Справа № 620/6503/24
Суддя: Заїка Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2025-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/6503/24 Суддя (судді) першої інстанції: Оксана ТИХОНЕНКО
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Заїки М.М.,

суддів - Ганечко О.М., Сорочка Є.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на додаткове рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міністерства оборони України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військова частина НОМЕР_1 , про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (далі - позивачі) звернулися до суду з позовом до Міністерства оборони України (далі - відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військова частина НОМЕР_1 (далі - треті особи), про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.08.2024 позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, викладене у протоколі від 9 лютого 2024 року № 4/в про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги; зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про призначення одноразової грошової допомоги та прийняти рішення з урахуванням висновків суду. В решті позову відмовлено.

15.08.2024 суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, в якій остання просить ухвалити у даній справі додаткове рішення в частині розподілу усіх судових витрат, в тому числі на правничу допомогу адвоката та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України сплачений судовий збір на користь кожного позивача по 1211,20 грн, а також понесені витрати на правничу допомогу адвоката на користь позивача ОСОБА_2 5000,00 грн та на користь заявника 4000,00 грн, що були заявлені у позовній заяві. Заява мотивована тим, що при прийнятті рішення у справі судом не вирішено питання судових витрат.

Додатковим рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.08.2024 заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Ухвалено додаткове судове рішення, яким стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 грн та на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1211,20 грн. В решті заяви відмовлено.

При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що при ухваленні судового рішення не вирішено питання про судові витрати у зв`язку із чим наявні підстави для ухвалення додаткового судового рішення про розподіл таких витрат. Суд стягнув з відповідача на користь позивачів відповідні суми судового збору.

Разом з цим, суд першої інстанції відмовив у стягненні на користь позивачів витрат на правничу допомогу з огляду на те, що з наданих суду документів не можливо ідентифікувати, що правнича допомога надавалась заявнику саме в межах справи №620/6503/24, а тому витрати на правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн не є підтвердженими належними документами, а тому стягненню з відповідача не підлягають.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивачі подали апеляційну скаргу, в якій просять додаткове рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.08.2024 скасувати у частині відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення та прийняти нове рішення, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката на користь ОСОБА_1 в сумі 4000,00 грн та на користь ОСОБА_2 в сумі 5000,00 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що зв`язок заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу із даною справою підтверджується змістом договору про надання правничої (правової) допомоги та послуг адвоката від 25.04.2024. Квитанції на оплату послуг від 01.05.2024 та від 13.08.2024, видані адвокатом саме за вказаним договором.

Шостим апеляційним адміністративним судом ухвалою від 07.10.2024 відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідач та треті особи не подали відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2025 справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Частина 1 та 3 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлює, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Стаття 132 КАС України визначає, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частиною 4 ст. 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У відповідності до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 134 КАС України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат, згідно ч. 7 ст. 134 КАС України, покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України витрати на правничу допомогу на користь ОСОБА_1 в розмірі 4000 грн та на користь ОСОБА_2 в розмірі 5000 грн.

На підтвердження вказаних витрат подано договір про надання правничої (правової) допомоги та послуг адвоката від 25.04.2024, квитанції про прийняту плату за надані послуги від 01.05.2024 про прийняття адвокатом від ОСОБА_1 4000 грн та від 13.08.2024 про прийняття адвокатом від ОСОБА_2 5000 грн.

Проаналізувавши положення договору про надання правничої (правової) допомоги та послуг адвоката від 25.04.2024 апеляційний суд зазначає наступне:

- предметом договору є надання адвокатом послуг, пов`язаних з оформленням та одержанням позивачами одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю їх сина-військовослужбовця;

- за надані послуги з підготовки проекту позовної заяви, збору документів, пред`явлення позовної заяви, захисту прав позивачів у суді першої інстанції, позивачі сплачують адвокату гонорар у розмірі 12 000 грн до прийняття судом рішення по суті спору;

- оплата гонорару може відбуватись частинами за наданим адвокатом платіжним документом;

- не передбачено складання документів, які фіксують обсяг виконаних адвокатом робіт та/або кількість витраченого адвокатом часу.

Колегія суддів зазначає, що дійсно предмет вказаного договору від 25.04.2024 визначено не достатньо чітко.

Разом з цим, співставлення предмету позову у даній справі та предмету вказаного договору від 25.04.2024 не надає підстав для обґрунтованого сумніву у тому, що надання послуг за вказаним договором не пов`язане із даною справою.

Крім того, варто зауважити, що позивачі не є фахівцями у галузі права, текст вказаного договору написаний адвокатом. Відтак, за умови фактичного понесення позивачами витрат за таким договором, нечіткість викладення тексту договору адвокатом не повинна мати негативних наслідків для позивачів.

Протилежне тлумачення предмету вказаного договору в контексті обставин даної справи є проявом надмірного формалізму, за якого недоліки у роботі адвоката позбавляють позивачів права на компенсацію витрат на правову допомогу.

Надані квитанції про прийняту плату за надані послуги від 01.05.2024 та від 13.08.2024 видані безпосередньо адвокатом не можуть слугувати беззаперечним доказом реально сплати позивачами вказаних сум.

Однак, за умови погодження у договорі від 25.04.2024 розміру гонорару у фіксованій сумі, суд враховує такі квитанції в якості доказів понесення позивачами відповідних витрат.

Невідповідність загальної суми за вказаними квитанціями та сумою гонорару за договором суд не вважає перешкодою для вирішення питання щодо розподілу таких витрат, адже згідно положень договору оплата гонорару може відбуватись частинами за наданим адвокатом платіжним документом.

Крім того, згідно договору гонорар у розмірі 12 000 грн передбачено за надані послуги з підготовки проекту позовної заяви, збору документів, пред`явлення позовної заяви, захисту прав позивачів у суді першої інстанції. При цьому, позовна заява підписана позивачами, розгляд справи проведено в порядку спрощеного позовного провадження, що об`єктивно могло слугувати підставою для зменшення суми гонорару.

Надаючи оцінку співмірності заявленої до стягнення з відповідача суми витрати на правову допомогу із критеріями, встановленими частиною п`ятою статті 134 КАС України, проаналізувавши складність справи та час, необхідний адвокату на виконання відповідних робіт (надання послуг) та обсяг наданих адвокатом послуг, апеляційний суд вважає, що розмір заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу не відповідає умовам співмірності.

У зв`язку із чим наявні підстави для зменшення заявленої позивачами суми витрат на правову допомогу та стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн на користь кожного з позивачів.

У відповідності із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим у частині відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення, то рішення суду першої інстанції у цій частині належить скасувати і ухвалити нове рішення, яким частково задовольнити відповідні вимоги заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 271, 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Додаткове рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року скасувати у частині відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

Ухвалити у вказаній частині нове додаткове рішення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 грн.

В іншій частині додаткове рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя М.М. Заїка

Судді О.М. Ганечко

Є.О. Сорочко

Повний текст постанови складено та підписано 30 січня 2025 року.