Справа № 620/3811/22
Суддя: Лариса ЖИТНЯК
Дата ухвалення: 2025-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
29 січня 2025 року Чернігів Справа № 620/3811/22
Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши у письмовому провадженні заяву про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.02.2024 у справі №620/3811/22 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) в особі житлової комісії Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправним та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
Позивач звернувся до суду з заявою про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.02.2024 у справі №620/3811/22.
В заяві позивач просить визнати протиправним протокольне рішення від 01.10.2024 №7, прийняте відповідачем на виконання рішення суду у даній справі та зобов`язати відповідача негайно належно виконати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.02.2024 у справі №620/3811/22, а саме повторно розглянути рапорт позивача від 09.08.2019 та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду.
Так, відповідно до ч.1 ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду..
На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом (ч.3 ст.383 КАС України).
Згідно з ч.4 згаданої статті заяву, зазначену у ч.1 цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.
У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання.
У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.
За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача суд постановляє ухвалу про залишення заяви без задоволення, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому статтею 294 цього Кодексу. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
Суд зазначає, що застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України можливе лише у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Отже, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.
Зазначені приписи чинного законодавства України свідчать, що судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст.8 Конституції України принципу верховенства права.
Рішенням суду від 20.02.2024 у справі №620/3811/22, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.06.2024, було зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) в особі житлової комісії Військової частини НОМЕР_2 повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 09.08.2019 та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду.

Вказаним рішенням було констатовано, що у відповідача були в наявності всі передбачені Порядком забезпечення житловими приміщеннями документи. Суд вказав, що зазначаючи у спірному протоколі, що позивачем не надано усіх необхідних документів (копій), відповідач не конкретизував, яких саме документів ним не надано та не вказав, порушенням якого нормативно-правового акту є ненадання таких документів, що свідчить про його нечіткість та невизначеність, і відповідно невідповідність критеріям, визначеним у статті 2 КАС України. З огляду на наведене, суд вважав п.2 рішення житлової комісії Військової частини НОМЕР_2 від 30.08.2019 №10 в частині відмови у внесенні ОСОБА_1 до списків військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовим житловим приміщенням протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а вимоги в цій частині задоволенню.

Вирішуючи питання щодо належного способу захисту порушеного права позивача, суд врахував, що зарахування до списків військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов належить до дискреційних повноважень житлової комісії, з огляду на що, рішення суду щодо зобов`язання відповідача вчинити відповідні дії, буде втручанням у його дискреційні повноваження.

Таким чином, комісію Військової частини НОМЕР_2 було зобов`язано повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 09.08.2019 та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду. Тобто з урахуванням того, що позивачем було подано довідку форми 5 від 08.08.2019 №312 про те, що позивач перебуває на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_2 , форми 9 від 08.08.2019 №313 про те що позивач неодружений, витяг з наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 06.02.2019 №9-рс, витяг з послужного списку, два примірники встановлених рапортів згідно додатку 10 наказу Міністерства оборони України №380, довідку про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 26.04.2019 №3927 (т.1 а.с.22), довідку від 26.04.2019 №127/п, витяг з наказу про поновлення на військовій службі, довідку від 11.04.2019 №44, довідку від 10.04.2019 №595, довідку від 04.04.2019 №951, тощо (т.1 а.с.13, 14, 15, 17, 19, 20, 21, 23, 24, 28).

Як вбачається з витягу з протоколу житлової комісії військової частини НОМЕР_2 від 01.10.2024 №7 на виконання рішення суду від 20.02.2024 у справі №620/3811/22:

1.Військова частина НОМЕР_2 в особі житлової комісії протоколом скасувала п.2 рішення житлової комісії Військової частини НОМЕР_2 від 30.08.2019 №10 в частині відмови у внесенні ОСОБА_1 до списків військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовим житловим приміщенням та повторно розглянула рапорт ОСОБА_1 від 09.08.2019.

2. Відмовила у внесенні позивача до списків військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовим житловим приміщенням керуючись вимогами постанови від 03.08.2006 №1081 «Про затвердження порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями», розділом IV «Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями», затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 №380 (зі змінами).

Підставою для відмови зазначено, що станом на 01.10.2024 позивач не є діючим військовослужбовцем ЗСУ.

Суд зазначає, що враховуючи зміст протоколу від 01.10.2024 №7 та обов`язок відповідача, встановлений рішенням суду у даній справі №620/3811/22, у суду відсутні підстави вважати, що повторний розгляд рапорту позивача від 09.08.2019 відбувся без врахування висновків суду щодо наявності у відповідача поданих позивачем документів.

Щодо підстав відмови, про які йдеться у протоколі від 01.10.2024 №7, суд зазначає, що предметом розгляду у справі №620/3811/22 був неналежний розгляд рапорту позивача, а обставини щодо проходження позивачем служби на момент подання рапорту судом не встановлювались.

А отже звертаючись із даною заявою, позивач фактично намагається у спосіб, передбачений ст.383 КАС України, вирішити новий спір, з урахуванням обставин, які не були предметом розгляду в суді.

Таким чином, прийнятий на виконання рішення суду у даній справі протокол від 01.10.2024 №7, з яким не погоджується позивач, не може породжувати підстав для звернення до суду з заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень.

Таким чином, оскільки відсутній факт невиконання суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи-позивача, а обставини щодо проходження позивачем служби на момент подання рапорту судом не встановлювались та не були предметом розгляду, суд залишає заяву позивача без задоволення та звертає увагу, що у разі незгоди останнього прийнятим протоколом від 01.10.2024 №7, він може звернутися до суду із позовом, якщо вважає, що відповідачем були порушені його права.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.248, 249, 383 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена в порядку, встановленому ст. 294-297 КАС України.

Суддя Л.О. Житняк