Справа № 380/10055/24
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2025-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2025 рокусправа № 380/10055/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої - судді Потабенко В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 , далі ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, , далі ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. С. Бандери, 43; , далі ГУ ПФУ в Сумській області, відповідач 2), у якій просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 09.11.2023 року за № 58 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 з 05.11.2023 пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Позовні вимоги обґрунтовано незгодою позивача із оскарженим рішенням пенсійного органу. Вказує, що на момент призначення позивача в органах прокуратури України (20.09.2022) діяв Закон України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ. На момент звернення до пенсійного органу за призначенням пенсії страховий стаж особи становив 26 років 4 місяці 16 днів. Спеціальний стаж роботи, що дає право на пенсію за вислугу років прокурорів становив 22 роки 7 місяців та днів, при цьому стаж роботи на посадах прокурорів становив 21 рік 7 місяців 12 днів. Таким чином, позивач вважає, що набула права виходу на пенсію після набуття стажу 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років незалежно від віку. Наголошує, що на теперішній час діє Закон України «Про прокуратуру» №1697-VІІ ч. 1 ст. 86 якого визначено, що прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років з 01.10.2020 і пізніше не менше 25 років, в тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років. Таким чином, вказаною статтею збільшено стаж роботи, що дає позивачу право на пенсію за вислугу років у порівнянні зі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ (в редакції від 12.07.2001) з 20 до 25 років, що звужує її права в розумінні Конституції України. Позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою від 20.05.2024 суддя відкрила провадження у справі за даним позовом та вирішила розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників.

Відповідач 1 проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві від 12.06.2024 вх. № 12432ел). Вказав, що питання щодо наявності у позивачки права на пенсійне забезпечення як працівника прокуратури має вирішуватись у відповідності до приписів чинної на час звернення за призначенням пенсії за вислугу років в редакції ст. 86 Закону № 1697, відповідно до якої прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років, зокрема в період 01 жовтня 2020 року і пізніше 25 років в тому числі стажу на посадах прокурорів не менше 15 років. Вислуга років, яка дає право на призначення такого виду пенсії враховується в календарному обчисленні. Відтак, оскаржуване рішення прийнято з дотриманням вимог закону. Просить відмовити у задоволенні позову.

Відповідач 2 11.06.2024 ЗА вх. №44272 подав додаткові пояснення у справі, в яких зазначив, що відповідно до наданих позивачем документів до страхового стажу та стажу за вислугою років та стажу роботи на посадах прокурорів не зараховані періоди навчання згідно диплому Мп НОМЕР_2 , оскільки періоди навчання перетинаються з періодами роботи згідно трудової книжки НОМЕР_3 .

Позивач 17.06.2024 подала відповідь на відзив, вх. №45785. Наголошує, що Закон України «Про прокуратуру» в редакції чинній в період з 02.09.1977 по 21.06.2001 визначав що для призначення пенсії за вислугу років зараховувався стаж служби в органах прокуратури не менше 12 років при загальному стажі роботи 20 років і більше (ч. 2 ст. 50-10 без встановлення обмежень щодо виду професійної діяльності та наявності вищої освіти. Більш того, зазначає, що відповідач у відзиві вказав, що згідно поданих позивачем документів вислуга років, що дає право на пенсію згідно ст. 86 Закону № 1697 станом на 05.11.23 становить 21 рік 7 місяців 12 днів при загальному стажі 26 років 4 місяці 16 днів. Вважає, що вказані твердження не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки навіть в оскаржуваному рішенні № 58 від 09.11.23 сам відповідач зазначає, що відповідно до наданих документів страховий стаж особи 26 років 4 місяці 16 днів, а спеціальний стаж роботи, що дає право на пенсію за вислугу років 22 роки 7 місяців 10 днів.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку позов задовольнити повністю з огляду на наступне.

ОСОБА_1 відповідно до відомостей трудової книжки НОМЕР_3 має наступний трудовий стаж:

- з 08.09.1998 по 29.10.1999 призначена на посаду секретаря друкарки прокуратури Личаківського району м. Львова;

- з 29.10.1999 по 03.04.2000 призначена на посаду спеціаліста 2 категорії прокуратури Личаківського району м. Львова. Присвоєно 13 ранг державного службовця шостої категорії Прийняла присягу державного службовця;

- з 03.04.2000 по 25.06.2001 призначена на посаду завідувача підрозділу з обліку і доставки документів прокуратури Личаківського району м. Львова;

- з 25.06.2001 по 25.06.2001 призначена на посаду помічника прокурора Личаківського району м. Львова. Прокурор Личаківського району м. Львова;

- з 25.06.2001 по 11.06.2012 помічник прокурора Личаківського району м. Львова;

- з 11.06.2012 по 10.09.2012 призначена на посаду прокурора прокуратури Личаківського району м. Львова;

- з 10.09.2012 по 24.05.2013 призначена на посаду старшого прокурора прокуратури Личаківського району м. Львова;

- з 24.05.2013 по 15.12.2015 призначена на посаду прокурора прокуратури м. Львова;

- з 15.12.2015 по 30.06.2016 призначена на посаду прокурора Львівської місцевої прокуратури № 2 Львівської області;

- з 30.06.2016 по 15.03.2021 призначена на посаду прокурора Залізничного відділу Львівської місцевої прокуратури № 2 Львівської області Львівської обласної прокуратури;

-з 15.03.2021 по даний час переведена на посаду прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області.

05.11.2023 позивачем подано заяву та скановані копії відповідних документів засобами програмного забезпечення до Пенсійного фонду України про призначення їй пенсії за вислугою років через особистий кабінет на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України.

Після реєстрації її заяви засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності було визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

ГУ ПФУ в Сумській області, яке проводило розгляд звернення позивача 09.11.2023 прийнято рішення за № 58, яке 10.11.2023 надіслано позивачу в електронний кабінет.

Згідно вказаного рішення позивачці відмовлено в призначенні пенсії за вислугою років у зв`язку із відсутністю необхідного стажу роботи за вислугу років передбаченого ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII (25 років).

Вказане рішення позивач вважає незаконним, і таким що не відповідає вимогам чинного законодавства у зв`язку з чим і вирішила оскаржити його до суду.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Відповідно до положень п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 в редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 №13-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

ГУ ПФУ в Сумській області за результатами розгляду заяви позивача прийняло оскаржуване рішення про відмову в призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного стажу роботи за вислугу років передбаченого ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VІІ (25 років).

Відповідно до вказаного рішення на підставі наданих документів та враховуючи індивідуальні відомості про застраховану особу, пенсійний орган визначив, що спеціальний стаж роботи позивача на день звернення, що дає право на пенсію за вислугу років прокурорів склав 22 роки 07 місяців 10 днів в тому числі стаж роботи на посадах прокурорів 21 рік 07 місяців 12 днів. Періоди навчання згідно диплому МП НОМЕР_2 оскільки періоди навчання перетинаються з періодами роботи згідно трудової книжки НОМЕР_3 .

До того ж позивач вказує, що відповідач також незаконно не зарахував їй 7 місяців 28 днів стажу, що дає право на пенсію за вислугу років прокурорів, адже почав рахувати такий стаж з 27.06.2000, а позивач почала працювати в органах прокуратури з 29.10.1999.

Вирішуючи справу суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства України відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

У ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

За змістом положень ст. ст. 21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

У період початку роботи позивача в органах прокуратури ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ (в редакції до внесення змін Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668) передбачалося, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку.

Правила щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ (у редакції закону від 12.07.2001 №2663-ІІІ) поширюються не тільки на прокурорів, які мали необхідний трудовий стаж, що надавав їм право на призначення пенсії за вислугу років до введення в дію нового правового регулювання, але й тих, хто почав свою професійну діяльність на посаді прокурорів у період дії законодавства, яке передбачало право на призначення пенсії за вислугу років зі стажем роботи не менше 20 років.

Чинним є Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VІІ (далі - Закон №1697).

Частиною 1 ст. 86 Закону №1697-VІІ встановлено, що прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше:

- по 30 вересня 2011 року - 20 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 10 років;

- з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року - 20 років 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 10 років 6 місяців;

- з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року - 21 рік, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 11 років;

- з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року - 21 рік 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 11 років 6 місяців;

- з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року - 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років;

- з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців;

- з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років;

- з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року - 23 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років 6 місяців;

- з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року - 24 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років;

- з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року - 24 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років 6 місяців;

- з 1 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.

Із зазначеного видно, що ст. 86 Закону №1697-VІІ збільшено стаж роботи, що дає позивачу право на пенсію за вислугу років, у порівнянні зі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ (у редакції закону від 12.07.2011) з 20 років до 25 років.

Частиною 6 ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ визначено, що до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у статті 56 цього Закону, в тому числі у військовій прокуратурі, стажистами в органах прокуратури, слідчими, суддями, на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, офіцерських посадах Служби безпеки України, посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою, в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким присвоєно класні чини, на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, що мають класні чини, були направлені туди, а потім повернулися в прокуратуру, строкова військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах, частково оплачувана відпустка жінкам по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.

З доказів у справі з`ясовано, що на момент звернення з заявою про призначення пенсії, стаж вислуги позивача, що дає право на пенсію за вислугою років, на підставі ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", склав більше 20 років, а саме 22 роки 07 місяців 10 днів). Відповідач також визначив в оскаржуваному рішенні, що стаж роботи на посадах прокурорів складає - 21 рік 7 місяці 12 днів.

Тобто, в контексті приписів ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ у позивача наявний достатній стаж для призначення пенсії.

Суд зазначає, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій ).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема, працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

З урахуванням викладеного, відповідач при розгляді заяви позивача про призначення пенсії мав застосувати положення ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ у редакції до внесення змін Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011, оскільки внесеними вказаним Законом, а також Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 змінами, в порушення ст. 22 Конституції України було звужено зміст та обсяг соціальних гарантій працівників прокуратури.

Право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вперше у рішенні у справі "Міллер проти Австрії'" від 16 грудня 1974 року, де Суд встановив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і у рішенні "Гайгузус проти Австрії" від 16 вересня 1996 року, якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, в свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Аналогічні висновки містяться в правовій позиції Європейського суду з прав людини, викладеній у п. 23 рішення «Кечко проти України» від 08.11.2005, а саме якщо правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Окремо суд акцентує увагу на доводах відповідача стосовно необхідності застосування до спірних правовідносин приписів ч. 1 ст. 86 цього Закону №1697-VІІ, щодо того, що стаж з 1 жовтня 2020 року і пізніше має становити 25 років, у тому числі стаж роботи на посадах прокурорів має складати не менше 15 років.

В контексті зазначеного, суд акцентує увагу, що стаж роботи позивача на посадах прокурорів на момент звернення до пенсійного органу склав 21 рік 7 місяців 12 днів, що відповідає як приписам Закону №1789-ХІІ так і в редакції Закону №1697-VІІ.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позивач на день звернення до пенсійного органу набула право на призначення пенсії незалежно від змін внесених у Закон України «Про прокуратуру».

За таких обставин суд висновує, що рішення від 09.11.2023 №58 ГУ ПФУ в Сумській області про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 за вислугою років згідно з Законом України «Про прокуратуру» є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області прийняти рішення, яким призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років (працівник прокуратури), суд враховує, що оскільки у випадку з позивачем судом встановлено наявність усіх умов для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» зазначена вимога також підлягає задоволенню.

При цьому суд також враховує і те, що пенсія за вислугу років призначається відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення із застосуванням норм Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, тобто порядок обчислення спеціального стажу та умов, за яких визначається право на пенсію за вислугу років, передбачені положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», а страховий стаж, залежно від якого визначається розмір пенсії, обчислюється відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування пенсія за вислугу років призначаються з дня звернення за пенсією. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органами Пенсійного фонду України відповідної заяви.

Адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права.

Тому, з метою ефективного захисту прав позивача та уникнення обставин, що могли б слугувати підставою для необхідності повторного звернення до суду з позовом суд висновує, що необхідно зобов`язати ГУ ПФУ в Сумській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» з 05.11.2023, тобто з дати звернення позивача до пенсійного органу.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Щодо судового збору, то відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 6-9, 19-20, 22, 25-26, 72, 77, 90, 139, 143, 241-246, 255, 257-258, 293, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд

в и р і ш и в :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 09.11.2023 №58 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. С. Бандери, 43; ) призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) з 05.11.2023 пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. С. Бандери, 43; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 1211 (одна двісті одинадцять) гривень 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено та підписано 30.01.2025.

СуддяПотабенко Варвара Анатоліївна