Справа № 694/3298/24
Суддя: Смовж О. Ю.
Дата ухвалення: 2025-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 694/3298/24
Рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2025 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Смовж О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Блискавки А.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

12.12.2024 до Звенигородського районного суду Черкаської області надійшов позов ОСОБА_1 про скасування постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 № 410 від 29.11.2024 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що постановою про адміністративне правопорушення № 410 від 29.11.2024 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. Згідно з постановою направлено електронну повістку про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 засобами поштового зв`язку з повідомленням про отримання, за повідомленням Укрпошти повістку не вручено, так як адресат відсутній за вказаною адресою. Відповідно до витягу з електронної бази « ІНФОРМАЦІЯ_3 » по виклику до ТЦК та СП у строк та місце зазначені у повістці не прибув, і таким чином своїми умисними діями, що виразились у тривалому неперервному невиконанні обов`язків, передбачених та покладених на нього законом, а саме невиконання вимог ч. 2 ст. 17 ЗУ «Про оборону України», абзацу 7 ч. 3, абзацу 3 ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу, абзацу 1 ч. 1 та абзацу 7 ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. При складанні адміністративного протоколу № 410 від 27.11.2024 позивач надав посадовій особі ІНФОРМАЦІЯ_2 пояснення, що повістки про виклик до ТЦК з Укрпошти він не отримував, а тому йому було невідомо про необхідність явки. Вважає вказану постанову такою, що прийнята з порушенням вимог чинного законодавства України. Вказує на те, що він своєчасно поновив дані, має військово-обліковий документ, пройшов останню ВЛК з 18.07.2024 по 23.07.2024, на ВЛК направлення отримав від ІНФОРМАЦІЯ_2 . За результатами ВЛК визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі ст. 61 А графи 2 розкладу хвороб. ІНФОРМАЦІЯ_4 вчасно повідомив та надав результати ВЛК і свідоцтво про хворобу № 871 від 24 липня 2024 року з метою проведення необхідних дій для виключення його з військового обліку. Посилаючись на такі та інші обставини, позивач вважає оскаржувану постанову протиправною та просить її скасувати.

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 16.12.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за адміністративним позовом за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_2 оригінали матеріалів про адміністративне правопорушення, на підставі яких винесена оскаржувана постанова № 410 від 29.11.2024 та протокол № 410 від 27.11.2024.

24 грудня 2024 року представник відповідача Скоромний В.В. надав суду завірені копії з матеріалів адміністративної справи ОСОБА_1 , відзиву на адміністративний позов відповідачем не подано.

В судове засідання 23 січня 2025 року з`явився позивач ОСОБА_1 , який підтримав позов та просив його задовольнити. Пояснив, що він своєчасно поновив дані, має військово-обліковий документ, проходив ВЛК з 18.07.2024 по 23.07.2024, направлення на яку отримував від ІНФОРМАЦІЯ_2 . За результатами ВЛК визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі ст. 61 А графи 2 розкладу хвороб. Пересувається на милицях та надавав до ІНФОРМАЦІЯ_5 про хворобу № 871 від 24 липня 2024 року.

Крім того, повістки з Укрпошти він не отримував. Зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Під час винесення протоколу, пояснював, що 26.07.2024 здав документи до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а 30.07.2024 оновив дані в Резерв +. В кінці листопада другий раз подавав документи до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак, його пояснення враховані не були.

Тому вважає, що притягнення його до відповідальності є незаконним.

Представник відповідача у судове засідання 23.01.2025 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 є громадянином України, що підтверджено його паспортом серії НОМЕР_1 , уродженцем с. Чичиркозівка, Звенигородського району, Черкаської області та зареєстрований в с. Чичиркозівка /а.с.6-7/.

Відповідно до військово-облікового документу № 1, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , має військове звання солдат, взятий на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_4 15.07.2024 року /а.с.8/.

Згідно картки обстеження та медичного огляду КНП «Ватутінська МЛВМР» від 18.07.2024 № 1540, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на підставі ст. 61 А графи 2 розкладу хвороб, таблиці додаткових вимог, визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку /а.с.9/.

Відповідно до висновку магнітно-резонансної томографії кульшових суглобів від 17.05.2023 року, у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , МР-ознаки двобічного асептичного некрозу голівок правої та лівої стегнової кістки ІІІ стадії з ознаками суглобового випоту /а.с.11/.

Відповідно до свідоцтва про хворобу № 871 від 24.07.2024 року ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 за розпорядженням начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 провела огляд ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який перебуває на обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 , та відповідно до діагнозу на підставі статті 61А графи 2 розкладу хвороб визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку /а.с.13/.

Відповідно до акту депутата Багачевської міської ради Бебік Т.І. від 02.12.2024 року, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , разом із своєю родиною: дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , які зареєстровані за вищезазначеною адресою /а.с.14/.

27.11.2024 відносно ОСОБА_1 складено протокол № 410 про адміністративне правопорушення. Згідно з вказаним протоколом 27.11.2024 о 16:10 год. встановлено: ОСОБА_1 направлено електронну повістку про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 засобами поштового зв`язку з повідомленням про отримання, за повідомленням Укрпошти повістку не вручено, так як адресат відсутній за вказаною адресою. Відповідно до витягу з електронної бази «Оберіг» по виклику до ТЦК та СП у строк та місце зазначені у повістці не прибув, і таким чином своїми умисними діями, що виразились у тривалому неперервному невиконанні обов`язків, передбачених та покладених на нього законом, а саме невиконання вимог ч. 2 ст. 17 ЗУ «Про оборону України», абзацу 7 ч. 3, абзацу 3 ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу, абзацу 1 ч. 1 та абзацу 7 ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

В поясненні до протоколу ОСОБА_1 зазначив, що він повістки з Укрпошти не отримував, а тому йому було невідомо про необхідність явки.

Відповідно до оскаржуваної постанови від 29.11.2024, у якій обставини вчинення правопорушення викладені ідентично з протоколом, на ОСОБА_1 накладено штраф в сумі 17000 грн.

Також судом встановлено, що 31.10.2024 ІНФОРМАЦІЯ_4 сформовано електронну повістку № 909507 на ім`я ОСОБА_1 про виклик на 9 год 00 хв 12.11.2024 для уточнення даних. Вказана повістка в той же день направлена на адресу ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення. 09.11.2024 на довідці про причини повернення листа проставлено штамп з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою. При цьому позивач ОСОБА_1 стверджує, що не отримував жодних повісток чи повідомлень про їх надходження у відділення поштового зв`язку.

Згідно з даними Оберіг+ ОСОБА_1 24.11.2024 оголошено в розшук.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина перша статті 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною третьою статті 210-1 КУпАП України передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказана норма є банкетною, тому для з`ясування суті вчиненого правопорушення необхідно звернутися до інших нормативно-правових актів у сфері оборони, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Постановою від 29.11.2024 ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а сааме: порушенні ч. 2 ст. 17 ЗУ «Про оборону України», абзацу 7 ч. 3, абзацу 3 ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» та абзацу 1 ч.1 та абзацу 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Перевіряючи оскаржувану постанову на відповідність вимогам закону, суд встановив, що вона прийнята не обґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Так, ч. 2 ст. 17 ЗУ «Про оборону України» передбачає, що громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Абзац 7 ч. 3, абзац 3 ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» встановлює, що військовий обов`язок включає дотримання правил військового обліку; громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Абзац 1 ч.1 та абзац 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачає, що громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Виходячи зі змісту вищевказаних норм, ОСОБА_1 у разі отримання повістки мав з`явитися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік, визначення призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 викликався до ІНФОРМАЦІЯ_2 повісткою на 12.11.2024 для уточнення даних. При цьому, в повістці не зазначено, які саме дані мав уточнити ОСОБА_1 , який 30.07.2024 вже своєчасно оновив свої дані через додаток Резерв+ та надавав документи до ІНФОРМАЦІЯ_2 про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі статті 61 А графи 2 розкладу хвороб.

Окрім того, 24.07.2024 ВЛК проведено за розпорядженням начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто відповідні документи про знаходження позивача в процесі уточнення даних щодло придатності до військової служби знаходилися у розпорядженні відповідача, який не врахував їх під час розгляду адміністративної справи та винесення оскаржуваної постанови.

Також ОСОБА_1 стверджує, що ні повістки, ні повідомлення про її надходження до поштового відділення, він не отримував. Маючи свідоцтво про хворобу №871 про непридатність до військової служби та подавши документи двічі до ІНФОРМАЦІЯ_2 , складання протоколу та винесення постанови про притягнення його до відповідальності вважає незаконним.

Суд зауважує, що починаючи з листопада 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_10 не прийнято жодного рішення стосовно рекомендацій ВЛК та не внесено їх у загальну базу, чере6з що позивач по цей час знаходиться у стані невизначеності по відношенню до закінчення процессу проходження ВЛК та закріплення його статусу відповідно до рекомендацій ВЛК.

Оцінивши надані докази, суд вважає, що ОСОБА_1 не допускав умисного порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а тому в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Крім того, згідно з приміткою до ст. 210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 викликався до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою уточнення даних, відповідач мав змогу отримати персональні дані військовозобов`язаного шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Вказані вище обставини при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 відповідач ІНФОРМАЦІЯ_4 не врахував, не вжив заходів для повного з`ясування обставин справи та виніс постанову, яка не відповідає вимогам закону.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУПаАП, наявні правові підстави для задоволення позовних вимог та скасування постанови т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_5 від 29.11.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000 грн та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України підлягають відшкодуванню судові витрати зі сплати судового збору, які необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, посадова особа якого виступала відповідачем у справі, на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 19, 77, 241-246, 255, 295 КАС України, суд,-

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_5 №410 від 29 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення №410 відносно ОСОБА_1 закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_2 );

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_11 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Повний текст рішення складено та проголошено 28.01.2025 о 16:20 год.

Суддя О.Ю. Смовж