Справа № 645/441/25
Суддя: Алтухова О. Ю.
Дата ухвалення: 2025-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 645/441/25
Провадження № 2-а/645/20/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 року Фрунзенський районний суд міста Харкова у складі головуючого судді Алтухової О.Ю., розглянувши адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник - адвокат Голован Я.І. звернувся до суду з вказаним позовом та просить суд скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № б/н від 27.12.2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 17 000,00 грн, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Також, позивач просив суд відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення по справі та поновити строки звернення до суду.

Ухвалою суду від 27.01.2025 року постановлено відмовити у задоволенні клопотання представника позивача про поновлення пропущеного процесуального строку, відмовити у задоволенні клопотання представника позивача про звільнення від сплати судового збору; залишити позовну заяву ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Судом зазначено, що для усунення недоліків позовної заяви позивачу слід вказати інші підстави для поновлення строку, ніж ті, що зазначені в його заяві від 22.01.2025 року, а також слід надати докази про сплату судового збору на суму 605,60 грн., або надати суду документи, що підтверджують дійсні підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

31.01.2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позову, до якої долучено квитанцію про сплату судового збору на суму 605, 60 грн. У цій заяві представник зазначив, що позивач сплатив судовий збір, позивач не займав пасивної позиції щодо захисту свого права під час оскарження постанови від 27.12.2024 року, оскільки звернувся за професійною правовою допомогою, є необізнаним у законодавстві, доглядає за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Представник позивача невідкладно після отримання доручення Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги звернувся до суду з відповідним позовом в межах 10 днів з дня отримання копії постанови.

В ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху від 27.01.2025 року було роз`яснено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені КАС України та зазначені в ухвалі суду, заява вважається поданою в день первинного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Суд вважає, що позивачем не усунені усі недоліки позову, про які суд вказав в ухвалі від 27.01.2025 року і в заяві представника позивача про усунення недоліків позову від 31.01.2025 року не зазначені інші підстави для поновлення строку, ніж ті, що зазначені в його заяві від 22.01.2025 року, в задоволенні якої судом було відмовлено.

Так, з матеріалів справи вбачається, що постановою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.12.2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 17 000,00 грн.

У даній постанові під строчкою про отримання копії постанови 27.12.2024 року стоїть підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Інших доводів щодо часу отримання оскаржуваної постанови позивач не наводить, у зв`язку із чим суд доходить висновку, що днем, з якого має здійснюватися відлік часу оскарження постанови є саме 27.12.2024 року.

Згідно з ч. 1 ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Таким чином, до суду позивач мав звернутися 06.01.2025 року, проте позов ОСОБА_1 надійшов до суду лише 23.01.2025 року.

У заяві про поновлення пропущеного процесуального строку зазначено, що 20.01.2025 року дорученням Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правової допомоги № 265/2025-3755818 призначено адвоката Голована Я.І. для надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 щодо оскарження постанови ІНФОРМАЦІЯ_4 № б/н від 27.12.2024 року.

З самого доручення вбачається, що воно видане на підставі наказу від 16.01.2025 року.

Тобто до Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правової допомоги Пінкевич П.Ю. звернувся після того, як ним були пропущені строки звернення до суду з вказаним позовом.

У заяві про поновлення пропущеного процесуального строку зазначено, що необхідність догляду за матір`ю позивача, яка є інвалідом І групи та необізнаність у законодавстві завадили позивачеві своєчасно звернутися за правовою допомогою, проте яким саме чином ці обставини завадили позивачу звернутися до суду у встановлені процесуальним законом строки, заява про усунення недоліків від 31.01.2025 року не містить.

Надаючи оцінку поважності наведених у заяві причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, необхідно зазначити таке.

Частиною 1 статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмежено, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду з відповідним позовом.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України").

Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 1 ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску (частина 6 статті 161 КАС України).

Згідно з частиною 1 статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Зокрема, причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді.

Дана позиція суду узгоджується з постановою Верховного Суду від 31.03.2020 по справі № 807/235/16 (адміністративне провадження № К/9901/49805/18).

При цьому, з наведених положень КАС України вбачається, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Слід також зазначити, що поважність причин пропуску строку звернення до суду суд може встановити виключно внаслідок оцінки обставин, повідомлених позивачем, підтверджених належними доказами.

Водночас, причини пропуску строку звернення до суду з вказаними позовними вимогами, повідомлені представником позивача у поданій 31.01.2025 року заяві, є неповажними. Належних та достатніх доказів на підтвердження існування обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду, представник позивача суду не надав.

За приписами частини 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з частиною 2 статті 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Таким чином, оскільки вказані представником позивача у заяві від 31.01.2025 року підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнані судом неповажними, позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст.ст. 121-123, 248 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення повернути позивачу.

Роз`яснити, що повернення даної позовної заяви не перешкоджає особі, яка її подала, повторно звернутись до суду, якщо відпадуть обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими ст.ст. 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.Ю.Алтухова