Справа № 420/22054/24
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2025-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/22054/24
Перша інстанція: суддя Катаєва Е.В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Турецької І.О.,

Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2024р. по справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2024р. ГУ ПФУ в Одеській області звернулося до суду із позовом до ВПВР УЗПВР в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_1 , у якому просило:

- визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 2.07.2024р. ВП №72903761 про накладення штрафу у розмірі 10 200грн..

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що державним виконавцем при винесенні оскаржуваної постанови про накладення штрафу за невиконання рішення суду не було враховано, що невиконання боржником рішення суду відбулось з поважних причин, а саме через відсутність відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду.

Посилаючись на вказане просило позов задовольнити.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2024р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Одеській області, посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати та прийняти у справі нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено наявності поважних причин невиконання рішення суду, а тому державним виконавцем правомірно та обґрунтовано прийнято постанову про накладення штрафу на боржника.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.08.2023р. по справі №420/12798/23, яке набрало законної сили 15.09.2023р., зобов`язано ГУ ПФУ: 1) нарахувати та виплачувати з 1.07.2021р. ОСОБА_1 щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2 000грн. відповідно до Постанови КМУ від 14.07.2021р. №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум; 2) провести з 1.03.2022р. та з 1.03.2023р. перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, обчисленої в розмірі 83% грошового забезпечення та проіндексованої відповідно до вимог Постанов КМУ від 16.02.2022р. №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» та від 24.02.2023р. №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

20.09.2023р. Одеським окружним адміністративним судом видано ОСОБА_1 виконавчі листи по справі за №420/4169/24 на кожну вимогу зобов`язального характеру окремо.

Відділом ПВР 28.09.2023р. за заявою стягувача ОСОБА_1 прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження №72903761 з виконання виконавчого листа №420/4169/24 від 20.09.2023р. про зобов`язання ГУ ПФУ нарахувати та виплачувати з 1.07.2021р. ОСОБА_1 щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2 000грн. відповідно до Постанови КМУ від 14.07.2021р. №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

ГУ ПФУ на підставі рішення суду від 15.08.2023р. по справі №420/12798/23 проведено нарахування ОСОБА_1 щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2 000грн. відповідно до Постанови КМУ від 14.07.2021р. №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» без обмеження її максимального розмір. Розмір пенсії ОСОБА_1 з 1.11.2023р. становить 26 019,82грн..

Перерахунок пенсії проведено за період з 1.07.2021р. по 31.10.2023р., але доплата пенсії з 1.07.2021р. по 28.02.2022р. відсутня, оскільки на підставі, рішення суду по справі №420/7685/21 проведено перерахунок пенсії з 1.10.2020р. без обмеження її максимального розміру. Сума доплати за період з 1.03.2022р. по 30.10.2023р. склала 39 623,2грн. та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації.

Про виконання рішення суду ГУ ПФУ в межах повноважень повідомлено державного виконавця своїм листом від 13.10.2023р. №1500-0505-5/145368, у якому боржник ГУ ПФУ повідомляв про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.08.2023р. по справі №420/12798/23 та те, що вже проведено перерахунок пенсії з 1.07.2021р. з урахуванням доплати до пенсії.

В подальшому, 19.04.2024р. старшим державним виконавцем Пхіденком О.С направлено до боржника вимогу №12501 щодо виконання вимог рішення суду, на яку ГУ ПФУ листом від 2.05.2024р. №1500-0505-5/67604 повідомлено, що перерахунок пенсії проведено за період з 1.07.2021р. по 31.10.2023р., але доплата пенсії з 1.07.2021р. по 28.02.2022р. відсутня, оскільки на підставі рішення суду по справі №420/7685/21 проведено перерахунок пенсії з 1.10.2020р. без обмеження її максимальним розміром та оскільки питання виплати пенсії без обмеження максимальним розміром не розглядалось в зобов`язанні щодо проведення нарахування з 1.07.2021р. щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2 000грн. відповідно до постанови КМУ від 14.07.2021р. за №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» в зазначеному рішенні суду по справі №420/12798/23.

На підставі вказаного, 4.06.2024р. відділом ПВР прийнято постанову про накладення штрафу у розмірі 5 100грн. на ГУ ПФУ.

Вказана постанова оскаржена у судовому порядку та рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 8.08.2024р. по справі №420/18389/24 визнано протиправною і скасовано постанову Відділу ПВР від 4.06.2024 ВП №72903761 про накладення на ГУ ПФУ штрафу у розмірі 5 100грн.

Проте, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.10.2024р. по справі №420/18389/24 рішення суду першої інстанції від 8.08.2024р. скасовано та прийнято нове, яким у задоволенні позову ГУ ПФУ відмовлено у повному обсязі.

В подальшому, за повторне невиконання без поважних причин рішення суду, 2.07.2024р. відділом ПВР в рамках ВП №72903761 прийнята постанова про накладення штрафу у розмірі 10 200грн. на ГУ ПФУ.

Не погоджуючись із вказаною постановою про накладення штрафу, пенсійний орган звернувся в суд із даним позовом.

Перевіряючи правомірність оскаржуваної постанови, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує її незаконність та скасування, судова колегія виходить з наступного.

В силу приписів ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу №1-7/2013 у рішенні від 26.06.2013р., звернув увагу, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п.2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012р. № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012р. № 11-рп/2012).

Відповідно до ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Положеннями ч.2,4 ст.372 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.1 ЗУ "Про виконавче провадження" за №1404-VIII від 2.06.2016р. (надалі - Закон №1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (надалі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1, 2 ст.63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч.6 ст.26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню,- протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч.1 ст.75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника-фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб-200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу-300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання судового рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Як вбачається із матеріалів справи, на виконання рішення суду боржник ГУ ПФУ зобов`язаний з 1.07.2021р. нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2 000грн..

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що в матеріалах виконавчого провадження наявний перерахунок пенсії з 1.02.2021р. з урахуванням доплати до пенсії 2 000грн., який проведено ГУ ПФУ - 10.10.2023р..

Проте, судовою колегією встановлено, що доплата до пенсії не врахована під час визначення позивачу заборгованості пенсії, перерахованої за попередній період на виконання рішення суду.

Як вважає ГУ ПФУ, що доплата пенсії з 1.07.2021р. по 28.02.2022р. відсутня, оскільки на підставі рішення суду по справі №420/7685/21 проведено перерахунок пенсії з 1.10.2020р. без обмеження її максимальним розміром, а питання виплати пенсії без обмеження максимальним розміром не розглядалось в зобов`язанні щодо проведення нарахування з 1.07.2021р. щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2 000грн. в зазначеному рішенні суду по справі №420/12798/23.

Однак, судова колегія вважає такі посилання пенсійного органу необґрунтованими, оскільки предмети спорів у справах №420/7685/21 та №420/12798/23 не є тотожними, вони регулюють різні періоди та аспекти пенсійних виплат стягувача.

Так, рішенням суду від 23.06.2021р. по справі №420/7685/21 вирішено зобов`язати ГУ ПФУ провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 1.10.2020р. без обмеження її максимальним розміром. Натомість рішенням суду від 15.08.2023р. по справі за №420/12798/23 зобов`язано ГУ ПФУ провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 1.07.2021р. з урахуванням доплати до пенсії 2 000грн..

Апеляційний суд, звертає увагу на те, що ГУ ПФУ не виконало рішення у справі №420/12798/23 у повному обсязі, що підтверджується відсутністю доплати 2 000грн. у розрахунку заборгованості пенсії, сформованої після перерахунку пенсії на виконання рішення суду, незважаючи на зобов`язання, встановлені судом.

При цьому, судова колегія вважає, що не виконання рішення суду в частині нарахування та виплати стягувачу доплати до пенсії у розмірі 2 000грн. за минулий період з 1.07.2021р. у розрахунок заборгованості пенсії не підтверджена наявністю поважних причин.

Також, ГУ ПФУ не заперечується, що заборгованість пенсії не виплачена взагалі, однак вважає поважними причини невиконання рішення суду в цій частині, оскільки виплата таких коштів здійснюватиметься після отримання певного бюджетного фінансування.

Апеляційний суд зазначає, що в даному випадку пенсійний орган, як орган державної влади, зобов`язаний у повному обсязі виконувати судові рішення, що набрали законної сили.

У свою чергу, аналізуючи вищевикладені вимоги законодавства, судова колегія вважає, що постанови про накладення штрафу за невиконання судового рішення можуть бути винесені лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення.

Саме пенсійний орган, як суб`єкт владних повноважень, зобов`язаний довести належними доказами факт виконання рішення суду.

Отже, враховуючи те, що пенсійним органом не надано відповідних та належних доказів того, що до прийняття оскаржуваної постанови державного виконавця, ним було виконано усі вимоги судового рішення, апеляційний суд приходить до висновку про правомірність прийняття оскаржуваної постанови про накладення штрафу.

Враховуючи вищевказане, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для скасування оскаржуваної постанови постанову ВПВР УЗПВР в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 2.07.2024р. ВП №72903761 про накладення штрафу у розмірі 10 200грн., оскільки державний виконавець у спірних правовідносинах діяв у відповідності до вимог законодавства та у межах наданих йому повноважень.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311, 315, 316, 322 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2024р. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту постановлення, остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: І.О. Турецька

Л.П. Шеметенко