Справа № 200/5901/23
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2025-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про встановлення судового контролю

31 січня 2025 року Справа №200/5901/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Голошивця І.О., розглянувши в порядку письмового провадження додаткові пояснення, заяву представника ІНФОРМАЦІЯ_1 про продовження процесуального строку для подання звіту про виконання судового рішення та заяву ОСОБА_1 щодо результатів розгляду звіту про виконання рішення суду за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27.12.2023 року у справі №200/5901/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) яка полягала у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) в період з 29 січня 2020 року по 19 травня 2023 року (включно) грошового забезпечення, а також виплачених за вказаний період: грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня відповідного календарного року, а саме встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020 року, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021 року, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022 року, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 року на відповідні тарифні коефіцієнти.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 (ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) здійснити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) перерахунок та виплату грошового забезпечення за період з 29 січня 2020 року по 19 травня 2023 року (включно), а також виплачених за вказаний період: грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня відповідного календарного року, а саме встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021 року, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022 року, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 року на відповідні тарифні коефіцієнти та провести їх виплату, з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) щодо оподаткування військовим збором доходів ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) у вигляді грошового забезпечення за період безпосередньої участі останнього в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС) та у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації починаючи з 15.04.2019 по 24.02.2022 року.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 (ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 утримане оподаткування у вигляді військового збору з його доходів у вигляді грошового забезпечення за період безпосередньої участі останнього в антитерористичній операції та/ або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС) та у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації починаючи з 15.04.2019 по 24.02.2022 року.

В решті позовних вимог відмовлено.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 27 грудня 2023 року.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2024 року апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2023 р. у справі № 200/5901/23 - залишено без задоволення. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2023 р. у справі № 200/5901/23 - залишено без змін.

Таким чином рішення суду по справі №200/5901/23 від 27.12.2023 року набрало законної сили, відповідно до постанови Першого апеляційного адміністративного суду - 24.04.2024 року.

05 червня 2024 року були видані виконавчі листи.

03 червня 2024 року, від позивача до суду надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по справі №200/5901/23.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13.06.2024 заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 (ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) протягом 90 днів з дня набрання законної сили цієї ухвали суду подати звіт про виконання судового рішення від 27.12.2023 по справі №200/5901/23.

Ухвала Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/5901/23 від 13 червня 2024 року сторонами по справі до Першого апеляційного адміністративного суду оскаржена не була, відповідно до даних Комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», ухвала набрала законної сили 29 червня 2024 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 були надано додаткові пояснення по справі, в яких було зазначено наступне: - «07.05.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 направлена заявка на фінансування до забезпечувального фінансового органу за вихідним №401 та подавалась щомісячно надалі. Кошти будуть перераховані на картковий рахунок ОСОБА_1 після цільового фінансування. Тобто належне виконання рішення суду залежить не лише від ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також від вищестоящого штабу. ІНФОРМАЦІЯ_4 повідомив про обставини, які перешкоджають подати звіт у встановлений судом строк та/або докази виконання рішення суду в повному обсязі», з урахуванням наведеного відповідач просив продовжити йому процесуальний строк для подання звіту про виконання судового рішення.

В якості доказів, відповідачем на адресу суду були надані наступні копії: довідки розрахунку оподаткування у вигляді військового збору позивача за період з 15.04.2019 по 17.05.2022 року та довідки розрахунку грошового забезпечення та інших видів додаткових виплат позивача за період з 29.01.2020 по 19.05.2023 року.

Інших доказів матеріали додаткових пояснень від відповідача про виконання рішення суду не містять.

В свою чергу, позивачем на адресу суду була надіслана заява в якій він просив:

- вважати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2023 року №200/5901/23 ІНФОРМАЦІЯ_4 в строки визначені ухвалою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 13.06.2024 не виконаними;

- звіт відповідача про виконання рішення суду Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2023 року №200/5901/23 залишити без розгляду;

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягає у невиконанні рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27.12.2023 року по справі 200/5901/23;

- накласти на керівника ІНФОРМАЦІЯ_1 штраф у сумі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 подати до Донецького окружного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії ухвали суду звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27.12.2023 року у справі №200/5901/23.

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 подати звіт про повне фактичне виконання рішення суду до Донецького окружного адміністративного суду в термін до 20.10.2024 року.

Також позивачем на адресу суду було надіслано клопотання про витребування доказів, в якому він зазначив наступне: «В свою чергу, в своїх додаткових поясненнях до звіту про виконання рішення суду ІНФОРМАЦІЯ_2 посилається на те, що ним 07.05.2024 року за вихідним № 401 та аналогічні заявки подавалися щомісячно. В свою чергу вищевказані документи ІНФОРМАЦІЯ_2 до звіту про виконання судового рішення по справі № 200/5901/23 не надано.».

Позивач просив: витребувати у ІНФОРМАЦІЯ_1 заявку про фінансування витрат на виконання рішення суду №200/5901/23 до забезпечувального органу від 07.05.2024 року за вихідним №401; витребувати у ІНФОРМАЦІЯ_1 всі інші заявки щодо фінансування витрат на виконання рішення суду № 200/5901/23 за період з червня 2024 року по вересень 2024 року включно; витребувати у ІНФОРМАЦІЯ_1 розпорядчий документ про призначення відповідальної особи щодо виконання рішення суду по справі 200/5901/23.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16.10.2024 року ухвалено: клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 про продовження процесуального строку для подання звіту про виконання судового рішення задовольнити.

Продовжити ІНФОРМАЦІЯ_1 процесуальний строк протягом 30 днів з дня винесення цієї ухвали суду та подати звіт про виконання судового рішення від 27.12.2023 по справі №200/5901/23 разом із відповідними доказами.

Клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів задовольнити.

Витребувати у ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні докази: заявки про фінансування витрат на виконання рішення суду №200/5901/23 до забезпечувального органу від 07.05.2024 року за вихідним №401; всі інші заявки щодо фінансування витрат на виконання рішення суду № 200/5901/23 за період з червня 2024 року по вересень 2024 року включно та розпорядчий документ про призначення відповідальної особи щодо виконання рішення суду по справі 200/5901/23.

В інших вимогах, зазначених ОСОБА_1 у його прохальній частині заяви щодо результатів розгляду звіту про виконання рішення суду - відмовити.

У листопаді 2024 року від представника ІНФОРМАЦІЯ_1 на адресу суду засобами зареєстрованого кабінету «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення, в яких представником відповідача було зазначено наступне: - «[…]. Щодо виконання ухвали Донецького окружного адміністративного суду по справі 200/5901/23 від 13 червня 2024 року, ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомляє наступне: 07.05.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 направлена заявка на фінансування до забезпечувального фінансового органу за вихідним №401 та подавалась щомісячно надалі. Кошти будуть перераховані на картковий рахунок ОСОБА_1 після цільового фінансування. Станом на 13.11.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідь забезпечувального фінансового органу щодо цільового фінансування не надходила. До Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України (далі - Департамент) з військових частин та органів військового управління надходять численні листи щодо виділення бюджетних призначень для виконання рішень судів з окремих питань виплати грошового забезпечення та індексації військовослужбовцям Збройних Сил України. У зв`язку з цим повідомляється, що у Міністерстві оборони України триває робота щодо пошуку додаткового фінансового ресурсу для забезпечення виконання судових рішень, оскільки виділені асигнування на 2024 рік вичерпано. Міністерством оборони України, з метою своєчасного забезпечення у 2024 році належних виплат військовослужбовцям Збройних Сил України, порушено питання перед Міністерством фінансів України, зокрема, щодо збільшення видатків на виконання судових рішень. Міністерство фінансів України листами від 19.06.2024 № 10010-27-5/18577 та від 18.07.2024 № 10010-27-5/21266 повідомило, що Кабінет Міністрів України доручив органам сектору безпеки і оборони вжити заходів, зокрема стосовно призупинення внесення пропозицій щодо перерозподілу асигнувань за рахунок скорочення видатків на грошове забезпечення військовослужбовців (доручення від 10.07.2024 № 16515/0/2-24). Генеральним штабом Збройних Сил України, за пропозиціями Центрального управління оборонних ресурсів Генерального штабу Збройних Сил України та Департаменту, поінформовано Міністра оборони України щодо зазначених проблемних питань (вих. № 300/1/С/30031 від 08.10.2024) та відповідно до доручення Міністра оборони України від 08.10.2024 № 34679/з в Міноборони вживаються заходи щодо пошуку додаткового фінансового ресурсу для забезпечення вищезгаданої потреби. Після збільшення бюджетних асигнувань Міністерству оборони України будуть відкриті відповідні бюджетні призначення для повного забезпечення потреби, відповідно до наданих заявок. Тобто належне виконання рішення суду залежить не лише від ІНФОРМАЦІЯ_3 а також від вищестоящого штабу. ІНФОРМАЦІЯ_4 повідомив про обставини, які перешкоджають подати звіт у встановлений судом строк та/або докази виконання рішення суду в повному обсязі. […].».

З урахуванням наведеного відповідач просив продовжити йому процесуальний строк для подання звіту про виконання судового рішення.

В якості доказів виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/5901/23 представником відповідача були надані копії: основні заявки-розрахунки зокрема виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» адресовані начальнику забезпечувального фінансового органу (відповідальному за бюджетну підпрограму): на червень 2024 року від 07.06.2024 року №09/02/511; на липень 2024 року від 08.07.2024 року №09/02/622; на серпень 2024 року від 08.08.2024 року №09/02/706; на вересень 2024 року від 07.09.2024 року №09/02/840 та листа надісланого Департаментом соціального забезпечення Міністерства оборони України від 04.11.2024 №220/13/9088.

Суд розглянувши вищезазначені докази встановив, що відповідно основних заявок-розрахунків зокрема виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» адресовані начальнику забезпечувального фінансового органу (відповідальному за бюджетну підпрограму) за період з червня 2024 по вересень 2024 року в яких зазначений під №17 ОСОБА_1 .

У своєму листі від 04.11.2024 №220/13/9088 Департамент соціального забезпечення Міністерства оборони України зазначив наступне: - «До Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України (далі - Департамент) з військових частин та органів військового управління надходять численні листи щодо виділення бюджетних призначень для виконання рішень судів з окремих питань виплати грошового забезпечення та індексації військовослужбовцям Збройних Сил України. У зв`язку з цим повідомляється, що у Міністерстві оборони України триває робота щодо пошуку додаткового фінансового ресурсу для забезпечення виконання судових рішень по КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки», оскільки виділені асигнування на 2024 рік вичерпано. Міністерством оборони України, з метою своєчасного забезпечення у 2024 році належних виплат військовослужбовцям Збройних Сил України, порушено питання перед Міністерством фінансів України, зокрема, щодо збільшення видатків на виконання судових рішень. Міністерство фінансів України листами від 19.06.2024 № 10010-27- 5/18577 та від 18.07.2024 № 10010-27-5/21266 повідомило, що Кабінет Міністрів України доручив органам сектору безпеки і оборони вжити заходів, зокрема стосовно призупинення внесення пропозицій щодо перерозподілу асигнувань за рахунок скорочення видатків на грошове забезпечення військовослужбовців (доручення від 10.07.2024 № 16515/0/2-24). Генеральним штабом Збройних Сил України, за пропозиціями Центрального управління оборонних ресурсів Генерального штабу Збройних Сил України та Департаменту, поінформовано Міністра оборони України щодо зазначених проблемних питань (вих. № 300/1/С/30031 від 08.10.2024) та відповідно до доручення Міністра оборони України від 08.10.2024 № 34679/з в Міноборони вживаються заходи щодо пошуку додаткового фінансового ресурсу для забезпечення вищезгаданої потреби. Після збільшення бюджетних асигнувань Міністерству оборони України будуть відкриті відповідні бюджетні призначення для повного забезпечення потреби, відповідно до наданих заявок. […].».

В свою чергу, позивачем на адресу суду була надіслана заява щодо результатів розгляду звіту про виконання рішення суду, в якій він зазначив наступне: - «[…]. Станом на 20.11.2024 року рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27.12.2023 по справі №200/5901/23 ІНФОРМАЦІЯ_4 не виконано відповідачем звіт про виконання рішення суду не подано. 13.11.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_4 через підсистему «Електронний суд» на адресу Донецького окружного адміністративного суду подано Додаткові пояснення по справі в яких боржник просить знову подовжити йому строк на подання звіту про виконання рішення суду. До відповідних додаткових пояснень долучено додатки у вигляді: копій заявок про здійснення фінансування витрат на виконання рішень судів; лист Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України від 04.11.2024 року № 220/13/9088 «Щодо фінансування видатків для виконання судових рішень по КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки». В свою чергу ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порушення вимог ухвали суду від 16.10.2024 року по справі 200/5901/23, не надано розпорядчих документів начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо призначення відповідальної особи за виконання рішення суду по справі №200/5901/23. З вищевикладеного можна дійти висновку, що в порушення вимог п.5.3 розділу 5 Інструкції з організації претензійної та позовної роботи, самопредставництва, представництва інтересів Міністерства оборони України та Збройних Сил України у судах та інших державних органах, виконання судових рішень та затверджений Наказом Міністерства оборони України від 30.12.2016 року № 744 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідальну особу за виконання рішення суду по справі № 200/5901/24 станом на 21.11.2024 року не призначено. Тобто він особисто несе відповідальність за виконання рішення суду по справі 200/5901/23. Також, ІНФОРМАЦІЯ_4 до своїх додаткових пояснень по справі не надано будь яких підтверджуючих документів про те чи проводилось його фінансування з боку ІНФОРМАЦІЯ_5 (далі КСВ ЗСУ) по його заявкам про виділення коштів на виконання рішень суду та чи відмовляло йому КСВ ЗСУ у відповідному фінансуванні. В свою чергу, мною було направлено запит на Міністерство оборони України та КСВ економічним управлінням КСВ ЗСУ фінансування ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо виконання рішення суду по справі 200/5901/23. На що 02.10.2024 року мною було отримано листа від КСВ ЗСУ, в якому зазначено, що начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 було порушено Інструкції з організації претензійної та позовної роботи, самопредставництва, представництва інтересів Міністерства оборони України та Збройних Сил України у судах та інших державних органах, виконання судових рішень та затверджений Наказом Міністерства оборони України від 30.12.2016 року № 744 (далі - Інструкція 744), а тому відповідне фінансування проведено не було. З вищевказаного можна дійти висновку, що фінансування ІНФОРМАЦІЯ_3 на виконання рішення суду по справі 200/5901/23 з боку КСВ ЗСУ не було здійснено з вини Начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , що в свою чергу призвело до невиконання відповідного рішення суду в порушення вимог Конституції України та КАС України. […]. Як видно з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_4 не виконує рішення суду з 24.04.2024 року тобто строк невиконання рішення суду складає 7 місяців, що в свою чергу порушує конституційні право позивача на судовий захист. […]. Не вживши будь яких дієвих заходів щодо виконання рішення суду за 120 днів які надавались судом ІНФОРМАЦІЯ_4 знову просить суд надати йому строк на подання звіту щодо виконання рішення суду. Таким чином, ІНФОРМАЦІЯ_4 зловживаючи процесуальними правами намагається ухилитись від виконання рішення суду шляхом подовження строків на надання звіту про виконання рішення суду. […]. Як вбачається з відкритих джерел ІНФОРМАЦІЯ_2 в період з 04.04.2024 року по 28.10.2024 року були проведені закупівлі на загальну суму 1 508 065,69 грн. […]. В свою чергу заборгованість по рішенню суду, згідно розрахунків наданих самим ІНФОРМАЦІЯ_4 складає: по недоплаченому грошовому забезпеченню - 267370,36 грн; по незаконно утриманому військовому збору - 2709,13 грн. Всього: 270079,49 грн. Тобто, як видно з вищевикладеного, у ІНФОРМАЦІЯ_3 була фінансова можливість виконати рішення суду по справі 200/5901/23 ще станом на 28.10.2024 року (день останньої закупівлі) шляхом перерахування заборгованості в розмірі 270 079,49 грн., на мій картковий рахунок, який є в розпорядженні ІНФОРМАЦІЯ_3 .», з урахуванням вищенаведеного позивач просив суд:

- відмовити відповідачу в задоволенні клопотання про подовження процесуального строку на подання звіту щодо виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2023 року №200/5901/23;

- вважати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2023 року №200/5901/23 відповідачем в строки визначені ухвалою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 13.06.2024 не виконаними;

- вважати звіт відповідача про виконання рішення суду Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2023 року №200/5901/23 не поданим в строки визначені судом;

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягає у невиконанні рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27.12.2023 року по справі 200/5901/23;

- накласти на керівника ІНФОРМАЦІЯ_1 штраф у сумі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду та зобов`язати відповідача подати до Донецького окружного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27.12.2023 року у справі №200/5901/23;

- зобов`язати відповідача подати звіт про повне фактичне виконання рішення суду до Донецького окружного адміністративного суду в термін до 02.12.2024 року.

Про надходження на адресу суду: додаткових пояснень від відповідача, заяви щодо результатів розгляду звіту про виконання рішення суду, учасники справи були повідомлені належним чином, про що свідчить наявна у них реєстрація кабінету «електронного суду», про що свідчить відповідна відмітка.

Станом на час винесення даної ухвали на адресу суду, будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від учасників справи не надходило.

Згідно з опублікованими Радою суддів України 02.03.2022 Рекомендаціями щодо роботи судів в умовах воєнного стану, судам України рекомендовано за можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через залучення до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя.

На підставі зазначеного, з огляду на запровадження на території України воєнного стану, з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці учасників справи, сторони в судове засідання не викликались. Розгляд зазначених додаткових пояснень, заяви представника ІНФОРМАЦІЯ_1 про продовження процесуального строку для подання звіту про виконання судового рішення та заяви позивача щодо результатів розгляду звіту про виконання рішення суду та витребування доказів, проводився у порядку письмового провадження.

Розглянувши вищезазначені заяви та клопотання надані учасниками справи щодо виконання судового рішення по справі №200/5901/23, суд зазначає наступне.

Слід зауважити, що представником відповідача додаткові пояснення та заява позивача щодо виконання рішення суду по справі №200/5901/23 надійшли на адресу суду 13.11.2024 та 22.11.2024 року відповідно.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» №4094-ІХ від 21.11.2024 року, Верховна Рада України постановила: I. Внести зміни до таких законодавчих актів України, зокрема - У Кодексі адміністративного судочинства України (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 48, ст. 436): 8) доповнити статтею 381-1 такого змісту:

«Стаття 381-1. Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах

1. Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

2. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу».

Відповідно до розділу II. Прикінцеві та перехідні положення, ч.1 - Цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім пункту 4 розділу I цього Закону, який набирає чинності з дня введення в дію Закону України «Про лікарські засоби» від 28 липня 2022 року № 2469-IX; ч. 2 - Справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом.

Судом встановлено, що вищезазначений Закон був опублікований 18.12.2024 року, з урахуванням приписів Прикінцевих положень почав діяти з 19.12.2024 року.

З урахуванням наведеного суд дійшов до висновку, розгляд додаткових пояснень та заяви позивача проводити за нормами Кодексу адміністративного судочинства України чинними станом до внесення змін вищезазначеним Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження адміністративних судів, порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначені Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частиною 2 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Метою продовження процесуального строку, встановленого судом, є сприяння особі у реалізації процесуального права та/або виконанні процесуального обов`язку. Доцільність продовження процесуального строку обумовлюється рівнем ймовірності, наскільки таке продовження буде ефективним у контексті не тільки реалізації особою процесуального права та/або виконанні процесуального обов`язку, а й правової визначеності учасників матеріально-правових відносин, спір між якими вирішується із застосуванням процесуальних засобів.

Верховний Суд у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі №704/1547/17 сформулював правову позицію, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту можна, зокрема, встановити новий строк подання звіту. Тобто, суд вправі вжити заходів реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту. Для підтвердження мотивації такого підходу потрібно керуватися абзацом першим підпункту 3.2 пункту 3, абзацу другого пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2009 року №16-рп/2009, де зазначено, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини, а виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

При неоднократному розгляді додаткових пояснень наданих представником відповідача від 11.09.2024 та від 13.11.2024 року щодо виконання судового рішення судом було встановлено, що позовні вимоги позивача були не виконані ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд дійшов висновку, що відповідачем було проігноровано висновки викладені в рішенні суду від 27.12.2023 року по справі №200/5901/23 та зазначених в ухвалах суду від 13.06.2024 та від 16.10.2024 року, замість цього відповідач надсилає в другий раз на адресу суду додаткові пояснення із проханням продовжити йому процесуальний строк для подання звіту про виконання судового рішення по справі при чому не надаючи на адресу суду звіту про фактичне виконання рішення суду по справі №200/5901/23.

Враховуючи вищенаведене, у суду складується враження, що відповідач робить усе можливе аби не виконувати рішення суду по справі №200/5901/23, замість того щоб виконати належним чином рішення суду задля чого воно було прийнято та надати відповідний звіт про належне виконання цього рішення та поновлення прав позивача в частині належного йому грошового забезпечення за час проходження ним військової служби.

Суд зазначає, що учасник справи, якому належить виконати судовий акт, повинен здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Окрім цього, слід наголосити, що статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до приписів частини другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Суд звертає увагу відповідача, що він зобов`язаний виконати рішення суду шляхом здійснення ОСОБА_1 перерахунку та виплати грошового забезпечення за період з 29 січня 2020 року по 19 травня 2023 року (включно), а також виплачених за вказаний період: грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня відповідного календарного року, а саме встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021 року, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022 року, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 року на відповідні тарифні коефіцієнти та провести їх виплату, з урахуванням раніше виплачених сум та нарахуванням та виплатою ОСОБА_1 утриманого оподаткування у вигляді військового збору з його доходів у вигляді грошового забезпечення за період безпосередньої участі останнього в антитерористичній операції та/ або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС) та у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації починаючи з 15.04.2019 по 24.02.2022 року.

Зважаючи на відсутність в матеріалах справи не тільки доказів виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/5901/23 ІНФОРМАЦІЯ_2 , враховуючи, що по суті відповідачем було тільки перераховано грошове забезпечення в частині задоволених позовних вимог та надіслано потреби в коштах на виконання рішень суду до Начальника забезпечувального фінансового органу (Відповідального за бюджетну підпрограму), що підтверджується відповідними доказами (основних заявок-розрахунків) але не було виплачено грошового забезпечення, що підтверджується запереченнями позивача відповідно до його заяв надісланих на адресу суду від 12.09.2024 року та від 22.11.2024 року, а також взагалі відсутністю з початку винесення судом ухвали від 13.06.2024 року про встановлення судового контролю, надання такого звіту про виконання ухвали суду від 27.12.2023 року, суд дійшов висновку, що рішення суду станом на дату винесення зазначеної ухвали - у повному обсязі не виконано.

Таким чином, ІНФОРМАЦІЯ_2 не реалізовано завершення судового процесу у даній справі, оскільки не досягнуто мети задля якої постановлено судове рішення.

Суд відмовляє відповідачу у задоволенні його заяви в частині продовження процесуального строку для подання звіту про виконання судового рішення.

З метою недопущення порушення прав позивача, суд дійшов висновку враховуючи відсутність надання звіту про виконання рішення суду, встановити ІНФОРМАЦІЯ_1 новий строк для подання звіту про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27.12.2023 у справі № 200/5901/23 протягом 60 днів з дня набрання законної сили даної ухвали.

Суд звертає увагу відповідача, що відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Аналогічна норма закріплена в статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Таким чином, заява позивача в частині: відмови відповідачу в задоволенні клопотання про продовження процесуального строку на подання звіту щодо виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2023 року №200/5901/23; вважати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2023 року №200/5901/23 відповідачем в строки визначені ухвалою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 13.06.2024 не виконаними; вважати звіт відповідача про виконання рішення суду Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2023 року №200/5901/23 не поданим в строки визначені судом; встановити судовий контроль за виконанням рішення суду та зобов`язати відповідача подати до Донецького окружного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27.12.2023 року у справі №200/5901/23; зобов`язати відповідача подати звіт про повне фактичне виконання рішення суду до Донецького окружного адміністративного суду в термін до 02.12.2024 року підлягають частковому задоволенню.

Щодо визнання протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягає у невиконанні рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27.12.2023 року по справі 200/5901/23 ця вимога охоплюється частиною визнання звіту відповідача як невиконаного та встановленням нового строку для подання звіту про виконання рішення суду по справі №200/5901/23.

Стосовно клопотання позивача про накладення на керівника ІНФОРМАЦІЯ_1 штрафу у сумі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд зазначає наступне.

Як вище зазначалось, відповідно до приписів частини другої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції визнається заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист. Специфіка застосування штрафної санкції полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює. Можливість накладення штрафу застосовується не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що правові норми Кодексу адміністративного судочинства України, які регламентують порядок судового контролю, мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача.

Так, Конституційний Суд України, розглядаючи справу №1-7/2013 у рішенні від 26.06.2013 звернув увагу, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в п.40 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» вказав, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі «Піалопулос та інші проти Греції», п.68).

В рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 Європейський Суд з прав людини вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п.43).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст.8 Конституції України принципу верховенства права.

Суд має переконатися, що суб`єктом владних повноважень прийняте ним рішення виконується належним чином та в повному обсязі. Розглядаючи звіт суб`єкта владних повноважень про виконання ним постанови суду необхідно перевірити чи досягнуто мети задля якої постановлено судове рішення, тобто, чи відбулося фактичне відновлення порушеного права.

Так, суд враховує, що після встановлення по даній справі судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення пройшов тривалий строк, наданий відповідачу для виконання рішення суду. В той же час, відповідачем не надано до суду доказів на підтвердження вчинення конкретних дій для організації процесу його виконання, а саме виплати позивачу належного йому грошового забезпечення розрахованого на виконання рішення суду по справі №200/5901/23, натомість лише надано заяву про надання додаткового строку без надання відповідного звіту для відтермінування виконання даного рішення суду відповідно до покладених цим рішенням певних зобов`язань.

На разі, враховуючи, що відповідачем на адресу суду не було надано взагалі звіту про виконання рішення суду відповідно до ухвали суду від 13.06.2024 року та ухвали суду від 16.10.2024 року, таким чином суд вважає, що зазначене позивачем щодо накладення на керівника суб`єкта владних повноважень відповідального за виконання рішення штрафу задоволенню не підлягає.

Суд зазначає, що приписами ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено дві форми судового контролю за результатами звіту суб`єкта владних повноважень: встановлення нового строку подання звіту, накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень.

При цьому накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень є крайнім заходом впливу на суб`єкта владних повноважень та має бути доведено, що відповідач без поважних причин не виконує рішення суду.

Так, згідно висновків Верховного Суду, сформульованих у справі №361/2109/17, за своєю правовою природою накладення судом штрафу за не виконання рішення суду є заходом процесуального примусу, передбаченого статтею 144 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою спонукання відповідних осіб до добросовісного виконання процесуальних обов`язків, зокрема, в частині накладеного судом обов`язку щодо подання звіту про виконання рішення суду, що обумовлено обов`язковістю виконання судового рішення як важливої складової права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтями 14 та 370 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку попередити керівника ІНФОРМАЦІЯ_1 про накладення штрафу у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за наслідками розгляду звіту або у разі неподання звіту про виконання рішення суду у встановлений даною ухвалою термін.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 надати до Донецького окружного адміністративного суду відомості про керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення від 27.12.2023 року по справі №200/5901/23.

Керуючись статтями 9, 118,121, 243, 248, 256, 295, 297, 370, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ІНФОРМАЦІЯ_1 про продовження процесуального строку для подання звіту про виконання судового рішення відмовити.

Заяву позивача щодо: відмовити відповідачу в задоволенні клопотання про подовження процесуального строку на подання звіту щодо виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2023 року №200/5901/23; вважати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2023 року №200/5901/23 відповідачем в строки визначені ухвалою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 13.06.2024 не виконаними; вважати звіт відповідача про виконання рішення суду Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2023 року №200/5901/23 не поданим в строки визначені судом; визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягає у невиконанні рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27.12.2023 року по справі 200/5901/23; накласти на керівника ІНФОРМАЦІЯ_1 штраф у сумі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; встановити судовий контроль за виконанням рішення суду та зобов`язати відповідача подати до Донецького окружного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27.12.2023 року у справі №200/5901/23; зобов`язати відповідача подати звіт про повне фактичне виконання рішення суду до Донецького окружного адміністративного суду в термін до 02.12.2024 року - задовольнити частково.

Визнати неподаним звіт ІНФОРМАЦІЯ_1 на виконання ухвал суду від 13.06.2024 року та від 16.10.2024 року.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 надати на адресу суду звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27.12.2023 року по адміністративній справі №200/5901/23 протягом 60 днів з дня набрання законної сили цієї ухвали суду.

Попередити керівника ІНФОРМАЦІЯ_1 про накладення штрафу у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за наслідками розгляду звіту або у разі неподання звіту про виконання рішення суду у встановлений даною ухвалою термін.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 надати до Донецького окружного адміністративного суду відомості про керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення від 27.12.2023 року по справі №200/5901/23.

Копію ухвали направити учасникам справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 для виконання рішення.

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя І.О. Голошивець