Справа № 642/7761/24
Суддя: Грінчук О. П.
Дата ухвалення: 2025-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

"31" січня 2025 р.
Справа № 642/7761/24
Провадження №2-а/642/1/25
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

31 січня 2025 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Грінчук О.П.,

за участю секретаря Панової М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення сторін) в приміщенні суду в м. Харкові адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській обл. Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

До Ленінського районного суду м.Харкова надійшов вказаний адміністративний позов, в якому позивач просив скасувати постанову інспектора вз. 1 роти 3 бат. 1 Управління патрульної поліції в Харківській обл. Департаменту патрульної поліції Терентьєва Р.В. серії ЕНА №3520109 від 21.11.2024 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 127 КУпАП. Вказав, що постанова не відповідає фактичним обставинам справи, не містить посилань на докази та на технічні засоби фіксації адміністративного правопорушення, покази свідків. Перехід дороги поза пішохідним переходом спричинений поганим самопочуттям, погодними умовами та необхідністю потрапити до укриття. На підставі викладеного просив скасувати вищевказану постанову.

Ухвалою суду від 10.12.2024 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

18.12.2024 через Електронний суд надійшов відзив від Департаменту патрульної поліції про відсутність підстав для задоволення позову з наступних підстав. Так, представник відповідача вказав, що 21.11.2024 в м. Харкові, вул. Зброярська, 1, було виявлено пішохода, який здійснив перехід проїзної частини, яка має шість смуг для руху, у невстановленому місці. Поліцейським встановлено особу пішохода, яким виявився ОСОБА_1 , 1953 р.н. Встановивши, що подія має склад адміністративного правопорушення, за результатом розгляду справи інспектором вз.1 роти 3 бат. 1 УПП в Харківській обл. ст. лейтенантом поліції Терентьєвим Р.В. винесено оскаржувану постанову серії ЕНА №3520109 від 21.11.2024 за ч.1 ст. 127 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 порушено п. 4.14 г ПДР України. Зазначене порушення зафіксовано на камеру, посилання на яку наявне в оскаржуваній постанові. До відзиву представником відповідача надано відеофайли, засвідчені ЕЦП, на яких відтворено подію 21.11.2024 за участю позивача, а саме перехід в неналежному місці та встановлення особи порушника, та розгляд справи. Також долучено скріншот з відеозапису, на якому зафіксовано момент вчинення адміністративного правопорушення. Враховуючи викладене, представник відповідача вважав спірну постанову такою, яка винесена на законних підставах.

25.12.2024 позивачем подано відповідь на відзив, згідно якої позивач вказав, що оскаржувана постанова не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки перехід ним здійснено за адресою м.Харків, вул. Малиновського, 1, по пішохідному переходу. Вважав, що в нього наявні були обставини, що пом`якшують відповідальність, що не було враховано інспектором та не застосовано до нього положень ст. 22 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно постанови інспектора вз.1 роти 3 бат. 1 УПП в Харківській обл. ст. лейтенанта поліції Терентьєва Р.В. серії ЕНА №3520109 від 21.11.2024, 21.11.2024 о 13 год. 17 хв. в м.Харкові, вул. Зброярська (кол. назва Малиновського), 1, пішохід ОСОБА_1 здійснив перехід проїзної частини поза пішохідним переходом, чим порушив п. 4.14 «г» ПДР України, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 127 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 255 грн. Також в постанові наявна відмітка про відмову ОСОБА_1 ставити будь-які підписи, передбачені в такій постанові.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до п. 2 розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 р. № 1395, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати ст. 283 КУпАП.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Правилами дорожнього руху (ПДР) України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюється єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 1.3 ПДР передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з пунктом 1.4 Правил дорожнього руху кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пунктом 1.5 Правил дорожнього руху визначено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно зі статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про дорожній рух» пішохід зобов`язаний: рухатися по тротуарах, пішохідних або велосипедних доріжках, узбіччях, а вразі їх відсутності - по краю проїзної частини автомобільної дороги чи вулиці; перетинати проїзну частину автомобільної дороги, вулиці по пішохідних переходах, а вразі їх відсутності - на перехрестях по лінії тротуарів і узбіч; керуватися сигналами регулювальника та світлофора в місцях, де дорожній рух регулюється; не затримуватися і не зупинятися без необхідності на проїзній частині автомобільної дороги, вулиці і залізничному переїзді; не переходити проїзну частину автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів безпосередньо перед транспортними засобами, що наближаються, поза пішохідними переходами при наявності роздільної смуги, а також у місцях, де встановлені пішохідні чи дорожні огородження; стримуватися від переходу проїзної частини при наближенні транспортного засобу з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом; не виходити на проїзну частину із-за нерухомого транспортного засобу або іншої перешкоди, що обмежує видимість, не переконавшись у відсутності транспортних засобів, що наближаються.

Згідно з вимогами пункту 4.7 Правил дорожнього руху пішоходи повинні переходити проїзну частину по пішохідних переходах, у тому числі підземних і надземних, а у разі їх відсутності - на перехрестях по лініях тротуарів або узбіч.

Відповідно до п. п. «г» п. 4.14 ПДР України пішоходам забороняється: переходити проїзну частину поза пішохідним переходом, якщо є розділювальна смуга або дорога має чотири та більше смуг для руху в обох напрямках, а також у місцях, де встановлено огородження.

Частиною 1 ст. 127 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за … перехід пішоходами проїзної частини у невстановлених місцях або безпосередньо перед транспортними засобами, що наближаються, у вигляді накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно п.п. 2,3 ч.1 ст.23 Закону України Про Національну поліцію, поліція відповідно до покладених на неї завдань, виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 222 КУпАП, Органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення … правил дорожнього руху … за ч.1 ст. 127 КУпАП.

Пунктом 4 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 визначено, що в разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

За змістом пунктів 1 та 2 розділу III Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 127 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною першою статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/ розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Так, постановою серії ЕНА №3520109 від 21.11.2024, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 4.14 "г" ПДР України, тобто за ч.1 ст. 127 КУпАП.

До відзиву відповідач додав відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, на якому відтворено подію адміністративного правопорушення 21.11.2024 за участю позивача ОСОБА_1 , процедуру розгляду справи та винесення поліцейським постанови ЕНА №3520109 від 21.11.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 127 КУпАП.

Суд, переглянувши надані відеозаписи, встановив, що позивач, пішохід Попов О.В., здійснив перехід проїзної частини, яка має шість смуг руху, поза пішохідним переходом, зі сторони вул.Полтавський шлях, 45, м. Харків, на сторону вул. Зброярська (Малиновського), 1, м. Харків, після чого Позивач здійснив ще один перехід проїзної частини, але вже по пішохідному переходу. Після чого поліцейські під`їхали до Попова О.В. та почали встановлювати його особу. Далі з відео вбачається, що поліцейський провів розгляд справи про адміністративне правопорушення, за результатами якого ним винесено постанову ЕНА №3520109 від 21.11.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 127 КУпАП, за фактом порушення п. 4.14 "г" ПДР України.

Також зі змісту вказаної постанови судом встановлено, що в оскаржуваній постанові в графі 7 наявне посилання на камеру 472752, реєстратор Xiaomi 70 маі, на яку, відповідно, зафіксовані вказані відеофайли.

Отже, суд вважає надані відповідачем відеозаписи належними та допустимими доказами інкримінованого правопорушення.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Також, ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в ході судового розгляду судом встановлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 проведений поліцейським з дотриманням вимог ст.ст. 279, 280 КУпАП.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, за своїм змістом, відповідає положенням ст. 283 КУпАП.

В той час, доводи позивача про те, що наведені в постанові обставини не відповідають фактичним обставинам, повністю спростовуються наданими відповідачем доказами, які досліджені судом, оскільки ними доведено подію і склад вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 127 КУпАП.

Крім того, посилання позивача на те, що інспектором не застосовано положення ст. 22 КУпАП, враховуючи наявність пом`якшуючих обставин, а саме що він є особою похилого віку, інвалідом 2 групи, перебував під сильним душевним хвилюванням, його життю загрожувала небезпека через повітряну тривогу, суд не бере до уваги з наступних підстав.

Так, застосування можливості звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення є правом, а не обов`язком особи, якою здійснюється розгляд справи про адміністративне правопорушення, та при наявності обставин, передбачених ст. 34 КУпАП. Окрім цього, наявність у той момент повітряної тривоги та загрози життю позивачу, на що останній посилається в позові та у відповіді на відзив, не підтверджується жодними доказами. Також суд звертає увагу, що доводи позивача є за своєю суттю та змістом суперечливими, оскільки він одночасно зазначає, що ним не порушувались ПДР та він здійснив перехід проїзної частини в передбаченому пішохідним переходом місці, та водночас позивач зазначає, що він щиро розкаювався у вчиненому та що його дії не спричинили тяжких наслідків. Також позивачем не доведено його перебування в стані сильного душевного хвилювання. При цьому, перебування позивача на стаціонарному лікуванні не може бути підставою для порушень ПДР України.

На підставі викладеного, суд вважає, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 127 КУпАП складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, винесена з дотриманням процедури і порядку, встановленого КУпАП, а тому є законною та не підлягає скасуванню.

Таким чином, позов задоволенню не підлягає.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а в задоволенні позову відмовлено, витрати зі сплати судового збору необхідно віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 5, 22, 127, 222, 268, 279, 280, 283, 251-252, 288-289 КУпАП, ст.ст. 9, 12, 73-77, 90, 241-246, 262, 286 КАС України, суд -

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській обл. Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення складено 31.01.2025.

Відомості про сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач Управління патрульної поліції в Харківській обл. Департаменту патрульної поліції, , м. Харків, вул. Шевченка, 315-а;

Головуючий: