Справа № 160/26279/24
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов?язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач, з урахуванням уточнених вимог, просить:
- визнати протиправною діяльність працівників Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, які, починаючи з 2019 і до 2024 року, проігнорували наявність наукової пенсії і в зв?язку з цим не провели її перерахунок в 2019 році з використанням середньої заробітної плати по Україні 3764,4 грн. і шестиразову індексацію в 2019-2024 роках, незважаючи на те, що були зобов?язані це зробити при наявності в країні пов?язаних з цим щорічних даних органів державної статистики, а також законів України N848 від 26.11.2015 "Про наукову і науково-технічну діяльність" (з урахуванням закону Nє1316 від 20.11.2003 ) і N2148 від 03.10.2017 та постанови КМУ N168 від 24.02.2023;
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.11.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
В обґрунтування позову зазначено, що позивач перебуває на обліку Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримував пенсію, яка була призначена відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність". В подальшому позивачу призначено пенсію за віком на умовах Закону №1058. Позивач не погоджується з переведенням на пенсію відповідно до Закону №1058 та вважає, що його пенсія, яку він отримував відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" повинна бути проіндексована. Проте, відповідачем вказані дії не вчинено, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Від відповідача відзив на позовну заяву до суду не надходив.
Дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановлено наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримував пенсію, яка була призначена відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність".
Судом встановлено, що 02.09.2024 ОСОБА_1 подав заяву про проведення перерахунку з врахуванням середньомісячної заробітної плати 3764,40 грн. за 2019 рік з подальшою індексацією пенсійних виплат.
Не погодившись з такою позицією відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з настцупного.
Приписами статті 1 та частини 1 статті 2 Конституції України встановлено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою, суверенітет якої поширюється на всю її територію. Відповідно до частини 2 статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
В Україні визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу; зокрема, закони приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй; норми Конституції України є нормами прямої дії; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (стаття 8, частина 2 статті 19 Конституції України).
Приписами статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до статті 37 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» (в редакції Закону №2148 від 03.10.2017) пенсійне забезпечення наукових (науково-педагогічних) працівників здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Згідно п. 47 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особам, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання яким призначені відповідно до законів України "Про Кабінет Міністрів України", "Про державну службу", "Про Національний банк України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про судоустрій і статус суддів", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.
Таким чином, відповідачем правомірно переведено позивача на пенсію за віком на умовах, передбачених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Відповідно до приписів частини 1 статті 5 Закону №1058 цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного та соціального страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом та Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування".
Статтею 8 Закону №1058 передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг, а згідно з частиною 1 статті 9 Закону №1058 відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Приписами статті 10 Закону №1058 передбачено, що: особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором (частина 1); особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором (частина 2).
Отже, нормами Закону №1058 передбачено такі пенсійні виплати, як пенсію за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та врегульовано переведення між цими видами пенсії, тим самим законодавець визначив чіткий перелік видів пенсії, що призначаються і виплачуються за Законом №1058.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 40 Закону №1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 01.07.2000. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 01 січня 2016 року, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь - які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв. Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск: К), де:
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;
Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики;
Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1+Кз2+Кз3+...+Кзn);
К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Приписами частини 1 статті 45 Закону №1058 передбачено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Частиною 3 статті 45 Закону №1058 встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Згідно із пунктом 13 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058 у разі якщо особі призначено пенсію відповідно до законів України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про наукову і науково-технічну діяльність», її виплата продовжується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах або за бажанням особи поновлюється у розмірі, який було встановлено до переведення. До такого переведення розмір пенсій, призначених відповідно до зазначених законів, не переглядається.
З огляду на вказане, частиною 3 статті 45 Закону №1058 встановлений порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058. У випадку переведення на інший вид пенсії за іншим законом, має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії.
Пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 % (п. 43 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").
Відповідно до розрахунку пенсії відповідачем було застосовано середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.
В ході розгляду справи судом встановлено, що позивачу було призначено пенсію за віком відповідно до Закону «Про наукову і науково-технічну діяльність». При цьому пенсія науковця є різновидом пенсії за віком, оскільки на її призначення мають право особи, які досягли встановленого законодавством України пенсійного віку.
Водночас, з наявних у матеріалах справи документів судом встановлено, що позивача переведено з пенсії за віком, призначеної за нормами Закону №848, на пенсію за віком за нормами Закону №1058, тобто позивача переведено на той самий вид пенсії (за віком), хоча і за нормами іншого закону.
Оскільки мало місце призначення одного й того ж самого виду пенсії (пенсії за віком), але за іншим законом, відтак показник середньої заробітної плати при переведенні з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону №3723, на пенсію за віком відповідно до Закону №1058 має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час первинного призначення пенсії за віком.
Отже, автоматичне переведення позивача на однаковий вид пенсії не є призначенням пенсії повторно на підставі положень Закону №1058, тому при обчисленні перерахованої пенсії не підлягає застосуванню показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні за період 2020-2022, як зазначається позивачем в позовних вимогах.
Згідно із пунктом 13 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058 у разі якщо особі призначено пенсію відповідно до законів України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про наукову і науково-технічну діяльність», її виплата продовжується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах або за бажанням особи поновлюється у розмірі, який було встановлено до переведення. До такого переведення розмір пенсій, призначених відповідно до зазначених законів, не переглядається.
Пенсії, призначені відповідно до зазначених законів, індексуються у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, з урахуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців 2 і 3 частини 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до законів України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про наукову і науково-технічну діяльність», та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону, а також видатки на індексацію зазначених пенсій фінансуються за рахунок коштів державного бюджету.
Згідно пояснювальної записки до законопроекту цього Закону прийняття такого обумовлено необхідністю визначення дати щорічної індексації пенсії та кола осіб, яким пенсії індексуються, оскільки у 2017 році із об`єктів індексації грошових доходів були вилучені пенсії, призначені за «спеціальними» пенсійними програмами. Так, не проводиться індексація пенсій військовослужбовцям, держслужбовцям, науковцям та іншим категоріям пенсіонерів з 2014 року. Військовослужбовцям останній перерахунок у зв`язку із зміною грошового забезпечення проведений у 2018 році, а держслужбовцям та науковцям пенсії не перераховувалися з 2008 року.
Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015, 2016 (3764,40 грн), із застосуванням коефіцієнтів збільшення в 2019 році - 1,17 (Постанова Nє 124); в 2020 році 1,11 (постанова Кабінету Міністрів України від 1 квітня 2020 року Nє 251 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році; в 2021 poцi - 1,11 (постанова Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2021 року Nє 127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році»); в 2022 році 1,14 (постанова Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року Nє 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році»); в 2023 році - 1,197 (Постанова Nє 168); в 2024 році - 1,0796 (Постанова Nє 185).
Таким чином, відповідачем здійснювалась індексація пенсії відповідно до вказаних постанов Кабінету Міністрів України.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову.
Керуючись статтями 9, 73-78, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262, 263 КАС України, суд,-
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов?язання вчинити певні дії відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя О.В. Маковська