Справа № 160/14555/24
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2025-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 січня 2025 року м. Дніпросправа № 160/14555/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2024 року (суддя А. Ю. Рищенко) у справі № 160/14555/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якому просила:

1. визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо:

- не зарахування до стажу роботи на підземних роботах позивачки періоду її роботи з 01.04.2016 по 11.12.2023 включно, протягом 7 років 6 місяців, в АТ «Криворізький залізорудний комбінат» за професією стовбуровий (підземний);

- визначення розміру пенсії роботах позивачки без урахування Закону України «Про престижність шахтарської праці» від 2 вересня 2008 року за №345-VI;

2. зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області:

- зарахувати до стажу роботи на підземних роботах позивачки період її роботи з 01.04.2016 по 11.12.2023 включно, протягом 7 років 6 місяців, в АТ «Криворізький залізорудний комбінат» за професією стовбуровий (підземний);

- здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачці відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року за №1058-IV, як працівнику на якого поширюється дія ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 2 вересня 2008 року за №345-VI, що зайнятий повний робочий день під землею, з часу набуття права на пенсію, а саме з 11.12.2023.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при обчисленні пенсії відповідачем було протиправно не зараховано до стажу роботи позивачки на підземних роботах період з 01.04.2016 по 11.12.2023. Крім того, розмір пенсії позивачки протиправно обчислено без урахування Закону України «Про престижність шахтарської праці» від 02.09.2008 року за №345-VI.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2024 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в

Дніпропетровській області щодо обчислення позивачці розміру пенсії за віком на пільгових умовах з 11.12.2023 без урахування ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 11.12.2023 здійснити перерахунок та провести виплату позивачці пенсії за віком на пільгових умовах у розмірі 80% заробітної плати (доходу) згідно із ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», визначеної відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Судом першої інстанції зазначено, оскільки період з 01.04.2016 по 11.12.2023 був врахований відповідачем до стажу роботи позивачки на підземних роботах, у задоволені позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо не зарахування вказаного періоду до її стажу роботи на підземних роботах слід відмовити.

Разом з тим, суд вказав, що оскільки позивачка відпрацювала 07 років 06 місяців 02 дні на роботах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМУ (при необхідних 7,5 років), то вона має право на встановлений законом мінімальний розмір пенсії шахтарям у розмірі 80 відсотків її заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, суд вважав за необхідне визнати протиправними дії відповідача щодо обчислення розміру пенсії позивачки за віком на пільгових умовах без урахування ст.8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці".

Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що питанням у справі №160/1362/24 було право позивачки на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, питання щодо обчислення пенсії за нормами Закону №345 не вирішувалось. Вважає, що він діяв в межах та спосіб, які передбачені законодавством, під час обчислення пенсії позивачки.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що на виконання рішення суду у справі №160/1362/24 Головним управлінням ПФУ в Дніпропетровській області позивачці призначено пенсію, яку обчислено виходячи із загального страхового стажу, що складає 33 роки 02 місяці 03 дні, за Списком № 1 07 років 06 місяців 02 дні.

Позивачка не погоджуючись з діями відповідача щодо не зарахування до стажу роботи на підземних роботах періоду її роботи з 01.04.2016 по 11.12.2023 та визначення розміру її пенсії без урахування Закону України №345-VI, звернулась до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із абзацом 3 частини першої статті 28 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 1 Закон України від 02.09.2008 №345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» визначено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей

Згідно ст. 8 Закону №345-VI мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку про те, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 7,5 років для жінок за Списком №1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (у тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону №345-VI) така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Виходячи з положень наведеної норми, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону №345-VI та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у Списку №1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.

Згідно зі статтею 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що загальний страховий стаж позивачки складає 33 роки 02 місяці 03 дні, за Списком № 1 07 років 06 місяців 02 дні.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджено, що вищезгаданий стаж позивачки за Списком №1 здобутий нею у зв`язку з її зайнятістю (повний робочий день) на підземних роботах в шахті по видобутку руди.

З цих підстав, колегія суддів зазначає, що позивачка має право на додаткову гарантію, яка передбачена приписами ст. 8 Закону №345-VI.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано вказав на необхідність визнати протиправними дії відповідача щодо обчислення розміру пенсії позивачки за віком на пільгових умовах без урахування ст.8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці". Доводи апеляційної скарги цей висновок не спростовують.

Апеляційний суд відхиляє аргументи скаржника про те, що у справі №160/1362/24 було вирішено питання щодо права позивачки на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, а питання стосовно обчислення пенсії позивачки за нормами Закону №345 не вирішувалось, оскільки у справі №160/14555/24 спірним є саме питання щодо розрахунку розміру пенсії позивачки, а це в свою чергу є окремим, новим спором.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2024 року у справі № 160/14555/24 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 30.01.2025

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк