Справа № 560/11431/24
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2025-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/11431/24

Головуючий у 1-й інстанції: Козачок І.С.

Суддя-доповідач: Драчук Т. О.

30 січня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Смілянця Е. С. Полотнянка Ю.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2024 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", в якому просив:

-визнати протиправною відмову Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " щодо направлення документів ОСОБА_1 для призначення пенсії за вислугу років, оформлену листом №4981-2024 від 18.07.2024;

-зобов`язати Департамент поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " зарахувати до календарної вислуги років періоди служби у органах внутрішніх справ та органах Національної поліції України наступні періоди

з 23 липня 2007 року по 01.01.2008 року на посаді дільничного інспектора міліції відділення дільничних інспекторів міліції Полонського районного відділу УМВС України в Хмельницькій області (5 місяців 9 днів);

з 01.01.2008 року по 06.05.2008 року на посаді дільничного інспектора міліції відділення дільничних інспекторів міліції Полонського районного відділу УМВС України в Хмельницькій області ( 4 місяці 5 днів);

з 06.05.2008 року по 20.04.2013 року - оперуповноваженого сектору карного розшуку Полонского районного відділу УМВС України Хмельницькій області (4 роки 11 місяців 14 днів);

з 20.04.2013 року по 06.11.2015 року оперуповноваженого сектору карного розшуку Полонського районного відділу УМВС України в Хмельницькій області ( 2 роки 6 місяців 27 днів) із розрахунку - один місяць служби за 1,5 місяці вислуги років ;

з 25.11.2014 року по 24.12.2014 року ( м. Севередонецьк Луганської області);

з 02.08.2016 року по 31.08.2016 року ( м. Сватове Луганської області );

з 14.09.2022 року по 20.11.2022 року ( селище Приколотне Куп`янського району Харківської області) ;

з 06.11.2023 року по 17.02.2024 року ( м.Часів Яр, село Кліщіївка Донецької області ) 1 рік 11 місяців 25 днів року на пільгових умовах військової служби із розрахунку - один місяць служби за три місяці вислуги років для призначення пенсії за вислугу років;

-підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подання та документи для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсі, затвердженого, постановою Правління пенсійного фонду України від 30.01.2007 р. за №3-1 та пункту "а" статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб;

-зобов`язати Департамент поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної Поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " надати суду в строк десять днів з дня набрання рішенням законної сили звіт про виконання рішення суду, копію якого направити позивачу.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", викладену у листі від 18.07.204 №4981-2024.

Зобов`язано Департамент поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.07.2024 з урахуванням усіх доданих ним документів, та прийняти рішення в межах наданих повноважень.

У задоволенні решти вимог позову - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскільки вислуга років позивача станом як на день звільнення, так і на день звернення до відповідача, згідно із наказом по особовому складу про звільнення складала 23 роки 11 місяці 27 днів, що з урахуванням встановлених у справі обставин не відповідає умовам призначення пенсії за вислугу років, передбаченим пунктом "а" ч. 1 ст. 12 Закону №2262-ХІІ, а саме наявності на день звільнення вислуги не менше 25 календарних років і більше, то за таких обставин у відповідача були відсутні підстави для прийняття рішення про зарахування позивачу пільгової вислуги років до календарної та відповідно, вчинення дій щодо підготовки пакету документів для подачі до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області пенсії за вислугу років.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення спору, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду - скасувати, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 проходив службу у Департаменті поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 ". Наказом Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 09.05.2024 №758о/с був звільнений з посади інспектора роти №3 батальйону №2 полку управління поліції особливого призначення №1 за станом здоров`я (через хворобу) з 09.05.2024.

03.07.2024 ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою щодо формування розрахунку та направлення подання і необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області для призначення йому пенсії. У зверненні просив врахувати пільговий стаж, стаж служби з 2008 по 2012 у відповідному пропорційному обчисленні (а. с. 20).

Листом від 18.07.2024 за №4981-2024 відповідач повідомив, що відповідно до статті 12 розділу ІІ Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" відсутні підстави для призначення позивачу пенсії за вислугу років.

Зі змісту наказу про звільнення від 09.05.2024 вбачається, що станом на день звільнення стаж служби ОСОБА_1 для виплати надбавки за вислугу років у поліції та одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції становив 23 роки 11 місяців 27 днів.

Довідкою №2459-2024 від 31.07.2024 підтверджується те, що позивач дійсно з 24.09.2004 по 06.11.2015 проходив службу в УМВС в Хмельницькій області, з 07.11.2015 по 17.02.2023 проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Хмельницькій області та з 24.09.2004 по 31.12.2004 перебував на посаді курсанта училища професійної підготовки працівників міліції при Прикарпатському юридичному інституті, з 31.12.2004 по 23.07.2007 на посаді помічника дільничного інспектора міліції відділення дільничних інспекторів міліції Полонського районного відділу УМВС України в Хмельницькій області, з 23.07.2007 по 01.001.2008 на посаді дільничного інспектора міліції відділення дільничних інспекторів міліції Полонського районного відділу УМВС України в Хмельницькій області, з з 01.01.2008 по 06.05.2008 на посаді дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Полонського районного відділу УМВС України в Хмельницькій області, з 06.05.2008 по 20.04.2013 на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Полонського районного відділу УМВС України в Хмельницькій області, з 20.04.2013 по 06.11.2015 на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Полонського районного відділу УМВС України в Хмельницькій області, в зв`язку з оргштатними змінами, з 07.11.2015 по 02.07.2016 - на посаді оперуповноваженого Полонського відділення поліції Шепетівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області, з 02.07.2016 по 01.12.2016 на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції, з 01.12.2016 по 29.01.2021 - старшого інспектора-чергового сектору реагування патрульної поліції №3, з 29.01.2021 по 17.02.2023 на посаді інспектора чергового сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності №3.

Відповідно до довідки №3290/59/16-2024 від 09.05.2024 ОСОБА_1 з 01.06.2023 по 09.05.2024 перебував на посаді інспектора роти №3 батальйону №2 полку управління поліції особливого призначення №1 (штурмовий полк " ІНФОРМАЦІЯ_2 ") Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 ". З 06.11.2023 по 17.02.2024 знаходився у Донецькій та Луганській областях для виконання розпоряджень, спрямованих для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Згідно з довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України №611/121/12-2024 від 27.02.2024 ОСОБА_1 у період з 14.09.2022 по 20.11.2022 дійсно брав безпосередню участь у вищевказаних заходах.

Довідкою про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України № 612/121/12-2024 від 27.02.2024 підтверджується те, що позивач з 25.11.2014 по 24.12.2014, з 02.08.2016 по 31.08.2016 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Позивач, не погоджуючись з відмовою відповідача, звернувся з адміністративним позовом до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що Департамент поліції особливого призначення не є органом, уповноваженим вирішувати, чи має позивач право на призначення йому пенсії чи ні, так як ці повноваження належать саме територіальному органу Пенсійного фонду.

У той же час, зі змісту листа №4981-2024 від 18.07.2024 не встановлені будь-які підстави відмови ОСОБА_1 у зарахуванні періодів вислуги, про що він звертався до відповідача. Також у повідомленні не надана будь-яка оцінка тим документам, які заявник надав разом зі своїм зверненням.

Так, до позову надані згадані вище довідки Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області №2459-2024 від 31.07.2024, №611/121/12-2024 від 27.02.2024, №612/121/12-2024 від 27.02.2024, довідка Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " №3290/59/16-2024 від 09.05.2024, з яких вбачаються відповідні періоди служби позивача, у тому числі під час воєнного стану та АТО.

Водночас, відповідач у листі від 18.07.2024 не надає їм будь-якої правової оцінки і не спростовує в контексті розгляду звернення заявника.

Суд першої інстанції вказав, що висновок щодо заяви ОСОБА_1 , який зроблений Департаментом у листі-відповіді, вказує на те, що розгляд заяви позивача (в межах наданих саме відповідачу повноважень) фактично не здійснювався.

Оскільки Департамент поліції особливого призначення не міг самостійно вирішувати питання про призначення / непризначення ОСОБА_1 пенсії, а питання, які віднесені до його компетенції, Департамент не вирішив, то суд зазначив, що надана позивачу відмова є протиправною і необґрунтованою.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 з урахуванням усіх наданих ним документів та прийняти рішення в межах наданих повноважень.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі статтею 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначає Закон № 2262-ХІІ.

Відповідно до пункту б частини 1 статті 1-2 Закону 2262-ХІІ, тут і далі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

За статтею 2 Закону № 2262-XII, військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Відповідно до пункту а статті 12 Закону №2262-ХІІ, пенсія за вислугу років призначається: особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині 2 статті 17 цього Закону;

Частиною другою статті 17 Закону №2262-XII передбачено, що до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Відповідно до статті 17-1 Закону № 2262-XII порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Постанови № 393 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №119 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393» (чинній на момент звернення позивача із заявою про перерахунок вислуги років), установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» із статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються служба в органах внутрішніх справ на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Згідно з пунктом 2-1 Постанови № 393 для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає за необхідне зазначити:

- підпунктом «в» пункту 3 Порядку № 393 (у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16 лютого 2022 року) було передбачено, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за три місяці: час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів;

один місяць служби за півтора місяця у військових частинах і підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії з охорони дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, у підрозділах Управління державної охорони, Служби судової охорони, що визначаються в установленому порядку, а також у підрозділах спеціального призначення Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, установ виконання покарань органів внутрішніх справ, воєнізованих формуваннях Державної кримінально-виконавчої служби, у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії та у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств;

- водночас, відповідно до підпункту «в» пункту 3 Порядку № 393 (у редакції, чинній на дату звільнення, 09.05.2024, та дату звернення позивача із заявою щодо оформлення та подання необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області для призначення пенсії, 03.07.2024) до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах (пункт 3 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України № 119 від 16 лютого 2022 року): один місяць служби за три місяці: час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів;

один місяць служби за півтора місяця: у військових частинах і підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії з охорони дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, у підрозділах Управління державної охорони, Служби судової охорони, що визначаються в установленому порядку, а також у підрозділах спеціального призначення Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, установ виконання покарань органів внутрішніх справ, воєнізованих формуваннях Державної кримінально-виконавчої служби, у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії та у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств.

Таким чином, аналізуючи викладене, суд звертає увагу, що редакція Порядку № 393 до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16 лютого 2022 року передбачала зарахування календарної вислуги років на пільгових умовах для призначення пенсії за вислугу років за Законом № 2262-ХІІ. Натомість, новою редакцією пункту 3 Порядку № 393 передбачено зарахування останньої тільки для визначення розміру пенсії.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що для призначення пенсії за вислугу років за Законом № 2262-ХІІ календарна вислуга років могла бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393 в редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16 лютого 2022 року.

В свою чергу, оскільки станом на дату звернення позивача (03.07.2024) із заявою до Департаменту поліції особливого призначення Об`єднаної штурмової бригади Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » щодо оформлення та подання необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області для призначення пенсії за вислугу років за Законом № 2262-ХІІ діяла нова редакція пункту 3 Порядку № 393, підстави для зарахування на пільгових умовах позивачу часу проходження служби на різних посадах в органах Міністерства внутрішніх справ України та часу проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, до вислуги років для призначення пенсій відсутні, з огляду на те, що такі періоди враховуються тільки для визначення розміру пенсії.

Аналогічний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 31 серпня 2023 року у справі № 200/4951/22, від 11 вересня 2023 року у справі № 480/4827/22, від 07 вересня 2023 року у справі № 560/9478/22 та від 15 вересня 2023 року у справі №380/10714/22, від 19 жовтня 2023 року у справі №360/17/23.

Судом встановлено, що згідно змісту наказу від 09.05.2024 №758 о/с, станом на день звільнення стаж служби позивача для виплати надбавки за вислугу років у поліції та одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції становить 23 роки 11 місяців 27 днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 78 Закону України Про Національну поліцію під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що календарний стаж позивача на момент звільнення складає 23 роки 11 місяців 27 днів, що недостатньо для призначення пенсії за статтею 12 Закону № 2262-ХІІ.

Відповідно до пункту 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постанова правління Пенсійного фонду України 30 січня 2007 року №3-1, заяви про призначення пенсій за вислугу років подаються до Головних управлінь Пенсійного фонду України в АР Крим, областях, містах Києві та Севастополі через уповноважений структурний підрозділ Міністерства внутрішніх справ України.

Враховуючи, що позивач звільнився з Національної поліції України 06.05.2024 і на день звільнення мав вислугу 23 календарних років замість необхідних 25 календарних років і більше, у відповідача були відсутні підстави для підготовки документів, необхідних для призначення пенсії за вислугу років та надсилання цих документів до відповідного органу Пенсійного фонду України.

Отже, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги щодо неправильного застосування статті 12 Закону № 2262-XII та положень Порядку № 393 у редакції постанови КМУ № 119 та помилковим застосуванням до спірних правовідносин висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 03 березня 2021 року у справі № 805/3923/18-а, оскільки такий висновок сформований щодо застосування пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ у співвідношенні до Порядку№ 393 в його попередній редакції.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, при розгляді справи судом першої інстанції не надано оцінку усім обставинам у справі, що мають значення для її вирішення, а тому рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, що призвело до неправильного вирішення справи, тому рішення суду першої інстанції належить скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Смілянець Е. С. Полотнянко Ю.П.