Справа № 380/9140/24
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2025-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/9140/24 пров. № А/857/32734/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Качмара В.Я., Кузьмича С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2024 року, головуючий суддя Братичак У.В., ухвалене у м. Львові, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ГУПФУ у Львівській області, в якому просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до страхового та пільгового стажу і до розрахунку середньої заробітної періоду роботи з 01.01.2022 року до 01.08.2023 року у Відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля»; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового (загального) та пільгового (спеціального) стажу за Списком № 1 і до розрахунку середньої заробітної плати періоду його роботи у Відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова»» Державного підприємства «Львіввугілля»» з 01.01.2022 року до 01.08.2023 року та здійснити перерахунок та виплату його пенсії, з врахуванням вказаного стажу, згідно з ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з 25.10.2023, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що з 25.10.2023 року йому призначено пенсію по інвалідності, у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV). Представник позивача звернулася до відповідача з адвокатським запитом про надання інформації щодо пенсії ОСОБА_1 . Листом від 11.03.2024 року відповідач повідомив, що за даними електронної пенсійної справи №51 ОСОБА_1 не зараховано до страхового стажу та до розрахунку середньої заробітної плати період роботи на ВП «Шахта «Великомостівська» ДП «Львіввугілля» з 01.01.2022 року по 01.08.2023 року, оскільки на час призначення пенсії підприємством не сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2024 року адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови при призначенні пенсії ОСОБА_1 в зарахуванні до його страхового стажу (загального), пільгового (спеціального) за списком №1, а також до розрахунку середньої заробітної плати, періоду роботи у ВП «Шахта «Великомостівська» ДП «Львіввугілля» з 01.01.2022 року по 01.08.2023 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити з 25.10.2023 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, зарахувавши при цьому до його страхового стажу (загального), пільгового (спеціального) за списком № 1, а також до розрахунку середньої заробітної плати період роботи у ВП «Шахта «Великомостівська» ДП «Львіввугілля» з 01.01.2022 року по 01.08.2023 року, згідно з абзацом 3 частини 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 року №345-VI, а також з урахуванням раніше проведених виплат; у задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ГУПФУ у Львівській області оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що період роботи позивача з 01.01.2022 по 01.08.2023 не зараховано до страхового та до пільгового (підземного) стажу за Списком №1 для обчислення розміру пенсії, оскільки згідно «Індивідуальних відомостей про застраховану особу» Форми OK-5 за вказаний період були відсутні відомості про сплату страхових внесків ВП «Шахта «Великомостівська» ДП «Львіввугілля», з тих же причин не враховано заробітну плату позивача за вищевказаний період.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та з 25.10.2023 року по 31.10.2024 року йому призначено пенсію по ІІІ групі інвалідності відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV.

Відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованого в Мін`юсті 16.03.2021 року за №359/35961, з 01.04.2021 року органами Пенсійного фонду застосовується принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення (перерахунки) пенсій, що передбачає опрацювання заяв про призначення (перерахунки) пенсій бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає пенсіонер.

Так, за принципом екстериторіальності пенсія позивачу призначалася Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області, що не заперечується сторонами та підтверджується відповідачем 1 у відзиві на позовну заяву.

Представник позивача звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з адвокатським запитом щодо надання інформації про пенсію ОСОБА_1 .

Листом від 11.03.2024 року відповідач повідомив, що за даними електронної пенсійної справи №51 ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності, як особі з інвалідністю III групи внаслідок професійного захворювання, з 25.10.2023 року по 31.12.2025 року, розраховану відповідно до Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Закону України від 02.09.2008 року №345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці». Страховий стаж ОСОБА_1 обчислено по 31.12.2021 року за даними про сплачені страхові внески згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу та становить 18 років 02 місяці 11 днів. Пільговий (підземний) стаж за Списком №1 - 15 років 10 місяців 16 днів, з них 22 дні - навчання за фахом та 01 рік 07 місяців (період з 01.01.2022 року по 01.08.2023 року) зараховано до пільгового стажу на право розрахунку пенсії згідно із Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». ОСОБА_1 додатково зараховано до страхового стажу 14 років за повних 14 років пільгового стажу за Списком №1. Період роботи на ВП «Шахта «Великомостівська» ДП «Львіввугілля» з 01.01.2022 року по 01.08.2023 року не зараховано до страхового стажу та до розрахунку середньої заробітної плати, оскільки на час призначення пенсії підприємством не сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Вважаючи, що позивачу протиправно не зараховано період його роботи з 01.01.2022 року по 01.08.2023 року о страхового (загального) та пільгового (спеціального) стажу за Списком № 1 і до розрахунку середньої заробітної плати, останній звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії не є підставою для незарахування позивачу періоду його роботи на ВП «Шахта «Великомостівська» ДП «Львіввугілля» через несплату підприємством страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Згідно приписів статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Як передбачено статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: 1) громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом; 2) особи, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» (крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України «Про пенсійне забезпечення» - за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел, а також у випадках, передбачених цим Законом, - члени їхніх сімей.

Статтею 24 вказаного Закону передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

При цьому, згідно із статтею 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до статті 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виконавчі органи Пенсійного фонду накладають на посадових осіб, які вчинили правопорушення, адміністративні стягнення у разі, зокрема, несплати або несвоєчасної сплати страхових внесків, у тому числі авансових платежів.

Страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За змістом вищезазначених норм, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Фактично, внаслідок невиконання страхувальником обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії не є підставою для позбавлення позивача права на перерахунок пенсії.

Таким чином, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для незарахування до страхового стажу при призначенні пенсії позивачу періоду його роботи.

Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 01 листопада 2018 року у справі №199/1852/15-а та від 17 липня 2019 року у справі №144/669/17.

Відтак, колегія суддів вважає правильним висновок суду попередньої інстанції про те, що позовні вимоги в цій частині є підставними та обґрунтованими, відтак підлягають частковому задоволенню.

В іншій частині судове рішення сторонами не оскаржується.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2024 року у справі №380/9140/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді В. Я. Качмар
С. М. Кузьмич