Справа № 445/42/25
Суддя: Кіпчарський О. М.
Дата ухвалення: 2025-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 445/42/25
Провадження № 2-а/445/16/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2025 року Золочівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Кіпчарського О.М.

за участю секретаря

судового засідання Кшемінської О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

06 січня 2025 року через систему «Електронний суд» до Золочівського районного суду Львівської області звернувся ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Неофіту Д.Б., із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позову зазначає, що 17.05.2010 року позивач знятий з військового обліку на підставі наказу Міністерства оборони України № 342 від 09.06.2006 року. Водночас, 26.12.2024 року відповідачем внесено зміни до його військового квитка серії НОМЕР_1 щодо взяття його на військовий облік з 17.05.2010 року. 27.12.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 винесено постанову № 759 про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210 КУпАП у розмірі 17 000,00 грн. Будь-яких інших доводів неправомірності дій та рішення відповідача у позові не зазначено, зацитовано положення ст. 210, 308 КУпАП. Зазначає, що особу не може бути притягнуто до відповідальності за неповідомлення відомостей у випадку, коли Міністерство оборони України може отримати відомості про особу, шляхом синхронізації з іншими державними електронними реєстрами.

Як наслідок, просить скасувати оскаржувану постанову № 759 від 27.12.2024 року, а провадження в адміністративній справі закрити.

Ухвалою судді Золочівського районного суду Львівської області від 08.01.2025 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи за правилами ст. 286 КАС України, у порядку спрощеного провадження, без виклику сторін, за наявними матеріалами. Надано відповідачу строк на подання відзиву щодо заявленого позову.

13.01.2025 року відповідачем подано до суду відзив щодо заявленого позову, відповідно до якого з позовними вимогами останній не погоджується. Вказує, що 26.12.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 прибув гр. ОСОБА_1 та подав заяву про надання йому відстрочки у зв`язку з інвалідністю. При перевірці його документів встановлено, що звірку контактних даних позивач провів 12.07.2024 року через органи ЦНАП. Для підтвердження права на відстрочку позивач надав довідку до акта огляду МСЕК серії 12ААГ № 619167, видану Сихівською міжрайонною МСЕК 22.04.2024 року, згідно якої йому встановлено 3-тю групу інвалідності, даних про інвалідність не надав.

Зазначає, що відповідно до підпункт 8 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, військовозобов`язані повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Відповідно до п.17 ч.1 ст.7 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать відомості про стан здоров`я (у тому числі про встановлення, зміну групи інвалідності), що збираються з метою визначення придатності для виконання військового обов`язку.

Відзив представником відповідача подано вчасно, із доказами надсилання його позивачу.

Судом враховано час, який необхідний для поштових пересилань документів. Станом на 30.01.2025 року будь-яких інших заяв чи клопотань від учасників справи не надходило.

Із аналізу зазначеного вище вбачається, що сторони у справі на власний розсуд розпорядились своїми правами щодо предмета спору, а тому несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ними відповідних процесуальних дій.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України, якщо розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Положеннями ст. 159 КАС України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Ознайомившись із доводами позивача та відповідачами, викладеними у позовній заяві та відзиві на позов, наданими учасниками документами та вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 55 Конституції України, кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Статтею 65 Конституції України передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Приписами п.1, п.2, абз.6, 8 п.3 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», передбачено, що Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає виконання військового обов`язку в запасі та дотримання правил військового обліку.

Відповідно до п.п. 8 п. 1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затверджених Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022 року, військовозобов`язані повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Відповідно до п.17 ч.1 ст.7 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать відомості про стан здоров`я (у тому числі про встановлення, зміну групи інвалідності), що збираються з метою визначення придатності для виконання військового обов`язку.

Доводом, викладеним у позовній заяві, щодо неправомірності дій та рішення відповідача, є те, що позивач ОСОБА_1 знятий з військового обліку на підставі наказу МО України № 342 від 09.06.2006 року.

Разом з тим, вказаний позивачем наказ втратив чинність відповідно до наказу Міністерства оборони України "Про внесення змін до Настанови з військового обліку прапорщиків, мічманів, сержантів, старшин, солдатів і матросів запасу в Збройних Силах України та інших військових формувань" №24 від 15.01.2015 року.

Таким чином, покликання позивача на вищевказаний нормативно-правовий акт, який втратив чинність близько 10 років тому, суд вважає недоречними.

Згідно наказу Міністерства оборони України від 15 січня 2015 року № 24 «Про внесення змін до Настанови з військового обліку прапорщиків, мічманів, сержантів, старшин, солдатів і матросів запасу в Збройних Силах України та інших військових формувань» скасовано положення про зняття з військового обліку громадян, які визнані військово-лікарняною комісією непридатними до військової служби в мирний час та обмежено придатними у воєнний час, а позивач з цього часу отримав статус військовозобов`язаного.

Більше того, із витягу з системи «Резерв+» від 12.07.2024 року, який представлений позивачем, вбачається, що останній є військовозобов`язаним та перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Окрім цього, із наданого відповідачем витягу із системи «Оберіг» також вбачається, що позивач перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_1 та знаходиться у розшуку з 12.12.2024 року з підстав неприбуття за викликом до ТЦК та СП у строки визначені у повістці.

Слід також зауважити, що в Україні відсутній реєстр осіб з інвалідністю, відтак відповідач, про той факт, що позивачу в квітні 2024 року встановлена 3-тя група інвалідності, не міг довідатись іншим чином, ніж від самого позивача.

З врахуванням зазначеного, твердження позивача, що положення статті 210 КУпАП не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, суд не бере до уваги.

Відповідно до ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

За частиною 3 ст. 210 КУпАП до адміністративної відповідальності притягаються призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку, вчинені в особливий період.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 , під час діючого на даний час воєнного стану, є військовозобов`язаним та повинен дотримуватись правил військового обліку.

Натомість, вказані правила позивач порушив, що мало наслідком притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено «поза розумним сумнівом», на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Відтак, постановляючи оскаржуване рішення, відповідач діяв правомірно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а оскаржувана постанова є обґрунтована, тобто прийнята з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Згідно із приписами ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, а тому вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову, залишивши оскаржувану постанову без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, 77, 90, 139, 143, 242-246, 286 КАС України, статтями 247, 268, 279 , 280, 293 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без задоволення.

Постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № 759 від 27 грудня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено та підписано 30 січня 2025 року.

Суддя Кіпчарський О.М.