Справа № 340/6414/24
Суддя: М.Я. САВОНЮК
Дата ухвалення: 2025-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/6414/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Савонюка М.Я., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач), звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України (надалі - відповідач), у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення виплати відповідачем грошового забезпечення та додаткової винагороди відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих або безвісно відсутніх, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 року № 884, зниклого безвісті 27.01.2024 року за особливих обставин військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його повнолітньому сину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 який проживає разом з ним, з дати зникнення безвісти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснювати виплати грошового забезпечення та додаткової винагороди відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих або безвісно відсутніх, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 року № 884, зниклого безвісті 27.01.2024 року за особливих обставин військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його повнолітньому сину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 який проживає разом з ним, щомісячно з дати зникнення безвісти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що є сином зниклого безвісті 27.01.2024 за особливих обставин під час здійснення ротаційних заходів в районі населеного пункту Первомайське Покровського району Донецької області при виконанні обов`язків військової служби в зоні ведення бойових дій ОСОБА_2 .

Вказує, що 05.02.2024 звернувся із письмовою заявою до командира військової частини НОМЕР_1 про нарахування та виплату грошового забезпечення зниклого безвісті за особливих обставин батька, як його повнолітньому сину, що проживає разом з ним, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих або безвісно відсутніх» від 30.11.2016 №884 (далі - Порядок №884), до якої додав усі необхідні документи. Однак відповіді на вказану заяву не отримав.

Враховуючи наведене, 25.03.2024 звернувся з письмовою заявою до командира військової частини НОМЕР_1 через ІНФОРМАЦІЯ_3 про надання роз`яснень з приводу розгляду заяви від 05.02.2024, однак знову ж таки, відповіді йому надано не було.

27.05.2024 повторно звернувся із письмовою заявою до командира військової частини НОМЕР_1 про нарахування та виплату йому грошового забезпечення зниклого безвісті за особливих обставин ОСОБА_2 , до якої додав документи згідно переліку: копію паспорта та карти платника податків ОСОБА_1 ; копію довідки від 10.05.2017 №3504-1800 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; копію довідки від 30.08.2016 № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_2 , копію свідоцтва про народження ОСОБА_1 , сповіщенням №10 військової частини НОМЕР_1 від 02.02.2024 про зникнення безвісти ОСОБА_2 ; копію сповіщення сім`ї зниклого безвісти ОСОБА_2 №339 ІНФОРМАЦІЯ_3 від 03.02.2024 №6/1325; копію свідоцтва про розірвання шлюбу; копію довідки з реквізитами.

На вказану заяву 06.09.2024 у ІНФОРМАЦІЯ_3 отримав відповідь військової частини НОМЕР_1 від 28.08.2024 №2570, у якій зазначено, що з метою прийняття рішення про виплату грошового забезпечення необхідно надати витяг із реєстру територіальної громади (інший належний документ) про місце проживання ОСОБА_2 , а також місце проживання його сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на момент зникнення безвісті його батька із зазначенням періоду проживання.

Вважає відмову військової частини НОМЕР_1 у виплаті грошового забезпечення батька ОСОБА_2 протиправною, оскільки до заяви були долучені необхідні документи на підтвердження факту проживання із батьком за одною адресою.

З цих підстав просить позов задовольнити.

Відповідач правом на подання суду відзиву на позовну заяву не скористався. Жодних заяв, повідомлень про причини такого неподання, їх поважності та/або неможливості подання у строк, встановлений судом, від відповідача на адресу суду (у тому числі електронну) не надходило.

Ухвала суду від 11.10.2024 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного позовного провадження у справі була надіслана до "Електронного кабінету" військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України 11.10.2024 та доставлена того ж дня о 11 год. 20 хв., що підтверджується довідкою від 14.10.2024, яку долучено до матеріалів справи.

Відтак, відповідно до частини шостої статті 162 КАС України суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами.

08.10.2024 позивачем подано суду заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило.

03.10.2024 ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду позовну заяву було залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю не більше 10 днів з дня вручення ухвали.

11.10.2024 ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у порядку письмового провадження).

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Установивши фактичні обставини справи, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином військовослужбовця ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 від 06.06.2002 (а.с. 13).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_3 від 14.02.2012 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано 13.09.2011 (а.с. 14).

03.02.2024 на ім`я позивача надійшло сповіщення сім`ї зниклого безвісти №339, в якому було зазначено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконуючи бойові завдання, здійснюючи заходи з національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації зник безвісти 27.01.2024 поблизу населеного пункту Первомайське Покровського району Донецької області (а.с. 19).

Згідно сповіщення №10 від 02.02.2024 навідник 3 кулеметного відділення кулеметного взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , призваний 08.03.2023 ІНФОРМАЦІЯ_3 зник безвісти 27.01.2024 за особливих обставин під час здійснення ротаційних заходів в районі н.п. Первомайське Покровського району Донецької області при виконанні обов`язків військової служби в зоні ведення бойових дій по відсічі збройної агресії російської федерації вірний Військовій присязі Українському народові (а.с. 18).

05.02.2024 за заявою позивача за фактом зникнення безвісти військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_2 , який перебував в зоні проведення бойових дій в районі н.п. Первомайське Покровського району Донецької області Головним управлінням Національної поліції в Кіровоградській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000111 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 20).

07.03.2024 наказом командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) №67 ОСОБА_1 з 07.03.2024 виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення за підпунктом «г» статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (а.с. 25).

27.03.2024 ІНФОРМАЦІЯ_3 листом №1269/6/1211 за допомогою (СЕДО) направив до військової частини НОМЕР_1 заяву позивача від 25.03.2024 щодо стану розгляду його звернення про виплату грошового забезпечення за зниклого безвісти батька ОСОБА_2 (а.с. 27).

28.08.2024 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшов лист за №2570 військової частини НОМЕР_1 , згідно якого для прийняття рішення про виплату грошового забезпечення членам сім`ї військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 , який зник безвісти, відповідно до вимог п. 4, 7 Порядку №884 необхідно надати витяг із реєстру територіальної громади (інший належний документ) про місце проживання ОСОБА_2 , а також місце проживання його сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на момент зникнення безвісти його батька із зазначенням періоду проживання (а.с. 21).

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі визначає Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII).

Відповідно до статті 2 Закону №2011-XII, ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

Частиною 1 статті 9 Закону №2011-XII передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

У відповідності до ч. 2-4 статті 9 Закону №2011-XII, до складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 6 статті 9 Закону №2011-XII, за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Дія цього пункту не поширюється на військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (місця служби) або дезертирували зі Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців:

дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

У разі індексації грошового забезпечення, в тому числі додаткового та інших видів грошового забезпечення, військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів грошове забезпечення членам сімей військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, виплачується з урахуванням такої індексації - з дня прийняття рішення про проведення такої індексації. Порядок та умови перерахунку розміру грошового забезпечення, в тому числі додаткового та інших видів грошового забезпечення, військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок та умови перерахунку розміру грошового забезпечення, в тому числі додаткового та інших видів грошового забезпечення, військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів встановлюються Кабінетом Міністрів України.

07.06.2018 Наказом Міністерства оборони України №260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260), який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

Відповідно до пунктів 1-2 Розділу XXX Порядку №260 у разі смерті (загибелі) військовослужбовця належне, але не отримане ним до дня смерті (загибелі) грошове забезпечення (у тому числі за весь місяць, у якому військовослужбовець помер (загинув)) виплачується військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військовослужбовець, дружині (чоловіку), а в разі якщо її (його) немає, - повнолітнім дітям, які проживали разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі та не мають дітей.

У разі відсутності зазначених осіб належні суми грошового забезпечення виплачуються іншим спадкоємцям відповідно до чинного законодавства України.

Грошове забезпечення, в тому числі одноразові додаткові види грошового забезпечення, право на які у військовослужбовця виникло включно до дня його загибелі (смерті) або до дня визнання його судом безвісно відсутнім, оголошення померлим, виплачується зазначеним в пункті 1 цього розділу членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - спадкоємцям за їх зверненням на підставі наказу командира військової частини про виплату.

Грошове забезпечення зазначеним особам виплачується, якщо звернення за одержанням надійшло до закінчення трьох років із дня смерті (загибелі) військовослужбовця або з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання військовослужбовця безвісно відсутнім, оголошення померлим.

Компенсація за невикористані дні відпусток членам сімей військовослужбовців, у разі їх загибелі (смерті), виплачується відповідно до Порядку виплати грошової компенсації за невикористані дні відпусток членам сімей військовослужбовців та поліцейських у разі їх загибелі (смерті), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2024 року №37.

Механізм виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, сім`ям військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецтрансслужби та Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх визначає Порядок №884.

Під терміном "безвісно відсутній військовослужбовець" слід розуміти зниклого безвісти під час захисту Вітчизни військовослужбовця, щодо якого понад 15 днів відсутні відомості про місце його перебування, крім відомостей про самовільне залишення військової частини або місця служби (п. 2 Порядку №884).

Пунктом 3 Порядку №884 визначено, що за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення.

Згідно із пунктом 4 Порядку №884, виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).

До заяви додаються:

копії сторінок паспорта повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і реєстрацію місця проживання (перебування);

довідка про реєстрацію місця проживання (перебування) членів сім`ї (у разі відсутності такої інформації в паспорті);

копія свідоцтва про шлюб (у разі наявності);

копії свідоцтв про народження дітей (у разі наявності);

копія документа, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це контролюючому органу і мають відмітку в паспорті, - копія сторінки паспорта з такою відміткою).

Відповідно до пунктів 5, 6 Порядку №884 командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) розглядає протягом 15 днів подані документи та приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, про що повідомляється заявнику в письмовій формі.

У рішенні про відмову у виплаті грошового забезпечення обов`язково зазначаються підстави для такої відмови.

Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) приймає рішення про відмову у виплаті у разі:

подання заяви особами, що не зазначені в пункті 7 цього Порядку;

подання не в повному обсязі документів, зазначених у пункті 4 цього Порядку;

подання заяви з порушенням строків, визначених абзацами шостим і сьомим пункту 6 цього Порядку;

з`ясування в установленому законодавством порядку обставин щодо добровільної здачі військовослужбовця в полон, самовільного залишення військової частини (установи, організації), місця служби або дезертирування.

Прийняття рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення у зв`язку з поданням не в повному обсязі документів не позбавляє заявників права звернутися до командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації) повторно після усунення причин, що стали підставою для відмови у виплаті.

Рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення може бути оскаржено у судовому порядку.

Виплата грошового забезпечення здійснюється щомісяця на підставі наказів командирів (начальників, керівників) військових частин (установ, організацій) членам сімей:

військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах, - до дня їх звільнення включно;

військовослужбовців, безвісно відсутніх, - до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.

Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, їх інтернування або звільнення, або визнання їх в установленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини (установи, організації).

Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється у разі, коли заява про його виплату надійшла до військової частини (установи, організації):

до дня звільнення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах;

протягом трьох років з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання військовослужбовців безвісно відсутніми або оголошення померлими, але не пізніше ніж до дня набрання законної сили рішенням суду про скасування рішення про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.

Згідно із пунктом 7 Порядку №884 виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.

У разі письмової відмови однієї з осіб від виплати грошового забезпечення її частка рівномірно розподіляється між іншими особами, які мають право на його одержання.

З наведеного законодавчого регулювання спірних правовідносин вбачається, що першочергове право на виплату грошового забезпечення мають дружина (чоловік) військовослужбовця.

У разі їх відсутності це право переходить до повнолітніх дітей військовослужбовця, які проживають разом із ним. На рівні із особами другої черги право на отримання грошового забезпечення мають: 1) законні представники (опікуни, піклувальники) чи усиновлювачі неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку); 2) особи, які перебувають на утриманні військовослужбовців.

Згідно наявного у матеріалах справи свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_3 від 14.02.2012 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано 13.09.2011. Докази укладення ОСОБА_2 нового шлюбу відсутні.

Також, з матеріалів справи вбачається, що позивач є повнолітнім сином зниклого безвісти ОСОБА_2 , у зв`язку з чим звернувся до відповідача із заявою про виплату грошового забезпечення відповідно до положень Порядку №884.

Водночас військова частина НОМЕР_1 за результатами звернення позивача направила лист від 28.08.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , у якому вказала, що для прийняття рішення про виплату грошового забезпечення членам сім`ї військовослужбовця ОСОБА_2 необхідно надати витяг із реєстру територіальної громади (інший належний документ) про місце проживання ОСОБА_2 , а також місце проживання його сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на момент зникнення безвісті його батька із зазначенням періоду проживання.

Згідно наявної у матеріалах справи довідки Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ленінської районної ради у місті Кіровограді від 30.08.2016 № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 є адреса: АДРЕСА_1 . Фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 (а.с. 15).

У довідці Управління соціального захисту населення подільського району Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради від 10.05.2017 № 3504-1800 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи зазначено, що зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_3 . Фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 (а.с. 16).

Також, позивач надав суду Акт про фактичне проживання особи, оформлений Комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційна організація №2 Кропивницької міської ради від 13.09.2024 за підписом начальника ОСОБА_4 , згідно якого ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з ним з березня 2015 року по теперішній час проживають: ОСОБА_2 (батько), ОСОБА_3 (мати) (а.с. 17).

Таким чином, суд дійшов висновку, що довідками від 30.08.2016 №, від 10.05.2017 №3504-1800 та Актом про фактичне проживання особи від 13.09.2024 підтверджено факт спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Отже, із урахуванням встановлених при розгляді цієї справи обставин, позивач має право на отримання грошового забезпечення безвісно відсутнього батька, військовослужбовця ОСОБА_2 .

Водночас матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження направлення позивачем на адресу відповідача заяв про отримання грошового забезпечення від 05.02.2024 та від 27.05.2024 із визначеним Порядком №884 переліком документів. Позивачем надано суду лише копію зави від 25.03.2024 про надання інформації за результатами розгляду його заяви від 05.02.2024.

Так, відповідно до п. 5 Порядку №884 командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) розглядає протягом 15 днів подані документи та приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, про що повідомляється заявнику в письмовій формі.

У рішенні про відмову у виплаті грошового забезпечення обов`язково зазначаються підстави для такої відмови.

Зі змісту листа відповідача №2570 від 28.08.2024, направленого на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 , вбачається, що рішення по суті звернення позивача - щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення Військовою частини НОМЕР_1 не прийнято. Крім того, лист адресований не позивачу, а начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Суд не може підміняти собою суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого належить розгляд відповідної заяви та прийняття вмотивованого рішення, приймаючи рішення замість нього в умовах неповного з`ясування відповідачем обставин, що мають вирішальне значення для правильного прийняття рішення. Тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог у спосіб, визначений позивачем,

Згідно із частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб?єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб?єктів владних повноважень.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

В контексті вищенаведеного, суд доходить висновку, що належним способом захисту порушеного права є визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 що полягає у не прийнятті рішення, передбаченого пунктом 5 Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 №884 за наслідком розгляду заяви ОСОБА_1 щодо виплати грошового забезпечення зниклого безвісті за особливих обставин батька - ОСОБА_2 , як його повнолітньому сину, що проживає разом з ним.

Також, зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.05.2024 та вирішити питання про нарахування та виплату йому грошового забезпечення зниклого безвісти за особливих обставин батька - ОСОБА_2 , відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих або безвісно відсутніх» від 30.11.2016 №884, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання цих вимог відповідач як суб`єкт владних повноважень належних і достатніх доказів, які б підтверджували правомірність своєї бездіяльності у спірних правовідносинах не надав, натомість доводи позивача частково відповідають обставинам справи та ґрунтуються на нормах матеріального закону.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною другою статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає, що порушені права позивача підлягають захисту шляхом часткового задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина 3 статті 139 КАС України).

Оскільки позов задоволено частково, суд стягує на користь позивача судовий збір у сумі 605,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , що полягає у не прийнятті рішення, передбаченого пунктом 5 Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 №884, за наслідком розгляду заяви ОСОБА_1 щодо виплати грошового забезпечення зниклого безвісті за особливих обставин батька - ОСОБА_2 , як його повнолітньому сину, що проживає разом з ним.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.05.2024 та вирішити питання про нарахування та виплату йому грошового забезпечення зниклого безвісті за особливих обставин батька - ОСОБА_2 , відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих або безвісно відсутніх» від 30.11.2016 № 884, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_5 ) судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 січня 2025 року.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_5 );

Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 Збройних сил України (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , АДРЕСА_4 ).

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду М.Я. САВОНЮК