Справа № 520/822/24
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2025-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

29 січня 2025 року Справа № 520/822/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 в порядку статей 382, 383 КАС України про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених відповідачем - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області по виконанню рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.04.2024 р. у справі №520/822/24 залишене без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2024 р. у справі №520/822/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Від представника ОСОБА_1 до Харківського окружного адміністративного суду надійшла заява про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених відповідачем - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області по виконанню рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.04.2024 р. у справі №520/822/24 залишене без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2024 р. у справі №520/822/24, в якій заявник просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не належного виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.04.2024р. у справі №520/822/24 яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 суми пенсії в розмірі 473198 (чотириста сімдесят три тисячі сто дев`яносто вісім) грн. 32 коп.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області () вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, що призвело до не виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.04.2024 р. у справі №520/822/24;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області () в місячний строк з дня отримання даної окремої ухвали повідомити Харківський окружний адміністративний суд про результати вжитих заходів.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що рішення суду у справі № 520/822/24 від 17.04.2024 р. не виконане. Станом на момент подання даної заяви заборгованість Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області не виплачена.

Відповідач правом подання до суду заперечень або пояснень по справі не скористався, заяви про продовження строку на подання таких до суду не надав.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень частини 4 статті 229 КАС України.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно із приписами ч. 5 ст. 383 КАС України, у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

Враховуючи відсутність потреби у виклику у судове засідання сторін, суд приходить до висновку про можливість розгляду заяви в порядку письмового провадження.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.04.2024 року у справі № 520/822/24 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов.2, м. Харків, 61022) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково; визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, викладену у листі від 08.01.2024 року №763-42006/А-03/8-2000/24, щодо невиплати ОСОБА_1 суми пенсії, що підлягала виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців - ОСОБА_2 в розмірі 473198 (чотириста сімдесят три тисячі сто дев`яносто вісім) грн 32 коп., які були нараховані на виконання рішень Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2020 р. у справі №520/13718/2020; від 27.07.2021 р. у справі № 520/9115/21; від 29.09.2022 р. у справі №520/6388/22 і залишилась недоодержаною у зв`язку з його смертю, відповідно до ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб"; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області () виплатити ОСОБА_1 (реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1 ) суму пенсії, що підлягала виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців - ОСОБА_2 в розмірі 473198 (чотириста сімдесят три тисячі сто дев`яносто вісім) грн 32 коп., які були нараховані на виконання рішень Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2020 р. у справі № 520/13718/2020; від 27.07.2021 р. у справі №520/9115/21; від 29.09.2022 р. у справі №520/6388/22 і залишилась недоодержаною у зв`язку з його смертю, відповідно до ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб"; стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) сплачену суму судового збору у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов.2, м. Харків, 61022, код ); у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2024 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишено без задоволення; рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.04.2024 по справі № 520/822/24 - в частині задоволення позову залишено без змін.

Позивач у зв`язку із набранням законної сили вказаним судовим рішенням 11.08.2024 р. тримав виконавчий лист від Харківського окружного адміністративного суду у справі №520/822/24, який направив разом із заявою у відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Також, зі змісту поданої до суду позивачем заяви вбачаються доводи стосовно того, що 12.08.2024 р. було направлено до відповідача у справі копії рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.04.2024 р. у справі №520/822/24 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2024 р. у справі №520/822/24 з відміткою про набрання законної сили та просив відповідача виконати самостійно рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.04.2024 у справі № 520/822/24.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 19.08.2024 р. №24232-23463/А-02/8-2000/24 позивача було повідомлено про те, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду 17.04.2024 року у справі №520/822/24 до Реєстру внесено дані ОСОБА_1 із зазначенням суми боргу. Виплата сум пенсії, які нараховані на виконання рішення судів, боржниками в яких визнані органи Пенсійного фонду України виконуються в межах покладених зобов`язань та відповідно до черговості, які визначається датою набрання судом законної сили. Станом на серпень поточного року погашено заборгованості за рішеннями судів, які набрали законної сили по 19.09.2020 включно. Із посиланням на обставини незатвердженості бюджету Пенсійного фонду України на 2024 рік вказано, що кошти на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду на І, ІІ та ІІІ квартали поточного року не передбачено. Враховуючи зазначене вище, суму доплати нараховану на виконання рішення суду в розмірі 473198,32 грн буде проведено за наявності виділення коштів на цю мету з Державного бюджету України.

Зі змісту поданої до суду заяви та долучених до такої доказів встановлено, що 21.08.2024 р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень було відкрито виконавче провадження, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.08.2024 року ВП №75853547.

В подальшому, 11.09.2024 р. державним виконавцем за не виконання рішення суду в повному обсязі накладено на Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області штраф у розмірі 5100,00 грн та 15.10.2024 р. державним виконавцем за не виконання рішення суду в повному обсязі накладено на Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області штраф у розмірі 10200,00 грн.

Заявником у поданій до суду заяві вказано, що станом на 28.10.2024 р., виходячи з інформації про виконавче провадження по справі, що зазначена у автоматизованій системі виконавчого провадження, стан виконавчого провадження: відкрито, а станом на теперішній час рішення суду не виконано.

Надаючи оцінку вищевказаним обставинам, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ст.124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Положеннями ст. 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст. 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи.

Так, Конституційний Суд України, розглядаючи справу №1-7/2013 у рішенні від 26.06.2013 року, звернув увагу, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року № 11-рп/2012).

Згідно з приписами ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" вказав, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).

В рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 року Європейський Суд з прав людини вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

У справі Сорінг проти Об`єднаного Королівства від 07.07.1989 Європейський суд визначив, що на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції. Поза сумнівом, вирішення справи в суді без невиправданого і необґрунтованого зволікання є запорукою ефективного захисту особою своїх прав. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням, зазначено в Концепції Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Стосовно частини вимог заяви позивача, що стосуються визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених відповідачем на виконання рішення суду від 17.04.2024 року у справі №520/822/24 суд зазначає таке.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом. До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

Згідно з ч.6 ст.383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача суд постановляє ухвалу про залишення заяви без задоволення, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому статтею 294 цього Кодексу. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 4 ст.249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.

З аналізу зазначених вище норм права вбачається, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований в тому числі і приписами статті 383 Кодексу, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду чи умисне ухилення від вчинення будь-яких дій, спрямованих на його виконання, що порушує законні права та інтереси позивача.

При цьому, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статей 383, 249 КАС України можливе лише у разі встановлення факту протиправного невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених саме рішенням суду на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

В рамках розгляду заяви встановлено, що судовим рішенням у справі №520/822/24, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 суму пенсії, що підлягала виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців - ОСОБА_2 в розмірі 473198 грн 32 коп., які були нараховані на виконання рішень Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2020 р. у справі № 520/13718/2020; від 27.07.2021 р. у справі №520/9115/21; від 29.09.2022 р. у справі №520/6388/22 і залишилась недоодержаною у зв`язку з його смертю, відповідно до ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Своєю чергою відповідач у листі від 19.08.2024 року №24232-23463/А-02/8-2000/24 повідомив позивача, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду 17.04.2024 року у справі №520/822/24 до Реєстру внесено дані ОСОБА_1 із зазначенням суми боргу, а виплата сум пенсії, які нараховані на виконання рішення судів, боржниками в яких визнані органи Пенсійного фонду України виконуються в межах покладених зобов`язань та відповідно до черговості, які визначається датою набрання судом законної сили. При цьому позивача було повідомлено про те, що суму доплати нараховану на виконання рішення суду в розмірі 473198,32 грн буде проведено за наявності виділення коштів на цю мету з Державного бюджету України.

Відтак, суд вважає, що вчинені відповідачем дії, спрямовані на фактичне виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.04.2024 року у справі №520/822/24.

При цьому, суд звертає увагу, що грошові кошти у вигляді заборгованості з пенсії, які належать позивачу, не є власністю Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, не знаходяться на його рахунках. Фактично, у повному обсязі виконання судового рішення можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України, після отримання їх від головного розпорядника коштів Міністерства соціальної політики України, розпорядником нижчого рівня - Пенсійним фондом України. Виділення коштів із державного бюджету на фінансування відповідної бюджетної програми не залежить від волі окремого територіального органу Пенсійного фонду України.

Аналогічного висновку, а саме про те, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, дійшов Верховний Суд у постановах від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а, від 13.06.2018 у справі №757/29541/14-а, від 07.11.2019 у справі №420/70/19, від 23.04.2020 у справі №560/523/19, Другий апеляційний адміністративний суд у постанові від 27.01.2025 року у справі №520/822/24.

Отже, з огляду на викладене вище, на переконання суду, відсутні підстави для задоволення вимог заяви позивача в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не належного виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.04.2024р. у справі №520/822/24, яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 суми пенсії в розмірі 473198,32 грн.

Своєю чергою суд зазначає, що згідно із положеннями ст. 381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-1 і 383 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Згідно із ст. 382-1 КАС України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду. За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Враховуючи викладене суд зазначає, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, про що просить заявник, є правом суду, а не обов`язком.

З аналізу зазначених вище положень слід дійти висновку про те, що встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання свої зобов`язань у межах відповідної справи. Тобто, встановлення судового контролю при ухваленні судового рішення по суті позовних вимог попереджує неналежне виконання відповідачем обов`язків, що виникли внаслідок задоволення позовних вимог позивача.

Як вже було вказано судом, відповідачем було повідомлено позивача про те, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду 17.04.2024 року у справі №520/822/24 до Реєстру внесено її дані із зазначенням суми боргу, а виплата сум пенсії, які нараховані на виконання рішення судів, боржниками в яких визнані органи Пенсійного фонду України виконуються в межах покладених зобов`язань та відповідно до черговості, які визначається датою набрання судом законної сили.

Однак, станом на час розгляду цієї заяви з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що відповідачем не було подано до суду пояснень або доказів повного виконання судового рішення.

Суд враховує доводи та посилання заявника стосовно тривалого часу не виконання судового рішення, проте зазначає, що до суду не надано доказів того, що відповідачем невиконання судового рішення у справі № 520/822/24 здійснюється умисно.

Надаючи оцінку вказаному вище, суд зазначає, що згідно із Конституцією України Державний бюджет України і бюджетна система України встановлюється виключно законами. Такими законами є Закони України Про Державний бюджет України на кожний рік та Бюджетний кодекс України.

Відповідно до п.п. 20 та 29 ч. 1 ст. 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що рішення суду у справі №520/822/24 в частині виплати заборгованості не виконано з незалежних від відповідача причин.

Положеннями ч.2 ст. 382-1 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно із приписами ч.3 ст.382-1 КАС України встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, суд з огляду на приписи ст. 382-1 КАС України приходить до висновку про наявність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у двомісячний строк після набрання чинності ухвали подати до Харківського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.04.2024 року у справі №520/822/24 в частині виплати нарахованих сум.

Відповідно до ч.6 ст. 382-1 КАС України ухвала суду про задоволення заяви та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення є остаточною і оскарженню не підлягає. Заперечення на таку ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 382-3 цього Кодексу.

Керуючись положеннями ст. ст. 241, 243, 248, 256, 294, 295, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 в порядку статей 382, 383 КАС України про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених відповідачем - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області по виконанню рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.04.2024 р. у справі №520/822/24 залишене без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2024 р. у справі №520/822/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) у двомісячний строк після набрання чинності цієї ухвали подати звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду вiд 17.04.2024 у справі №520/822/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

У задоволенні іншої частини вимог заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Мельников Р.В.