та індивідуальним інтересом особи, а також між цілями та засобами їх досягнення.

Як свідчить Акт документальної перевірки, більшість порушень при продажі алкогольних напоїв у заборонений час доби відхиляються від дозволеного часу продажу менше, ніж на 1 хвилину.

Отже, що виявлені розбіжності в декілька секунд навіть за умови їх доведення належними та допустимими доказами відповідачем, ніяким чином не могли привести до порушення суспільного порядку, настання будь-якої шкоди суспільним інтересам чи державі Україна.

Копії фіскальних чеків, які б свідчили про реалізацію алкогольних напоїв в заборонений час доби, відповідач не надає. Тобто, відповідач не надає доказів скоєного позивачем порушення при реалізації алкогольних напоїв в заборонений час доби.

Таким чином, відповідач в Акті документальної перевірки не надав доказів в розумінні статей 72-77 КАС України фактів реалізації позивачем алкогольних напоїв в заборонений час доби.

З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку , що податкові повідомлення-рішення №5 від 05.03.2024 та податкове повідомлення рішення №5 від 05.03.2024 є протиправними та підлягають скасуванню.

Стосовно податкового повідомлення-рішення №5 від 05.03.2024 про застосування штрафних санкцій в сумі 510,00 грн.

В Акті документальної перевірки від 22.01.2024 року вказано про встановлені факти не подання до контролюючих органів по дротових або бездротових каналах зв`язку електронних копій розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, які містяться на контрольній стрічці в пам`яті РРО, або в пам`яті модемів, які до них приєднані, в перевіряємому періоді.

Позивач зазначає, що щоденно в онлайн-режимі передавала дані на сервер ДПС України.

На підтвердження свої доводів позивачем надано суду лист Міністерства фінансів України від 14.02.2023, в якому зазначено, що програмне забезпечення комплексу первинної обробки та накопичення даних РРО потребує необхідності приведення у відповідність до вимог нормативно- правових актів та протоколу передачі інформації (версія 2.1.9 редакція 1.4) технології зберігання і збору даних РРО для ДПС України.

Вищезазначене свідчить про проблеми отримання та зберігання інформації на сервері Державної податкової служби України, а не про проблеми роботи РРО ФОП ОСОБА_1 та відправки звітів по дротових та бездротових каналах зв`язку.

З огляду на вищеперелічені обставини, під час проведення перевірки відповідачем не було належним чином встановлено фактів не подання до контролюючих органів по дротових або бездротових каналах зв`язку електронних копій розрахункових документів і фіскальних звітних чеків.

Отже, податкове повідомлення-рішення №5 від 05.03.2024 р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 510,00 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідач, заперечуючи проти позову, в порушення вимог ч.2 ст. 77 КАС України, не надав жодних належних і допустимих доказів на підтвердження законності та обґрунтованості прийнятих податкових повідомлень-рішень та вимоги, що є предметом оскарження позивачем.

За таких обставин, колегія суддів приходить погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними , не впливають на правомірність висновків суду, оскільки в апеляційній скарзі зазначено лише те, що постанова суду першої інстанції є незаконною, підлягає скасуванню у зв`язку із ненаданням судом належної правової оцінки обставинам справи та невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, зміст апеляційної скарги, який повністю дублює заперечення на позов, подані до суду першої інстанції, містить виключно суб`єктивне бачення апелянта обставин справи, які розглянуто судом першої інстанції та надано належну правову оцінку, апелянтом у скарзі не зазначено в чому ж конкретно виявилося ненадання судом першої інстанції належної правової оцінки обставинам справи, тобто які з них випали з поля зору суду, а які було досліджено невірно, а також не зазначено того, які висновки, натомість, повинні були б бути зроблені судом та не обґрунтовано в чому полягає невірність застосування судом норм матеріального права, які саме норми та яким чином було порушено чи неправильно застосовано та яких процесуальних норм адміністративного судочинства не було дотримано судом під час розгляду даної адміністративної справи, а також не зазначено які з поданих доказів суд дослідив неправильно або неповно, а відповідно і підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат зі сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.09.2024 по справі № 440/3643/24 залишити без змін.

.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) І.С. Чалий І.М. Ральченко
Повний текст постанови складено 30.01.2025 року