Справа № 320/51611/24
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2025-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2025 року м.Київ справа №320/51611/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Будпостач" до Енергетичної митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Приватне підприємство "Будпостач" з позовом до Енергетичної митниці Державної митної служби України в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Енергетичної митниці від 30.07.2024 №UA903020/2024/000044/l про коригування митної вартості товарів.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач протиправно зобов`язав декларанта надати додаткові документи за відсутності підстав, передбачених ч. 3 ст. 53 МК України, в результаті незаконно вчинив наступні дії, спрямовані на коригування митної вартості.

Відповідач у відзиві заперечував проти позовних вимог. Разом з тим, відповідачем не спростовано аргументи позивача. Пояснення у відзиві фактично зводяться до дублювання підстав викладених в повідомленні Енергетичної митниці Державної митної служби України від 30.07.2024 року № 2800235 про витребування додаткових документів.

Також від відповідача надійшла заява про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Тернопільська митниця як підстави для розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням сторін зазначає на важливість справи та бажання надати усні пояснення додаткові пояснення по справі.

Суд відмовляє в задоволення вищевказаної заяви, оскільки відповідачем не вказано обставин, які свідчили б, що справа № 320/51611/24 не відноситься до справ незначної складності, а також не вказує перешкод для викладення та надання усних пояснень, які бажає надати, в письмовому вигляді.

Враховуючи вищевикаледене, відповідачем не доведено, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Дослідивши обставини справи судом було встановлено наступне.

26.06.2023 між позивачем (далі в т.ч. покупець) та виробником товарів компанією DINGZHOU CITY GREAT WALL DAILY CHEMICAL FACTORY (Китай) (далі в т.ч. продавець) було укладено прямий контракт №1560, відповідно до якого продавець виробляє та продає, а покупець приймає і оплачує товари газ зріджений для використання в побуті.

Контрактом передбачено, що найменування (перелік), кількість, ціна за одиницю і загальна вартість вказуються у проформах-інвойсах та інвойсах, які є невід`ємною частиною контракту.

Сторони за цим контрактом керуються правилами Інкотермс 2020, строки та умови поставки вказуються в інвойсах.

24.02.2020, попередньо, для організації перевезення товарів до України позивач уклав з ТОВ «Мерск Україна Лтд» (далі експедитор) договір транспортного експедирування №UA00072711.

14.02.2022, також попередньо, для перевезення товарів до України позивач уклав з компанією Maersk A/S (Данія) (далі перевізник) договір №UA00072649 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів.

08.03.2024 продавець надав позивачу прайс-лист щодо ціни товарів на умовах поставки FOB порт YANTIAN Китай правил Інкотермс 2020.

21.03.2024 продавець надав позивачу комерційний інвойс №CC24ZH012 для оплати товарів за ціною 121 111,20 доларів США, на умовах 100% передоплати, на умовах поставки FOB порт YANTIAN Китай правил Інкотермс 2020.

29.04.2024 позивач на підставі контракту від 26.06.2023 №1560 за туристичний газ перерахував продавцю платіжною інструкцією в іноземній валюті №177 грошові кошти в розмірі 62 358,66 доларів США.

03.05.2024 позивач на підставі контракту від 26.06.2023 №1560 за туристичний газ перерахував продавцю платіжною інструкцією в іноземній валюті №181 грошові кошти в розмірі 83 144,88 доларів США. Загальна сума перерахованих коштів складає 145 503,54 доларів США

17.05.2024 для вивезення товарів із Китаю до України митними органами Китаю була оформлена митна декларація №61119647 за ціною 121 111,20 доларів США, що відповідає ціні, зазначеній у комерційному інвойсі.

22.05.2024, продавець передав товари перевізнику для доставки у порт Гданськ у Польщі та одержав, як підтвердження передачі товарів, коносамент № 238776173.

19.06.2024 продавець виписав сертифікат походження №С10011 на товари, що вказані в комерційному інвойсі, яким підтвердив країну походження товарів - Китай.

01.07.2024 для оплати позивачем наданих транспортних та експедиційних послуг експедитор ТОВ «Мерск Україна Лтд» виписав рахунок фактуру №, а перевізник компанія Maersk A/S (Данія) виписав інвойс №.

05.07.2024 для підтвердження витрат на транспортування товарів експедитор ТОВ «Мерск Україна Лтд» виписав позивачу довідку про транспортні витрати №41, згідно з якою вартість послуг транспортування товарів за межами території України складає 552 855,92 грн.. а також 7 461,05 доларів США.

05.07.2025 Відповідно до накладної УМВС від 09.07.2024 №23046 товари залізничним транспортом були доставлені до залізничної станції у м. Клевань Рівненської області.

29.07.2024 позивач подав відповідачу митну декларацію №24UA17U3 для митного оформлення товарів, у якій митну вартість визначив за основним методом за ціною договору (контракту), а у графі 22 декларації зазначив загальну суму за рахунком 121 111,20 доларів США.

Для підтвердження заявленої митної вартості до митної декларації №24UA17U3 декларант додав передбачені ст. 53 МК України документи, які вказані у графі 44 митної декларації. Доказами надання документів є також відомості у картці відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні №UA903020/2024/000302, виписаної відповідачем, а саме:

Контракт від 26.06.2023 №1560 між позивачем та компанією DINGZHOU CITY GREAT WALL DAILY CHEMICAL FACTORY. (Китай);

- Прайс-лист продавця від 08.03.2024 щодо ціни товарів на умовах поставки FOB порт YANTIAN Китай правил Інкотермс 2020;

- Комерційний інвойс від 21.03.2024 № CC24ZH012 для відвантаження товарів за ціною 121 111,20 доларів СІЛА, на умовах поставки FOB порт YANTIAN Китай правил Інкотермс 2020;

- Сертифікат походження товару від 19.06.2024 №С10011;

- Митну декларацію Китаю від 17.05.2024 №61119647, що була оформлена митними органами для вивезення товарів із Китаю до України за ціною 121111,20 доларів США;

- Платіжну інструкцію в іноземній валюті від 29.04.2024 №177 про перерахування позивачем продавцю грошових коштів в розмірі 62 358,66 доларів США;

- Платіжну інструкцію в іноземній валюті від 03.05.2024 №181 про перерахування позивачем продавцю грошових коштів в розмірі 83 144,88 доларів США;

- Договір транспортного експедирування від 24.02.2020 №UA00072711 між позивачем та ТОВ «Мерск Україна ЛТД»;

- Договір від 14.02.2022 №UA00072649 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів між позивачем і компанією Maersk A/S (Данія);

- Коносамент від 22.05.2024 № 238776173 про перевезення товарів водним транспортом;

- Рахунок-фактуру експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» від 01.07.2024 № для оплати позивачем експедиторських послуг при транспортуванні товарів;

- Інвойс компанії перевізника Maersk A/S (Данія) від 01.07.2024 № для оплати позивачем послуг з транспортування товарів;

- Довідку експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспортні витрати від 05.07.2024 №41, згідно з якою вартість послуг транспортування товарів за межами території України складає 552 855,92 грн., а також 7 461,05 доларів США;

- Залізничну накладну УМВС від 09.07.2024 №23046, згідно з якими товари були доставлені з Польщі до залізничної станції Клевань у Рівненській області;

- Міжнародні товарно-транспортні накладні CMR від 13.08.2024 №№23046, 3298, 5489, 7443, 8242 про перевезення товарів від залізничної станції Клевань у Рівненській області до відповідача;

- Виписані митними органами Європейського Союзу транзитні декларації форми ТІ від 03.07.2024 №24PL322080NS6T2P98, 24PL322080NS6T2UM6, 24PL322080NS6T2VEO, 24PL322080NS6T2W15;

- Звіт відвантаження у порту Гданськ від 04.07.24;

- Лист продавця від 21.03.2024;

- Лист від перевізника від 26.07.2024 № 1435;

- Презентацію про товари від 26.07.2024;

- Скаргу позивача в ДМСУ від 29.07.2024 на неправомірні дії відповідача щодо затримки митного оформлення;

- Технічні дані про товари від 18.05.2024;

- Декларацію митної вартості.

30.07.2024 відповідач направив до декларанта електронне повідомлення №2800235 у якому зобов`язав декларанта надати додатково документи:

1) Договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) Рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) Виписку з бухгалтерської документації;

4) Каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

5) Висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

6) Митну декларацію країни відправлення.

30.07.2024 у відповідь на електронне повідомлення позивач повідомив відповідача, що всі документи, що підтверджують митну вартість товару, були додані до митної декларації.

Договір (угода, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається не укладався; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом) не виставлялися.

30.07.2024 Енергетична митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UА903020/2024/000044/1 (див. додаток 15), яким визначила митну вартість імпортованих позивачем товарів за резервним методом на рівні 1,8100 USD/кг., та вказала як джерело інформації митну декларацію № 23UА59U2 від 31.10.2023.

30.07.2024 Енергетична митниця виписала картку відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні товарів №ИА903020/2024/000302 .

30.07.2024 з врахуванням визначеної відповідачем митної вартості позивач заявив товари за митною декларацією 24UA48U6, по якій були надмірно сплачені митні платежі: ПДВ на 119 355,85 грн.

Правове регулювання суду.

Згідно з частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України.

Згідно статті 1 МК України, правовідносини з питань державної митної справи Документ сформований в системі регулюються Конституцією України, Митним кодексом України, іншими законами України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правовими актами, виданими на основі та на виконання Митного кодексу України та інших законодавчих актів. Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, згідно з приписами ст.ст. 49, 50 МК України є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відомості про митну вартість товарів використовуються серед іншого для нарахування митних платежів. При цьому, митна вартість товарів визначається безпосередньо декларантом відповідно до норм цього Кодексу

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII та главою 8 МК України. Зокрема декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівліпродажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

В електронному повідомленні від 30.07.2024 року № 2800235 відповідач не навів жодних обґрунтованих підстав для витребування додаткових документів, не вказав жодних обґрунтованих доказів того, що надані позивачем документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідач діяв всупереч законодавства з огляду на таке.

Витребування відповідачем каталогів, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, митної декларації країни відправлення, то каталоги (технічні дані про товари від 18.05.2024 та презентація від 26.07.2024), прайс лист продавця від 08.03.2024, а також митна декларація Китаю від 17.05.2024 №61119647 були надані митному органу разом з митною декларацією, що підтверджується відомостями у картці відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні №№UА903020/2024/000302, виписаної відповідачем.

Відповідно до постанови Колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 31.03.2015 у справі № 21 -53а15 визначено: «Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації'».

Проте, відповідач в електронному повідомленні не вказав які обставини повинні підтвердити витребувані додаткові документи.

При цьому відповідач витребував каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, митну декларацію країни відправлення, але каталоги (технічні дані про товари від 18.05.2024 та презентація від 26.07.2024), прайс лист продавця від 08.03.2024, а також митна декларація Китаю від 17.05.2024 №61119647 були надані митному органу разом з митною декларацією, що підтверджується відомостями у картці відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні №№иА903020/2024/000302, виписаної відповідачем.

Відповідач у графі 33 рішення про коригування митної вартості зазначив обставини, які не свідчать про правомірність витребування додаткових документів та про наявність сумнівів для коригування митної вартості

За правилами ч. З ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант на письмову вимогу митного органу зобов`язаний протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

У графі 33 спірного рішення відповідач не навів обґрунтованих підстав для витребування додаткових документів, не вказав належних доказів того, що надані позивачем документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Протиправність витребування додаткових документів без зазначення розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявних ознак підробки та інших підстав, а також в подальшому прийняття спірного рішення підтверджується правовою позицією Верховного Суду, зазначеною у постанові від 27.01.2022 у справі №200/6413/20-а, адміністративне провадження №№ К/9901/7255/21, а саме:

« 11. Основним методом визначення митної вартості товарів є метод - за ціною договору.

Обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обгрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Сумніви митниці є обгрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності».

Сумніви митниці є обгрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари».

Так, у графі 33 спірного рішення відповідач, як підстави для витребування додаткових документів та коригування митної вартості, зазначив: «До митного оформлення наданорахунок- фактура №, у якому наявне посилання на договір про надання послуг № 298194696. До митного оформлення зазначеного договору не надано.

Також, в рахунку-фактурі № зазначено, що оплата за вказані послуги здійснюється до 29.07.2024 (до митного оформлення не надано банківських платіжних документів щодо оплати зазначених послуг).

Однак, до митного оформлення не надано відомостей щодо вартостей вивантаження та навантаження товару в Гданську, п/п Грубешів - Ізов та Клевань.

Водночас, в листі від 26.07.2024 № 1435 зазначено, що відповідно до інвойсу від 01.07.2024 № , вартість перевезення 1800 дол. США/контейнер включає вартість перевантаження в пункті Славков.

Серед наданих до митного оформлення документів відсутні товаротранспортні документи за якими здійснено перевезення задекларованого товару від м. Гданськ до м. Славков. Отже, на даний момент декларантом не надано усіх відомостей щодо складових митної вартості.

Також, в наданих до митного оформлення документах відсутні відомості щодо вартості перевантаження товару на автомобільний транспорт».

Про протиправність витребування додаткових документів та коригування митної вартості з вказаних підстав свідчать ті обставини, що відповідачу разом з митною декларацією, окрім інших транспортних документів, була надана довідка експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспортні витрати від 05.07.2024 №41, згідно з якою вартість послуг транспортування товарів за межами території України складає 552 855,92 грн., а також 7 461,05 доларів СПІА.

При цьому, у довідці зазначено вартість перевезення водним транспортом з Китаю до порту Гданськ у Польщі, а також вартість залізничного перевезення з порту Гданськ до кордону України в розмірі 6000 доларів СІЛА. Станція Славков (Польща) розташована по маршруту перевезення товарів залізничним транспортом.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, зазначеною у постанові від 31.05.2019 у справі №804/16553/14, адміністративне провадження № К/9901/5149/18 визначено: «Якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів».

Таким чином, надана відповідачу довідка про транспортні витрати від 05.07.2024 №41 є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Стосовно посилання відповідача на те, що «надано рахунок-фактура №, у якому наявне посилання на договір про надання послуг № 298194696, до митного оформлення зазначеного договору не надано», то вказаний рахунок виписаний експедитором ТОВ «Мерск Україна Лтд» на підставі договору з позивачем про транспортного експедирування від 24.02.2020 №UA00072711, який наданий митному органу.

Стосовно посилання відповідача на те, що до митного оформлення не надано відомостей щодо вартостей вивантаження та навантаження товару в Гданську, п/п Грубешів - Ізов та Клевань. то у довідці експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспортні витрати від 05.07.2024 №41 (див. додаток 11) вказано вартість перевезення товарів:

- Оформлення документації у Гданську, Польща - 54,11 доларів США;

- Операційні послуги терміналу у Гданську, Польща - 1406,94 доларів США;

В інвойсі компанії перевізника Maersk A/S (Данія) від 01.07.2024 № (див. додаток 10) також вказані ці відомості: Операційні послуги терміналу у Гданську, Польща - 1406,94 доларів США.

Саме у вартість операційних послуг терміналу у порту Гданська, Польща у розмірі 1406,94 доларів США включено вартість вивантаження товарів із судна та завантаження на залізничний транспорт.

Враховуючи, що товари поставлялися на умова поставки FOB правил Інкотермс 2020, то вартість послуг по завантаженню товарів на судно в Китаї здійснювалося за рахунок продавця, яка включена ним у ціну товару.

Також наголошую, що відповідач не зазначив жодних сумнівів щодо розміру вартості послуг за перевезення товарів у розмірі 552 855,92 грн., а також 7 461,05 доларів США, зокрема що вартість таких послуг є недійсною, неправдивою чи заниженою. А передбачена ст. 363 МК України автоматизована система управління ризиками, що застосовується митними органами та є складовою частиною єдиної автоматизованої інформаційної системи митних органів, під час митного контролю не вказала на необхідність проведення перевірки митної вартості, в тому числі вартості транспортування.

Також, у графі 33 спірного рішення відповідач, як підстави для витребування додаткових документів та коригування митної вартості, зазначив: «Відповідно до наданого до митного оформлення інвойсу від 21.03.2024 № CC24ZH012 вартість задекларованого товару становить 121111,20 дол. США.

Відповідно до наданих до митного оформлення платіжних доручень від 29.04.2024 №177 (на суму 62 358,66 дол. США) та від 03.05.2024 № 181 (на суму 83 144,88 дол. США) загальна оплачена сума за поставлений товар складає 145 503,54 дол. США.

Таким чином, надані до митного оформлення документи містять розбіжності щодо фактично оплаченої вартості товару».

Про протиправність витребування додаткових документів та коригування митної вартості з вказаних підстав свідчать ті обставини, що згідно з правовою позицією Верховного Суду, зазначеною у постанові від 11.06.20219 у справі №813/1755/17, адміністративне провадження №К/9901/42425/18, визначено: «Суд зазначає, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв 'язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару».

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, зазначеною у постанові від 27.04.2023 у справі №820/3767/16, адміністративне провадження №К/9901/18588/18, визначено, що «розбіжності щодо умов оплати товару в документах, доданих до митної декларації на підтвердження митної вартості, не є тими розбіжностями (суперечностями), які є підставою для витребування контролюючим органом додаткових документів, якщо інші документи в сукупності не викликають сумніву в достовірності задекларованої митної вартості».

Верховний Суд у постанові від 17.04.2018 у справі № 815/329/17 визначив, що «фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий), так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) не впливають на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом (з урахування додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійснені)».

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 01 березня 2023 року по справі № 420/18880/21.

Так само, слід врахувати Постанову Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 березня 2017 року №2 „Про довідку щодо узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України в редакції від 13 березня 2012 року" де у пункті 9 висновків визначено, що «Ситуація, коли сума коштів, зазначена у платіжному дорученні з оплати за оцінюваний товар, не відповідає ціні цього товару, зазначеній в інших документах, доданих до вантажної митної декларації, не є підставою для твердження про розбіжність у документах, а тому для сумнівів у правильності визначення митної вартості».

Крім цього, відповідачем не зазначено яким чином обставини про те, що вартість задекларованого товару становить 121 111,20 дол. США, а оплачена сума за поставлений товар складає 145 503,54 дол. США, свідчать що, надані до митного оформлення документи містять розбіжності щодо фактично оплаченої вартості товару. Також не зазначено відповідачем, як ці обставини впливають на визначення складових митної вартості імпортованого позивачем товару.

Також, у графі 33 спірного рішення відповідач, як підстави для витребування додаткових документів та коригування митної вартості, зазначив: «Відповідно до виставленого перевізником рахунку від 01.07.2024 № рахунок має бути оплачений протягом 21 дня. Банківські платіжні документи, які підтверджують оплату по рахунку від 01.07.2024 № до митного оформлення не надано. Умовами договору транспортного експедирування від 24.02.2020 № UА00072711 передбачено, що оплата послуг здійснюється Замовником на умовах попередньої оплати, у строк, зазначений у відповідному рахунку Експедитора. Відповідно до виставленого експедитором рахунку від 01.07.2024 № рахунок підлягає оплаті до 29.07.2024. Банківські платіжні документи, які підтверджують оплату по рахунку від 01.07.2024№ до митного оформлення не надано».

Про протиправність витребування додаткових документів та коригування митної вартості з вказаних підстав свідчать ті обставини, що самі по собі обставини ненадання відомостей про оплату транспортних послуг не свідчить про наявність підстав, визначених ч. З ст. 53 МК України, для витребування додаткових документів: тобто, що документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

При цьому, відповідач не навів докази про те, як обставини про ненадання відомості оплату послуг перевезення товарів свідчать про наявність сумнівів у правильності заяі митної вартості.

Також, слід врахувати правову позицію Верховного Суду, що зазначена у постано 11.06.20219 у справі №813/1755/17, адміністративне провадження №К/9901/42425/18, зазначає, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови плати безпосередны товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні брс митним органом до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару».

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, що зазначена у постанові від 13.02.2018 справі №803/1112/17, адміністративне провадження № К/9901/1233/17 «колегія суддів вва що ненадання позивачем банківського платіжного доручення не може бути підставок коригування митної вартості за наявності інших документів (рахунка-фактури, акта приймання-передачі автомобіля), які є достатніми, підтверджують числові значення складових митної вартості імпортованого товару та не містять розбіжностей».

При цьому слід врахувати, що відповідачу були надані документи щодо перевез товарів та вартості послуг перевезення, які не містять підстав для сумніву у відповідача l правильності заявленої митної вартості, а саме:

- Договір транспортного експедирування від 24.02.2020 №UA00072711 між позивачє ТОВ «Мерск Україна ЛТД»;

- Договір від 14.02.2022 №UA00072649 на перевезення зовнішньоторговельних вант між позивачем і компанією Maersk A/S (Данія);

- Коносамент від 22.05.2024 № 238776173 про перевезення товарів водним транспорт

- Рахунок-фактуру експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» від 01.07.2024 № 565337' для оплати позивачем експедиторських послуг при транспортуванні товарів;

- Інвойс компанії перевізника Maersk A/S (Данія) від 01.07.2024 № для оп; позивачем послуг з транспортування товарів;

- Залізничну накладну УМВС від 09.07.2024 №23046, згідно з якими товари б доставлені з Польщі до залізничної станції Клевань у Рівненській області;

- Міжнародні товарно-транспортні накладні CMR від 13.08.2024 №№23046, 3298, 5489, 7443, 8242 про перевезення товарів від залізничної станції Клевань у Рівненській області відповідача;

- Виписані митними органами Європейського Союзу транзитні декларації форми ТІ від 03.07.2024 №№24PL322080NS6T2P98, 24PL322080NS6T2UM6, 24PL322080NS6T2/24PL322080NS6T2W15;

- Довідку експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспортні витрати від 05.07.2 №41, згідно з якою вартість послуг транспортування товарів за межами території України складає 552 855,92 грн., а також 7 461,05 доларів США.

Верховний Суд у постанові від 31.05.2019 у справі №804/16553/14, адміністративне провадження № К/9901/5149/18, визначив, що «якщо законом не визначено доказ (докази) виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат перевезення товарів».

Суд наголошує, що відповідач не зазначив жодних сумнівів щодо розміру вартості послуг за перевезення товарів у розмірі 552 855,92 грн., а також 7 461,05 доларів США, зокрема що вартість таких послуг є недійсною, неправдивою чи заниженою. А передбачена ст. 363 МК України автоматизована система управління ризиками, що застосовується митними органами та є складовою частиною єдиної автоматизованої інформаційної системи митних органів, під час митного контролю не вказала на необхідність проведення перевірки митної вартості, в тому числі вартості транспортування.

Також, у графі 33 спірного рішення відповідач, як підстави для витребування додаткових документів та коригування митної вартості, зазначив: «До митного оформлення надано митну декларацію країни відправлення без перекладу. Відповідно до статті 254 МКУ митні органи мають право вимагати переклад наданих до митного оформлення документів, якщо вони складені іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування».

Про протиправність витребування додаткових документів та коригування митної вартості з вказаних підстав свідчать ті обставини, що згідно з ч. З ст. 53 МК України визначено: У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Отже, обов`язковою умовою для витребування додаткових документів є саме розбіжності у документах, вказаних у частині 2 ст. 53 МК України.

Проте, експортна декларація країни відправлення не входять у перелік документів, визначених ч. 2 ст. 53 МК України, а тому відсутність перекладу експортної декларації не може бути підставою для витребування додаткових документів, а вимога відповідача про надання її перекладу, в межах спірних правовідносин, є необгрунтованою.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, зазначеною у постанові від 04.11.2020 у справі № 815/648/17, адміністративне провадження № К/9901/18485/18, встановлено, що частиною 2 статті 53 Митного кодексу України встановлений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Декларація країни відправлення не є документом, що підлягає обов`язковому поданню при митному оформленні товарів.

Відповідач у графі 33 рішення про коригування митної вартості не вказав обсяг партії, комерційні умови товарів, взятих за основу при визначенні митної вартості

Згідно з відомостями у графі 33 рішення про коригування митної вартості від 30.07.2024 №UA903020/2024/000044/l (див. додаток 15), відповідач визначив митну вартість імпортованих позивачем товарів за резервним методом на рівні 1,8100 USD/кг та зазначив джерело інформації митну декларацію № 23UA59U2 від 31.10.2023.

Разом з тим, відповідно до пунктів 2, 4 частини 2 ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідно до пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за № 883/21195, визначено що у рішенні про коригування митний орган поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Так само, слід врахувати Постанову Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 березня 2017 року №2 „Про довідку щодо узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України в редакції від 13 березня 2012 року" де у пунктах 16,18 та 22 Висновків зазначено: «Урішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії, умов поставки, комерційних умов, порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості, тощо».

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, зазначеною у постанові від 19.06.2018 у справі №826/6346/16, провадження №К/9901/36092/18, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номерів та дат митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Згідно з правовою позицією, наведеною Верховним Судом у постанові від 23.10.2020 у справі № 820/3231/16, провадження № К/9901/45484/18, у рішенні про коригування заявленої митної вартості митний орган повинен навести обґрунтований математичний розрахунок ціни товару за одиницю (із зазначенням конкретних складових цього розрахунку), визначеної митницею в оскаржуваному рішенні.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, зазначеної у постанові від 12.10.2021 у справі № 300/3386/20, касаційне провадження № К/9901/33581/21, визначено, що «дотримання умов прийняття рішення про визначення митної вартості в поєднанні з належним обґрунтуванням необхідності їх застосування є підтвердженням правомірності рішенням. Поряд з цим, порушення будь якої умови, під час прийняття рішення, є підставою для визнання такого рішення протиправним та скасування».

При цьому, позивачем за митною декларацією від 29.07.2024 №24UA17U3 товари заявлені до митного оформлення за ціною 121 111,20 доларів США на умовах поставки FOB порт YANTIAN Китай правил Інкотермс 2020. Ці дані свідчать про те, що підприємство самостійно організовувало доставку товару з порту YANTIAN в Китаї до України, що вплинуло на ціну товару, оскільки вартість транспортування не включена у ціну.

Відповідач у спірному рішенні не навів обґрунтування числового значення визначеної митної вартості товарів та фактів, які вплинули на таке коригування, чим не виконав вимоги ст. 55 МК України. Крім цього, не вказав у рішенні пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних товарів, умов оплати, умов поставки, комерційних умов чим не виконав вимоги Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів. Також, не навів порівняння характеристик товарів, не вказав обґрунтованого математичного розрахунку ціни товару за одиницю (із зазначенням конкретних складових цього розрахунку), тощо.

Отже, зазначення у графі 33 оскаржуваного рішення лише дати та номера митних декларацій, як джерело інформації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті положень ч.2 ст.55 МК України.

Відповідно до 4.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, оскаржуване рішення відповідача було прийняте всупереч та не у відповідності до вимог чинного законодавства, оскільки митний орган не довів наявність у нього обґрунтованих сумнівів відносно недостовірності визначеної за ціною контракту митної вартості товарів, а також, необгрунтовано застосував другорядний метод її визначення, у той час, як декларант надав усі необхідні документи для визначення митної вартості за ціною договору, позивачем було дотримано всіх встановлених митним законодавством вимог, а також вимог контролюючого органу. В електронному повідомленні від 30.07.2024 року № 2800235 відповідач не навів жодних обґрунтованих підстав для витребування додаткових документів, не вказав жодних обґрунтованих доказів того, що надані позивачем документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Враховуючи вищевикладене, суд не приймає твердження відповідача зазначені у відзиві та задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України до судових витрат належить судовий збір. Позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн, що підтверджується відповідною квитанцією.

Статтею 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Енергетичної митниці від 30.07.2024 №UA903020/2024/000044/l про коригування митної вартості товарів.

3. Стягнути судові витрати по сплаті судового збору а розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Енергетичної митниці на користь ПП «Будпостач», код ЄДРПОУ , IBAN: НОМЕР_1 у AT "Сенс Банк" у м. Києві, МФО 300346.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Терлецька О.О.