Справа № 320/17677/24
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2025-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2025 року №320/17677/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кочанової П.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Парі Рітейл» до Київської міської ради, Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради про визнання протиправним та скасування підпункту 3.9 пункту 3 рішення КМР №7240/7281 від 02.11.2023, визнання дій неправомірними,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Парі Рітейл» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Київської міської ради, Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати підпункт 3.9. пункту 3 рішення Київської міської ради II Сесії IX Скликання «Про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Парі Рітейл» земельної ділянки в оренду для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі на вул. Нижній Вал, 51 у Подільському районі міста Києва» від 02.11.2023 року №7240/7281, наступного змісту: «сплатити кошти за користування земельною ділянкою з моменту набуття права власності на об`єкти нерухомого майна, розташовані на ній, до моменту реєстрації права оренди на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно з розрахунком, який є невід`ємною частиною договору оренди земельної ділянки»,

- визнати неправомірними дії Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради щодо здійснення попереднього розрахунку розміру коштів з методикою розрахунку відповідно до пп.3.9. п.3 рішення від 02.11.2023 №7240/728 щодо земельної ділянки на вул. Нижній Вал, 51 у Подільському районі міста Києва з моменту набуття права власності на об`єкти нерухомого майна, розташованій на ній по 29.02.2024, який є додатком до листа Департаменту КМДА № 05708-3872 від 21.03.2024.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03 травня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №320/17677/24 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що пп.3.9 п.3 рішення Київської міської ради II Сесії IX Скликання «Про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Парі Рітейл» земельної ділянки в оренду для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі на вул. Нижній Вал, 51 у Подільському районі міста Києва» від 02.11.2023 №7240/7281 порушують майнові права позивача, фактично зобов`язавши повторно виконати обов`язок щодо внесення плати за користування земельною ділянкою під належним товариству об`єктом нерухомості за весь період, починаючи з моменту набуття останнього у власність.

У позові наголошено, що товариством за період оформлення документації для укладання договору оренди з відповідачем-1 вже сплачено земельний податок, що відповідачами взагалі не враховано.

Натомість, наявність умов для виникнення кондиційних зобов`язань має бути доведена, що, в свою чергу, відповідачами не досліджено та не виконано.

Окрім цього, позивач вказував, що приписами чинного законодавства передбачено перелік істотних умов договору оренди землі, а включення ультимативного пп.3.9 рішення від 02.11.2023 року №7240/7281 не входить до переліку істотних, є не узгодженим та є безпідставним.

Зауважено, що виникнення у товариства обов`язку з внесення орендної плати зумовлюється саме укладанням договору оренди земельної ділянки та державною реєстрацією такого права, а тому вимагати сплату за користування земельною ділянкою є в даному випадку передчасним.

Як наслідок, дії відповідача-2 позивач вважає необґрунтованими, передчасними та протиправними.

Також зазначав про протиправність дій відповідача-2 при здійсненні попереднього розрахунку відповідно до пп.3.9 п.3 рішення від 02.11.2023 № 7240/728 щодо земельної ділянки по вул. Нижній Вал, 51 в м. Києві з моменту набуття права власності на об`єкти нерухомого майна, розташованій на ній по 29.02.2024.

Відповідач-1 надав до суду відзив, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки надані позивачем докази вжиття заходів щодо розроблення та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та технічної документації щодо інвентаризації земель свідчить про свідоме затягування ним процесу технічної документації із землеустрою та оформлення права оренди земельної ділянки, а отже про його недобросовісну, необачливу поведінку і відсутність вини органу місцевого самоврядування у тривалому не оформленні права користування земельною ділянкою за товариством.

Таким чином, наголошено на законності прийнятого п.3.9 рішення Київської міської ради від 02.11.2023 № 7240/7281.

Надані позивачем докази на підтвердження сплати земельного податку відповідач-1 вважає недоведеними та безпідставними.

Відповідач-2 також заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначивши у відзиві, що саме з вини позивача відбулась вагома затримка процесу технічної документації із землеустрою та оформленні права оренди земельної ділянки, що зумовило утворення заборгованості зі сплати коштів за користування земельною ділянкою з моменту набуття права власності на об`єкти нерухомого майна.

Вважає обґрунтованими прийняття п.3.9 в рішенні Київської міської ради від 02.11.2023 № 7240/7281, оскільки відповідно до ст.1212 Цивільного кодексу України позивач має сплатити безпідставно збережені кошти за зобов`язанням зі сплати за користування земельною ділянкою до моменту оформлення права на землю.

Отже, спірний пункт рішення відповідача-1 є законним, спрямованим на реалізацію принципу платності землекористування та ефективним позасудовим засобом захисту прав територіальної громади міста Києва га отримання коштів за користування приватними особами комунальною землею.

Зауважено, що надані позивачем докази про сплату земельного податку є недоведеними та необґрунтованими.

Окрім цього, відповідачем-2 заявлено клопотання про закриття провадження у справі, оскільки на його думку даний спір не відноситься до адміністративної юрисдикції, а належить розгляду в порядку господарського судочинства.

У відповіді на відзив позивач наголошував, що доводи відповідачів про затягування товариством процесу оформлення землі в оренду є надуманими та маніпулятивними.

Повторно наголошено, що відповідачами не було доведено умов наявності кондикційних відносин, що виключає передчасне застосування до позивача ст.1212 ЦК України під час прийняття оскаржуваного пункту в рішення відповідача-1.

Зауважено, що Департаментом при розрахунку заборгованості взагалі не враховано плату за землю за період з 2013 року по 2024 рік, що додатково свідчить про свавільні, неузгоджені та безпідставні дії відповідачів.

Окрім цього, викладено заперечення проти задоволення клопотання Департаменту про закриття провадження у справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Парі Рітейл» про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та у порядку загального позовного провадження відмовлено.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року у задоволенні клопотання Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради про закриття провадження у справі №320/17677/24 відмовлено.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариству з обмеженою відповідальністю «Парі Рітейл» належить на праві власності адміністративна нежитлова будівля загальною площею 9951,3 кв.м за адресою: м. Київ, вул. Нижній Вал, 51, на підставі договору купівлі-продажу будівлі № 2463, укладеного з ПАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» 21.12.2012. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.06.2014.

Судом установлено, що позивач звернувся до Київської міської ради із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою від 14.03.2013 за вх. 08/3837 щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,33 га, розташованою на вул. Нижній Вал, 51 у Подільському районі міста Києва, для експлуатації та обслуговування адміністративних будівель.

Листом Департаменту від 18.03.2014 № позивача повідомлено, що за результатами розгляду клопотання ТОВ «Парі Рітейл» від 14.03.2013 № К-20796 з приводу надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для експлуатації та обслуговування адміністративних будівель на вул. Нижній Вал, 51 у Подільському районі міста Києва підготовлено та погоджено відповідний проект рішення Київської міської ради, який опрацьовується відповідно до Регламенту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

У подальшому ТОВ «Парі Рітейл» повторно подано аналогічне клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою від 28.01.2019.

За результатами розгляду клопотання ТОВ «Парі Рітейл» про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою Київською міською радою прийнято рішення від 30.07.2020 № 326/9405, яким ТОВ «Парі Рітейл» надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Нижній Вал, 51 у Подільському районі м. Києва орієнтовною площею 0,33 га (земельна ділянка комунальної власності територіальної громади міста Києва) в оренду на 10 років для експлуатації та обслуговування адміністративної будівлі згідно з планом-схемою (додаток до рішення).

У подальшому Департаментом розглянуто технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель, подану ТОВ «Парі Рітейл» через центр надання адміністративних послуг (ЦНАП) із заявою від 17.05.2021 № 50371-01-03 та повідомлено про необхідність усунення ряду зауважень, а саме:

затвердити печаткою замовника підпис уповноваженої особи на титульній сторінці; додати підтвердження виконання топографо- геодезичних і картографічних робіт у місцевій системі координат УСК-2000;

провести обов`язкову державну експертизу технічної документації землеустрою щодо інвентаризації земель відповідно до статті 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації».

Надалі, розглянувши технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель (з врахуванням попередніх зауважень) та заяву ТОВ «Парі Рітейл» від 13.01.2022 № 64025-1-03 Київською міською радою прийнято рішення від 02.11.2023 № 7240/7281, яким вирішено:

1. затвердити технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПАРІ РІТЕЙЛ» для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі на вул. Нижній Вал, 51 у Подільському районі м. Києва;

2. передати ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПАРІ РІТЕЙЛ», за умови виконання пункту 3 цього рішення, в оренду на 10 років земельну ділянку площею 0,3252 га (кадастровий номер :85:328:0003) для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі (код виду цільового призначення - 03.10, для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку) на вул. Нижній Вал, 51 у Подільському районі міста Києва із земель комунальної власності територіальної громади міста Києва у зв`язку з набуттям права власності на нерухоме майно, яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13 червня 2014 року, номер запису 6408115 (категорія земель - землі житлової та громадської забудови, заява ДП від 13 січня 2022 року № 64025- 01-03, справа № 314129257).

3. ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПАРІ РІТЕЙЛ»:

3.1 виконувати обов`язки землекористувача відповідно до вимог статті 96 Земельного кодексу України;

3.2 у місячний строк надати до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) документи, визначені законодавством, необхідні для укладення договору оренди земельної ділянки;

3.3. питання майнових відносин вирішувати в установленому порядку;

3.4 забезпечити вільний доступ для прокладання нових, ремонту та експлуатації існуючих інженерних мереж і споруд, що знаходяться в межах земельної ділянки;

3.5 виконати вимоги, викладені в листах Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 22 квітня 2020 року № 4627/0/09/19-20, Департаменту охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 20 липня 2020 року № 066-2403, Головного управління Держгеокадастру у м. Києві від 06 травня 2020 року № 97-26-0.32-1576/35-20, Міністерства культури та інформаційної політики України від 20 грудня 2021 року № 15238/6.11.1;

3.6 під час використання земельної ділянки дотримуватися обмежень у її використанні, зареєстрованих у Державному земельному кадастрі;

3.7 питання сплати відновної вартості зелених насаджень або укладення охоронного договору на зелені насадження вирішувати відповідно до рішення Київської міської ради від 27 жовтня 2011 року № 384/6600 «Про затвердження Порядку видалення зелених насаджень на території міста Києва» (зі змінами і доповненнями);

3.8 у разі необхідності проведення реконструкції чи нового будівництва питання оформлення дозвільної та проектно-кошторисної документації вирішувати в порядку, визначеному законодавством України;

3.9 сплатити кошти за користування земельною ділянкою з моменту набуття права власності на об`єкти нерухомого майна, розташовані на ній, до моменту реєстрації права оренди на земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно з розрахунком, який є невід`ємною частиною договору оренди земельної ділянки.

На підставі рішення Київської міської ради від 02.11.2023 № 7240/7281 Відповідачем-2 підготовлено проект договору оренди земельної ділянки та попередній розрахунок орендної плати і відповідно суми коштів, що підлягають сплаті ТОВ «Парі Рітейл» відповідно до пункту 3.9 рішення Київської міської ради від 02.11.2023 № 7240/7281.

У зв`язку із виникненням розбіжностей між сторонами щодо формулювання окремих умов зазначеного договору оренди земельної ділянки позивач неодноразово звертався із заявами щодо зміни та узгодження його окремих умов.

За результатами опрацювання Департаментом зазначених заяв ТОВ «Парі Рітейл» повідомлено наступне:

- листами Департаменту від 06.02.2024 № 05716-1660, від 09.04.2024 № 05716-4837 повідомлено, що розрахунок коштів за користування земельною ділянкою з моменту набуття права власності на об`єкти нерухомого майна, розташовані на ній, до моменту реєстрації права оренди на земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, передбачений пунктом 3.9 рішення від 02.11.2023 № 7240/7281, може бути здійснений Департаментом після укладення договору оренди цієї земельної ділянки з відповідним обов`язком для Товариства щодо такого розрахунку у договорі оренди;

- листом Департаменту від 06.02.2024 № 05716-1660 повідомлено, що оскільки ТОВ «Парі Рітейл» надано витяг № НВ-024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, сформований 03.01.2024, Департаментом вживаються заходи для отримання витягу з урахуванням коефіцієнта індексації за 2023 рік.

- листом від 23.02.2024 № 05716-2498 повідомлено, що Департаментом підготовлено проект договору та здійснено розрахунок розміру орендної плати за цю земельну ділянку від 15.02.2024 № НГО/2024-62429, а також направлено Позивачу зазначений проект договору оренди земельної ділянки та розрахунок розміру орендної плати;

- листом Департаменту від 02.04.2024 № 05708-4447 щодо врахування попередньо сплачених коштів за користування земельною ділянкою до суми остаточного розрахунку повідомлено, що Департамент не є контролюючим органом у сфері оподаткування, уповноваженим на проведення відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків, контроль своєчасності подання платниками податків передбаченої законом звітності, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків, зборів, платежів згідно з положеннями статті 191 Податкового кодексу України.

Не погоджуючись із підпунктом 3.9. пункту 3 рішення Київської міської ради II Сесії IX Скликання «Про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Парі Рітейл» земельної ділянки в оренду для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі на вул. Нижній Вал, 51 у Подільському районі міста Києва» від 02.11.2023 року №7240/7281, та похідними діями Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради щодо здійснення попереднього розрахунку розміру коштів з методикою розрахунку відповідно до пп.3.9. п.3 рішення від 02.11.2023 №7240/728 щодо земельної ділянки на вул. Нижній Вал, 51 у Подільському районі міста Києва з моменту набуття права власності на об`єкти нерухомого майна, розташованій на ній по 29.02.2024, який є додатком до листа Департаменту КМДА № 05708-3872 від 21.03.2024, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що ст. 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Законом, який регулює земельні правовідносини, є Земельний кодекс України від 25.10.2001 №2768-III (далі ЗК України), а також прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу нормативно-правові акти.

Порядок передачі земельних ділянок в оренду встановлено ст. 124 ЗК України.

Згідно ч. 1 ст. 123 ЗК України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі:

надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення;

формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Відповідно до ч.2 ст. 122 ЗК України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Відповідно до частини 1 статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Положеннями частини 2 статті 116 ЗК України визначено, що набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Частиною 5 статті 116 ЗК України визначено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

За приписами ч. 1 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Норми ч. 2 ст. 120 ЗК України передбачають, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Згідно з частиною 6 статті 120 ЗК України, істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти, крім об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації.

Укладення договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов`язане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера.

За змістом частини 1 статті 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також умовами укладеного між сторонами (власником і орендарем) договору оренди землі.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі (ст. 6 Закону).

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 16 Закону України "Про оренду землі" укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами земельних торгів. Таким чином, підставою укладення договору оренди землі комунальної власності є відповідне рішення органу місцевого самоврядування.

Згідно ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку, а в разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також і орендну плату за водний об`єкт (абз. 7 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про оренду землі»).

Системний аналіз наведених приписів свідчить, що орендна плата за земельні ділянки державної чи комунальної власності сплачується орендарем з дня виникнення права користування земельною ділянкою, а саме з дня реєстрації договору оренди земельної ділянки, якщо інше не встановлено умовами договору.

Положення ст.120 ЗК України кореспондують з положеннями статті 377 Цивільного кодексу України, з яких вбачається, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно ст. 31 ЗК України договір оренди землі припиняється, зокрема, у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці.

Так, ст. 206 ЗК України унормовано, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

За приписами пп. «в» ч. 1 ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

З урахуванням п.288.4 ст. 288 ПК України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

За визначенням пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

У розумінні положень п.п. 14.1.72, 14.1.73 п. 14.1 ст. 14, п.п. 269.1.1, 269.1.2 п. 269.1, п. 269.2 ст. 269, п.п. 270.1.1, 270.1.2 п. 270.1 ст. 270, п. 287.6 ст. 287, 288 ПК України платником земельного податку є власник земельної ділянки або землекористувач, якими може бути фізична чи юридична особа. Обов`язок сплати цього податку для його платника виникає з моменту набуття (переходу) в установленому законом порядку права власності на земельну ділянку чи права користування нею і триває до моменту припинення (переходу) цього права.

Таким чином, підставою для справляння плати за землю у вигляді орендної плати є укладений між власником землі та землекористувачем відповідний договір оренди, порядок укладення якого встановлений Земельним кодексом та Законом України «Про оренду землі».

Як встановлено судом та не заперечується сторонами у справі, між позивачем та Київською міською радою договір оренди земельної ділянки не укладався до теперішнього часу, як і не був він укладений з попереднім власником нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці.

Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» визначено, що істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Поряд з цим, включення до оскаржуваного рішення відповідача-1 пп.3.9 обов`язку ТОВ «Парі Рітейл» стосовно «сплати коштів за користування земельною ділянкою з моменту набуття права власності на об`єкти нерухомого майна, розташовані на ній, до моменту реєстрації права оренди на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно з розрахунком, який є невід`ємною частиною договору оренди земельної ділянки» не є істотною умовою договору оренди землі.

З матеріалів справи вбачається, що позивач згоди на включення до проекту договору вказаного обов`язку товариства не надавав.

Більше того, вказаний обов`язок є неузгодженим, недоведеним та передчасним з огляду на наступне.

У контексті ідентифікації правової природи означених коштів суд зазначає, що останні не є орендною платою, безпідставно утримуваною ним та належною до перерахування відповідачу-1, як орендодавцю земельної ділянки комунальної власності, адже за змістом ч. 11 ст. 120, ч. 1 ст. 93 ч. 1 ст. 124, ст. 125 ЗК України, ст. ст. 16, 17 Закону України «Про оренду землі» саме по собі виникнення у Товариства права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для виникнення у нього й права оренди земельної ділянки, на якій такий об`єкт розміщений та яка не була відведена в оренду попередньому власнику.

Натомість, таке право оренди земельної ділянки у товариства ще не виникло й станом до сьогодні, оскільки воно обумовлюється не лише прийняттям відповідного рішення органом місцевого самоврядування, а й укладенням на його підставі договору оренди земельної ділянки та державною реєстрацією цього права.

Враховуючи викладене, виникнення у позивача обов`язку з внесення орендної плати за користування земельною ділянкою є передчасним.

При цьому, до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладання договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є своїм змістом кондикційними.

Посилання Київської міської ради у підпункті 3.9. пункту 3 рішення відповідача-1 щодо обов`язку сплати позивачем відповідних платежів за своєю структурою є аргументом щодо наявності кондиційних відносин між сторонами, про що також свідчить пояснювальна записка № ПЗН-З7746 від 24.01.2022 до проекту рішення Київської міської ради про надання ТОВ «Парі Рітейл» в оренду земельної ділянки.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Для вирішення спору щодо стягнення з власника об`єкта нерухомого майна, безпідставно збережених коштів орендної плати згідно із статтями 1212-1214 Цивільного кодексу України за фактичне користування без належних на те правових підстав, земельною ділянкою комунальної власності, на якій цей об`єкт розташований необхідно, насамперед, з`ясувати: а) чи наявні правові підстави для використання земельної ділянки; б) яка площа земельної ділянки та чи є вона сформованою відповідно до вимог земельного законодавства; в) в якому розмірі підлягають відшкодуванню доходи пов`язані із безпідставним збереженням майна розраховані відповідно до вимог земельного законодавства, а саме на підставі нормативної грошової оцінки землі.

Аналогічна правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 10.02.2020 у справі № 922/981/18.

Водночас, до матеріалів справи відповідачами не надано доказів для виникнення кондиційних зобов`язань.

Окрім цього, в листуваннях між сторонами щодо аргументів товариства про сплату земельного податку та врахування цього при обрахунку заборгованості, Департаментом не вчинено жодних дій для з`ясування цих обставин, натомість покладено обов`язок доведення в повному обсязі на позивача.

Таким чином, підпункт 3.9 пункту 3 рішення Київської міської ради містить лише посилання на обов`язок сплати коштів без обґрунтування з боку органу місцевого самоврядування порушення або обмеження його речових прав на земельну ділянку саме внаслідок стягнення з позивача, як фактичного землекористувача, безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати; не містить розрахунку таких коштів; не містить обґрунтування періоду, за який такі кошти мають бути стягнені, не зазначено розмір ділянки, тобто не доведено правомірність застосування до правовідносин статті 1212 ЦК України при прийнятті рішення від 02.11.2023 року №7240/7281.

При цьому, в межах даної справи суд не надає оцінку аргументам відповідачів щодо причин затримки укладення договору оренди, оскільки це не є предметом розгляду справи та не впливає на оцінку доводів підстав позову.

Крім цього, позивач і не заперечував проти належності сплати відповідних коштів за користування землею, натомість наголошував, що до укладання договору оренди товариством виконано свій обов`язок шляхом сплати земельного податку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що доводи органу місцевого самоврядування про наявність у ТОВ Парі Рітейл кондиційних зобов`язань є передчасним та таким, що порушує права та інтереси позивача, оскільки спірний пункт позбавляє права позивача на заперечення такого обов`язку та визначеної суми.

Крім цього, суд зазначає, що відповідачі не позбавлені права на звернення до суду в порядку господарського судочинства для стягнення належних, на їх думку, безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою.

Саме в межах такого порядку буде дотримано права та інтереси всіх учасників вказаних правовідносин та дотримано принцип змагальності сторін.

Більш того, суд наголошує, що оскаржуваний підпункт рішення Київської міської ради порушує право позивача на оренду земельної ділянки, що передбачено пунктами 1, 2 даного рішення, та фактично гальмує процедуру оформлення відповідного договору.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість та задоволення позовної вимоги про визнання протиправним та скасування підпункту 3.9. пункту 3 рішення Київської міської ради II Сесії IX Скликання «Про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Парі Рітейл» земельної ділянки в оренду для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі на вул. Нижній Вал, 51 у Подільському районі міста Києва» від 02.11.2023 року №7240/7281, наступного змісту: «сплатити кошти за користування земельною ділянкою з моменту набуття права власності на об`єкти нерухомого майна, розташовані на ній, до моменту реєстрації права оренди на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно з розрахунком, який є невід`ємною частиною договору оренди земельної ділянки».

Поряд з цим, вимога про визнання неправомірними дії Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради щодо здійснення попереднього розрахунку розміру коштів з методикою розрахунку відповідно до пп.3.9. п.3 рішення від 02.11.2023 №7240/728 щодо земельної ділянки на вул. Нижній Вал, 51 у Подільському районі міста Києва з моменту набуття права власності на об`єкти нерухомого майна, розташованій на ній по 29.02.2024, який є додатком до листа Департаменту КМДА № 05708-3872 від 21.03.2024 не підлягає задоволенню, оскільки відповідачем-2 правомірно та у межах повноважень вчинялись дії на виконання підпункту 3.9. пункту 3 рішення Київської міської ради від 02.11.2023 року №7240/7281.

Доводів щодо порушення процедури вчинення Департаментом відповідних дій позивачем не зазначено, натомість оцінка здійсненому фактичному розрахунку заборгованості та надання оцінки підстав такого нарахування в рамках даного спору судом не надається.

При цьому, скасування підпункту 3.9. пункту 3 рішення Київської міської ради від 02.11.2023 року №7240/7281 має наслідком припинення похідних дій Департаменту, що є повним та фактичним відновленням прав та інтересів позивача та не потребує додаткового визнання дій відповідача-2 протиправними.

Решта доводів та посилань сторін у справі висновків суду не спростовують.

Судом враховується, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно положень ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню частково.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи платіжних інструкцій від 22.04.2023 № 3399 та № 2298, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 6 056,00 грн. Відтак, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, суд присуджує на користь позивача судові витрати у розмірі 3 028,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1.

Керуючись ст.ст. 72-77, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Парі Рітейл» до Київської міської ради, Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради про визнання протиправним та скасування підпункту 3.9 пункту 3 рішення КМР №7240/7281 від 02.11.2023, визнання дій неправомірними - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати підпункт 3.9. пункту 3 рішення Київської міської ради II Сесії IX Скликання «Про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Парі Рітейл» земельної ділянки в оренду для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі на вул. Нижній Вал, 51 у Подільському районі міста Києва» від 02.11.2023 року №7240/7281, наступного змісту: «сплатити кошти за користування земельною ділянкою з моменту набуття права власності на об`єкти нерухомого майна, розташовані на ній, до моменту реєстрації права оренди на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно з розрахунком, який є невід`ємною частиною договору оренди земельної ділянки».

В іншій частині задоволення позовних вимог- відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Парі Рітейл» (69002, Запорізька обл., м. Запоріжжя, проспект Соборний, 90, ) судовий збір у розмірі 3 028,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, ).

Повний текст судового рішення складено та підписано 30 січня 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кочанова П.В.