Справа № 560/8611/24
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2025-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/8611/24
РІШЕННЯ

іменем України

30 січня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 28.05.2024 №71 про відмову у проведенні перерахунку пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 та зарахувати до страхового стажу період роботи зазначений у трудовій книжці НОМЕР_1 з 26.10.1989 по 10.07.1990.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що порушено право позивача на отримання пенсійної виплати.

До суду надійшов відзив, в якому Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що позивачу правомірно відмовлено в перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю підстав.

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області правом подати відзив не скористалося.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.06.2024 відкрито провадження в цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

У трудовій книжці НОМЕР_1 від 12.08.1983 містяться відомості, що в період з 26.10.1989 по 10.07.1990 позивач перебував на посаді заступника секретаря комітету комсомолу Волочиського машинобудівного заводу.

Позивачу, ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 26.02.2024 призначено пенсію за віком, розмір якої обчислюється згідно з Законом України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV).

Позивач звернувся 20.05.2024 з заявою про перерахунок пенсії з дорахуванням страхового стажу за період з 26.10.1989 по 10.07.1990.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 28.05.2024 №71 відмовлено позивачу у проведенні перерахунку пенсії з дорахуванням стажу з 26.10.1989 по 10.07.1990 у зв`язку з відсутністю підстав для такого перерахунку. Зазначено, що позивач надав довідку про звільнення №В-182/01.01-18/2024 від 31.01.2024 видану Державним архівом Хмельницької області, довідку про заробітну плату, де не вказано ім`я та по батькові за період з 11-12.1989 №В-183/01.01-18/2024 видану Державним архівом Хмельницької області, та довідку №В-183/01.01-18/2024 від 31.01.2024 видану Державним архівом Хмельницької області, що в протоколах засідань про затвердження гр. ОСОБА_1 на посаді секретаря цеху комітету комсомолу машинобудівного заводу не значиться. Проте відсутні розпорядження чи наказ на звільнення, дата розпорядження на прийняття. В акті про заробітну плату №2200-11021/2842 від 06.05.2024 значиться ОСОБА_2 без імені та по батькові.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомлено позивача, що при призначенні йому пенсії до страхового стажу не враховано період роботи з 27.10.1989 по 10.07.1990 згідно записів трудової книжки від 12.08.1983 НОМЕР_1 , оскільки наказ на прийняття дописаний іншим чорнилом, що суперечить вимогам пункту 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 №162 (далі - Інструкція №162).

Позивач, вважаючи порушеними його права. звернувся з позовом до суду.

IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до визначення, яке міститься у статті 1 Закону №1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Приписами частини 1 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Приписами пункту 3 Порядку №637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Зі змісту наведеного слідує, що Порядок №637 поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Надаючи оцінку наведеним доводам відповідачів щодо відсутності підстав для зарахування до страхового стажу позивача періоду з 26.10.1989 по 10.07.1990, зазначеного в трудовій книжці НОМЕР_1 від 12.08.1983, суд зазначає та враховує таке.

У спірний період порядок ведення трудових книжок працівників регулювався Інструкцією №162.

Відповідно до абзацу 1 пункту 1.1 Інструкції №162 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців.

Згідно з абзацами 2, 3 пункту 2.2 Інструкції №162 заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства у присутності робітника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу. До трудової книжки вносяться відомості про роботу: прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, перевід на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а при звільненні у день звільнення та повинні точно відповідати тексту наказу. Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів.

Абзацом 1 пункту 2.10 Інструкції №162 встановлено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Згідно з пунктом 2.11 Інструкції №162 першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Відповідно до пункту 4.1 Інструкції №162 при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, що внесені в трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, завіряються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Зі змісту наведеного слідує, що обов`язок ведення трудових книжок покладено на адміністрацію підприємства, а тому, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на особисті права останнього.

Правова позиція щодо того, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для зазначеної у такій трудовій книжці особи, викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №677/277/17.

Як встановив суд, у трудовій книжці НОМЕР_1 від 12.08.1983 містяться відомості про роботу позивача в період з 26.10.1989 по 10.07.1990, який є неперервним.

Суд зазначає, що відповідачі не надали суду жодних доказів, що відомості, які містяться в трудовій книжці НОМЕР_1 від 12.08.1983, містять неправдиві або недостовірні дані. В судовому порядку трудова книжка позивача недійсною також не визнавалась.

При цьому суд також бере до уваги те, що обставини, які слід встановити у цій справі, значно віддалені у часі, а також враховує відсутність вини позивача.

Також згідно з частиною 3 статті 44 Закону №1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Крім того, відповідно до статті 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Зі змісту викладених положень слідує, що органи, які призначають пенсію мають право перевіряти надані заявником документи, а саме вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Такі повноваження пенсійного органу повинні бути використані з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких вони спрямовані.

Проте в матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б свідчили про вчинення відповідачами дій, спрямованих на проведення перевірки відомостей у поданих позивачем документах. Отже, відповідачі своїм право не скористалися і прийняли рішення про відмову у призначенні пенсії за віком по формальним підставам.

Отже, не зарахований період з 26.10.1989 по 10.07.1990 згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 12.08.1983 слід зарахувати до страхового стажу позивача.

Враховуючи наведене, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 28.05.2024 №71 є протиправним та його слід скасувати. Як наслідок, наявні правові підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести перерахунок та виплату пенсії у зв`язку з збільшенням страхового стажу, починаючи з 26.02.2024 (дати призначення пенсії за віком).

Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно з пунктом 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994).

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн, а тому, ці витрати слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (відповідача, яким фактично відмовлено в проведенні перерахунку пенсії позивача). Інші докази документально підтверджених судових витрат, понесених позивачем, у матеріалах справи відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 28.05.2024 №71.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 26.10.1989 по 10.07.1990 та провести перерахунок і виплату пенсії у зв`язку з збільшенням страхового стажу, починаючи з 26.02.2024, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 )
Відповідачі:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди 10, м. Хмельницький, Хмельницька обл., 29000 , код ЄДРПОУ - 21318350) Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя 34, м. Полтава, Полтавська обл., 36000 , код ЄДРПОУ - 13967927)

Головуючий суддя Д.Л. Фелонюк