Справа № 160/30726/24
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
18.11.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла сформована 18.11.2024 року через систему Електронний суд позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
Означені позовні вимоги вмотивовані тим, що у відповідності до договору купівлі продажу квартири від 27.03.2010 року позивач придбав у власність житлове приміщення квартиру розташована за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 69,60 кв.м. Договір купівлі продажу квартири посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кучмій Н.В. та зареєстрований в реєстрі за №1392. Відомості про купівлю продаж нерухомого майна були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 23 березня 2016 року згідно договору про надання послуг №5752 виконано технічну інвентаризацію квартири АДРЕСА_2 . У відповідності до зазначеного акту встановлено факт зменшення загальної, житлової площі та зміну кількості позицій, яка відбулась за рахунок оздоблення стін, перепланування санвузла та демонтування комори, що не належало до самочинного будівництва згідно пункту 3.2. «Інструкції (зі змінами та доповненнями) про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна», затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 24.05.01р. №127, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.07.2001 р. за №582/5773. Техніком у зазначеному акті встановлено, що площа по квартирі, яка розташована за адресою АДРЕСА_3 , загальна площа 65.8 кв.м. У відповідності до Журналу внутрішніх обмірів та розрахунків площ приміщень, загальна площа по квартирі, яка розташована за адресою АДРЕСА_3 , загальна площа 65,8 кв.м. У відповідності до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 10.11.2024 р. № 403072104, підтверджено факт внесення змін до відомостей про об`єкт нерухомості, актуалізовано площу житлового приміщення і зазначено площу у розмірі 65.8 кв.м. Крім того, у відповідності до зазначеного витягу в реєстрі міститься стара і не актуальна інформація по квартирі, яка розташована за адресою АДРЕСА_3 із зазначенням загальної площі 69,6 кв.м. Також в реєстрі наявна інформація щодо реєстрації за позивачем права власності на нерухоме майно нежитлове приміщення гараж, загальною площею 50,4 кв.м., який розташований за адресою АДРЕСА_4 , який також врахований відповідачем під час розрахунку податкового зобов`язання позивача. Відповідачем здійснено нарахування податкового зобов`язання в оскаржуваному ППР шляхом арифметичного складання площ 65,8 кв.м. (актуальна інформація по житловому приміщенню) + 69,6 кв. (неактуальна інформація по тому ж самому житловому приміщенню) + 50,4 кв.м. (актуальна інформація по нежитлову приміщенню, гаражу, який не підпадає під оподаткування), що в сумі склало 185,8 кв.в. із яких відповідачем здійснено нарахування 3788,79 грн. податкового зобов`язання позивача за період з 01.01.2023 року по 31.12.2023 року. В графі 5 оскаржуваного ППР відповідачем зазначено невірну площу об`єкта нерухомого майна по квартирі, яка розташована за адресою АДРЕСА_3 із зазначенням загальної площі 69,6 кв.м. В графі 7 оскаржуваного ППР відповідачем зазначено невірну сумарну площу об`єктів житлової нерухомості або їх часток, кв.м., де зазначено 185,8 кв.м., хоча позивач не володіє житловими приміщеннями у визначеному відповідачем розмірі. В оскаржуваному ППР відповідачем здійснено невірний розрахунок без урахування інформації, яка міститься в Державному реєстрі прав на нерухоме майно та Реєстрі речових прав власності на нерухоме майно.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2024 року зазначена вище справа розподілена та 19.11.2024 року передана судді Пруднику С.В.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Процедура адміністративного оскарження ППР позивачем не проводилася.
Як зазначив позивач у поданій до суду позовній заяві, у відповідності до договору купівлі продажу квартири від 27.03.2010 року позивач придбав у власність житлове приміщення квартиру розташована за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 69,60 кв.м. Договір купівлі продажу квартири посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кучмій Н.В. та зареєстрований в реєстрі за №1392. Відомості про купівлю продаж нерухомого майна були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 23 березня 2016 року згідно договору про надання послуг №5752 виконано технічну інвентаризацію квартири АДРЕСА_2 . У відповідності до зазначеного акту встановлено факт зменшення загальної, житлової площі та зміну кількості позицій, яка відбулась за рахунок оздоблення стін, перепланування санвузла та демонтування комори, що не належало до самочинного будівництва згідно пункту 3.2. «Інструкції (зі змінами та доповненнями) про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна», затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 24.05.01р. №127, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.07.2001 р. за №582/5773. Техніком у зазначеному акті встановлено, що площа по квартирі, яка розташована за адресою АДРЕСА_3 , загальна площа 65.8 кв.м. У відповідності до Журналу внутрішніх обмірів та розрахунків площ приміщень, загальна площа по квартирі, яка розташована за адресою АДРЕСА_3 , загальна площа 65,8 кв.м. У відповідності до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 10.11.2024 р. № 403072104, підтверджено факт внесення змін до відомостей про об`єкт нерухомості, актуалізовано площу житлового приміщення і зазначено площу у розмірі 65.8 кв.м. Крім того, у відповідності до зазначеного витягу в реєстрі міститься стара і не актуальна інформація по квартирі, яка розташована за адресою АДРЕСА_3 із зазначенням загальної площі 69,6 кв.м. Також в реєстрі наявна інформація щодо реєстрації за позивачем права власності на нерухоме майно нежитлове приміщення гараж, загальною площею 50,4 кв.м., який розташований за адресою АДРЕСА_4 , який також врахований відповідачем під час розрахунку податкового зобов`язання позивача. Відповідачем здійснено нарахування податкового зобов`язання в оскаржуваному ППР шляхом арифметичного складання площ 65,8 кв.м. (актуальна інформація по житловому приміщенню) + 69,6 кв. (неактуальна інформація по тому ж самому житловому приміщенню) + 50,4 кв.м. (актуальна інформація по нежитлову приміщенню, гаражу, який не підпадає під оподаткування), що в сумі склало 185,8 кв.в. із яких відповідачем здійснено нарахування 3788,79 грн. податкового зобов`язання позивача за період з 01.01.2023 року по 31.12.2023 року. В графі 5 оскаржуваного ППР відповідачем зазначено невірну площу об`єкта нерухомого майна по квартирі, яка розташована за адресою АДРЕСА_3 із зазначенням загальної площі 69,6 кв.м. В графі 7 оскаржуваного ППР відповідачем зазначено невірну сумарну площу об`єктів житлової нерухомості або їх часток, кв.м., де зазначено 185,8 кв.м., хоча позивач не володіє житловими приміщеннями у визначеному відповідачем розмірі. В оскаржуваному ППР відповідачем здійснено невірний розрахунок без урахування інформації, яка міститься в Державному реєстрі прав на нерухоме майно та Реєстрі речових прав власності на нерухоме майно.
Вважаючи спірне податкове повідомлення-рішення відповідача протиправним та таким, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Щодо вирішення справи по суті, суд вказує наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ зі змінами та доповненнями (далі - ПКУ) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до статті 8 ПК України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.
До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.
Згідно ст.265 ПКУ, податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.
Статтею 7 Кодексу визначено загальні засади встановлення податків і зборів.
Відповідно п. 7.3 ст. 7 Кодексу, будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.
Елементи податку, зокрема об`єкту та бази оподаткування, підстави для надання податкових пільг та порядок їх застосування визначаються виключно цим Кодексом (п. 7.4 ст. 7 Кодексу).
Відповідно до п.п.266.1.1 п.266.1 ст.266 ПКУ, фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками житлової та/або нежитлової нерухомості є платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Об`єктами оподаткування податком є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (п.п.266.2.1 п.266.2 ст.266 ПК України).
База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (п.п. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПКУ).
Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.
Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування (п.п.266.5.1 п.266.5 ст.266 ПК України). .
Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (підпункт 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 ПК України).
Згідно пп.266.7.1 п.266.7 ст.266 ПКУ обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку:
- за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;
- обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.
Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком) (підпункт 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України).
Відповідно до підпункту 266.7.3 пункту 266.7 статті 266 ПК У країни платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за місцем проживання (реєстрації) для проведення звірки даних щодо: об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку; розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку; права на користування пільгою із сплати податку; розміру ставки податку; нарахованої суми податку.
У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за місцем проживання (реєстрації) платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).
Органи державної реєстрації прав на нерухоме майно, а також органи, що здійснюють реєстрацію місця проживання фізичних осіб, зобов`язані щокварталу у 15-денний строк після закінчення податкового (звітного) кварталу подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку та справляння податку фізичними та юридичними особами, за місцем розташування такого об`єкта нерухомого майна станом на перше число відповідного кварталу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (підпункт 266.7.4 пункту 266.7 статті 266 ПК України).
Податок сплачується за місцем розташування об`єкта/об`єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України(підпункт 266.9.1 пункту 266.9 статті 266 ПК України).
Відповідно до пункту а) підпункту 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 ПК України податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
За даними інформаційно - комунікаційної системи ДПС України (далі - ІКС), фізична особа ОСОБА_1 знаходиться на податковому обліку в ГУ ДПС (Соборний район м. Дніпра), як платник податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Відповідно до даних ДРФО податкова адреса платника податку: АДРЕСА_3 .
За даними ІКС ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) є власником об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, а саме:
- нежитлове приміщення, за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 108,5 кв.м., дата державної реєстрації права власності з 26.06.2015, частка власності 1/1;
- квартира, за адресою: АДРЕСА_3 загальною площею 65,8 кв. м., дата державної реєстрації права власності з 02.08.2016, частка власності 1/1;
- квартира, за адресою: АДРЕСА_3 загальною площею 69,6 кв. м., дата державної реєстрації права власності з 27.04.2010, частка власності 1/1;
- гараж, за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 50,4 кв. м., дата державної реєстрації права власності з 22.01.2016, частка власності 1/1.
- квартира, за адресою: АДРЕСА_6 , загальною площею 43,2 кв. м., дата державної реєстрації права власності з 20.07.2016, частка власності 1/1.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, ОСОБА_1 є власником:
- нежитлове приміщення, за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 108,5 кв.м., дата державної реєстрації права власності з 26.06.2015, частка власності 1/1;
- нежитлове приміщення, за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 106,9 кв.м., дата державної реєстрації права власності з 20.10.2011, частка власності 1/1. Право на нерухоме майно погашено 25.11.2021;
- квартира, за адресою: АДРЕСА_3 загальною площею 65,8 кв. м., дата державної реєстрації права власності з 02.08.2016, частка власності 1/1;
- квартира, за адресою: АДРЕСА_3 загальною площею 69.6 кв. м., дата державної реєстрації права власності з 27.04.2010, частка власності 1/1. Право на нерухоме майно погашено 18.11.2024;
- квартира, за адресою: АДРЕСА_6 , загальною площею 43,2 кв. м., дата державної реєстрації права власності з 20.07.2016, частка власності 1/1;
- гараж. за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 50,4 кв. м., дата державної реєстрації права власності з 22.01.2016, частка власності 1/1.
Керуючись пп. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 ПКУ, з урахуванням норм визначених п. 102.1 ст. 102 ПКУ Гагарінову Е.В. ГУ ДПС сформовані в автоматичному режимі податкові повідомлення - рішення форми «Ф» за 2023 рік (даті - ППР) з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (код бюджетної класифікації 18010200 та 18010300), а саме:
Відповідно п.58.3 ст.58 ПКУ податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 ПК України.
Зазначені ППР направлено, контролюючим органом в електронний кабінет платника податків.
Керуючись п.42.4 ст.42 ПКУ : «42.4. Платники податків, які подають звітність в електронній формі та/або пройшли електронну ідентифікацію онлайн в електронному кабінеті, можуть здійснювати листування з контролюючими органами засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги". Для осіб, які є фінансовими агентами, листування з контролюючим органом в електронній формі є обов`язковим у випадках, визначених цим Кодексом.
Листування контролюючих органів з платниками податків, зазначеними в абзаці першому цього пункту, які подали заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, а також з фінансовими агентами у випадках, визначених цим Кодексом, здійснюється засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги" шляхом надіслання документа в електронний кабінет з одночасним надісланням платнику податків на його електронну адресу (адреси) інформації про вид документа, дату та час його надіслання в електронний кабінет.
Документ, надісланий контролюючим органом в електронний кабінет, вважається врученим платнику податків або фінансовому агенту, якщо він сформований з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги" та є доступним в електронному кабінеті.
Датою вручення платнику податків або фінансовому агенту документа є дата, зазначена у квитанції про доставку у текстовому форматі, що відправляється з електронного кабінету автоматично та свідчить про дату та час доставки документа платнику податків/фінансовому агенту. У разі якщо доставка документа відбулася після 18 години, датою вручення документа платнику податків/фінансовому агенту вважається наступний робочий день. Якщо доставка відбулася у вихідний чи святковий день, датою вручення документа платнику податків/фінансовому агенту вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.
У разі неотримання контролюючим органом квитанції про доставку документа в електронний кабінет протягом двох робочих днів з дня його надіслання такий документ у паперовій формі на третій робочий день з дня відправлення з електронного кабінету надсилається за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків/фінансового агента рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручається платнику податків/фінансовому агенту (його представнику).
При цьому строк доставки документа в електронний кабінет, визначений абзацом п`ятим цього пункту, не зараховується до строку надіслання документів, визначеного цим Кодексом.
Платник податків (крім фінансового агента у частині листування з контролюючим органом з питань, визначених статтею 39-3 цього Кодексу) один раз протягом року може надіслати до контролюючого органу через електронний кабінет заяву про відмову отримувати документи через електронний кабінет. Датою завершення листування платника податків через електронний кабінет є дата, зазначена у квитанції про доставку контролюючому органу заяви про відмову отримувати документи через електронний кабінет.
Керуючись пп.266.10.1 п.266.10 ст.266 ПКУ, податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до пп. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України сільським, селищним, міським радам або радам об`єднаних територіальних громад надано право за рішенням на встановлення ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості виключно залежно від місця розташування та типів об`єктів.
При цьому, Податковий кодекс дає право платнику податку звернутися з письмовою заявою до податкового органу за своєю податковою адресою для проведення звірки даних щодо: об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, у тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку; розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку; права на користування пільгою із сплати податку; розміру ставки податку; нарахованої суми податку.
У разі виявлення розбіжностей між даними податкових органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за податковою адресою платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).
Відповідно до пп. 266.7.3 п. 266.7 ст. 266 ПК України платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за своєю податковою адресою для проведення звірки даних щодо: об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку; розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку; права на користування пільгою із сплати податку; розміру ставки податку; нарахованої суми податку.
У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за своєю податковою адресою платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).
Суд звертає увагу, що доказів того, що позивач надавав заяви про проведення звірки в матеріалах справи відсутні.
Таким чином, контролюючий орган, не маючи інших правових механізмів для отримання даних про об`єкти оподаткуванню, ніж ті, що передбачені податковим законодавством, вправі розраховувати на актуальність (відповідність) таких даних.
Відповідно, у випадку недотримання платником податків приписів закону та нівелювання свого права щодо інформування податкового органу про зміну даних, останній має нести ризик настання негативних наслідків такої поведінки.
Згідно із ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
У рішенні по справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, суд повторює, що згідно із його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).
Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на викладене вище, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .
Враховуючи відмову у задоволені позовних вимог, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити повністю.
Судові витрати стягненню не підлягають.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С. В. Прудник