Справа № 576/133/25
Суддя: Сапон О. В.
Дата ухвалення: 2025-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 576/133/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2025 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді: Сапона О.В.,

секретаря: Самойленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глухові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 22 листопада 2023 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 винесено постанову №6003 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Згідно цієї постанови позивач не з`явився 30.09.2024 до збірного пункту 1 відділу (м. Глухів) ІНФОРМАЦІЯ_1 без поважної причини. Однак, він жодного повідомлення, повістки щодо явки на відповідну дату до ТЦК не отримував та ніколи не ухилявся від явки за вимогою працівників центру комплектування. За станом здоров`я він має право на відстрочку, його дружина є інвалідом ІІ групи, що є також підставою відстрочки. 11 грудня 2024 року він перебував в ТЦК, але його ніхто не повідомив про наявність відносно нього постанови про притягнення до адмінвідповідальності. Крім того, описова часина даної постанови взагалі не містить викладу диспозиції правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП. У зв`язку з цим вважає, що постанова була винесена за відсутності належних та допустимих доказів з грубим порушенням вимог чинного законодавства України, є незаконною, просить скасувати її та стягнути з відповідача судовий збір.

Крім того, позивач просить поновити строк звернення до суду, який ним пропущений у зв`язку з отриманням копії оскаржуваної постанови лише 14.01.2025 року.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, суть якого зводиться до того, що ОСОБА_1 повинен був з`явитись 30.09.2024 для звірки даних або повідомити про причини неявки шляхом звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування, однак не з`явився, хоча був повідомлений належним чином шляхом проставлення 24.09.2024 у поштовому повідомленні відмітки про відсутність ОСОБА_1 за адресою місця його фактичного проживання згідно даних в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Також 15.11.2024 сержантом ОСОБА_3 відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення №6003 за ч.3 ст.210-1КУпАП, роз`яснено зміст ст.63 Конституції України, а також його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, повідомлено про час та місце розгляду справи, про що свідчить підпис останнього у протоколі. 22.11.2024 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 винесено постанову №6003 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Тому у відповідача було достатньо підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а постанова по справі є обгрунтованою.

В судовому засіданні відповідач також просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 з підстав, що зазначені у відзиві на позов.

З урахуванням наведених позивачем доводів щодо поважності пропуску строку звернення до суду, суд приходить до висновку, що пропущений позивачем строк звернення до суду необхідно поновити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, суд прийшов до наступних висновків.

Так, згідно п. 1 ч.1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що постановою т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 №6003 від 22 листопада 2024 року позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Відповідно даної постанови позивач не прибув за викликом на збірний пункт до 1 відділу (м ІНФОРМАЦІЯ_2 без поважної причини, чим порушив вимоги абз.2 ч.ч.1,3 ст. 22 Закону України „Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію та ч.10 ст.1 Закону України „Про військовий обов`язок і військову службу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити, окрім іншого, опис обставин, установлених під час розгляду справи; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Так, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи також вбачається, що 15 листопада 2024 року у присутності позивача ОСОБА_4 складений протокол №6003 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП. Позивачу повідомлено про часта місце розгляду справи, а саме 22.11.2024 року о 09 годині, вручена копія протоколу, про що свідчить підпис останнього у протоколі.

У спірній постанові зазначено, що позивачем порушено вимоги абз.2 ч.ч.1,3 ст. 22 Закону України „Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію (далі Закон №3543-XII) та ч.10 ст.1 Закону України „Про військовий обов`язок і військову службу (далі Закон №2232-XII).

Так, ч.10 ст.1 Закону № 2232-XII, окрім іншого, передбачено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

За ст. 42 цього Закону керівники, інші посадові особи органів виконавчої влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також підприємств, установ, організацій та закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності та громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, підготовки громадян України до військової служби, взяття на військовий облік, направлення для проходження базової військової служби, проходження служби у військовому резерві, проходження зборів, мобілізаційної підготовки та мобілізаційної готовності, призову на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, прибуття за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.

Стаття 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачає обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Частиною 1 цієї статті визначені обов`язки громадян, а саме: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.

Частина 3 цієї ж статті передбачає, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

В той же час, абзацом 4 пункту 79 постанови Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 „Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів зазначено, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, у тому числі організовують оповіщення та у разі потреби можуть здійснювати безпосередньо через військових посадових осіб, військовослужбовців, державних службовців, працівників, визначених рішенням керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання (роботи, навчання тощо) шляхом вручення повісток під їх особистий підпис (додаток 11) та/ або рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям.

Крім того, відповідно до пункту 21 постанови Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок № 560) за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

При цьому пунктами 30, 30-2 Порядку № 560 визначено, що повістка може формуватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів або оформлюватися на бланку, який заповнюється представником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Реєстраційний номер повістки фіксується в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Повістки, сформовані за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, можуть, як централізовано друкуватися і надсилатися військовозобов`язаним та резервістам засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення, так і друкуватися та вручатися військовозобов`язаним та резервістам під час оповіщення у роздрукованому вигляді.

Згідно з підпунктом 2 пункту 41 Порядку № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку, серед іншого, є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

З приєднаних до відзиву відповідача документів вбачається, що ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , поштою було направлено повістку №212758 про явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ) на 09 годину 30.09.2024 для звірки даних, яка повернулась до відправника з відміткою на конверті про відсутність адресата за вказаною адресою.

Таким чином, проставлення у довідці, поштовому повідомленні відмітки про відсутність ОСОБА_1 за вказаною адресою ( АДРЕСА_1 ) є належним підтвердженням оповіщення про його виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Водночас, під час складання протоколу ОСОБА_1 було роз`яснено зміст статті 63 Конституції України, доведено його права та обов`язки, які передбачені ст.268 КУпАП , повідомлено про час та місце розгляду справи, про що свідчить підпис ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення № 6003.

При цьому, позивач на розгляд справи не з`явився, причини неявки не повідомив, своїм правом заявити клопотання, надати докази, скористатися правовою допомогою не скористався.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із вимогами ч. 1ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_1 без поважних причин не з`явився за повісткою, що свідчить про вчинення ним адміністративного правопорушення, його дії були правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а тому у відповідача були достатні підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Твердження позивача про необізнаність щодо складання відносно нього постанови та відсутність доказів на підтвердження вчинення ним правопорушення спростовується самими матеріалами справи.

Отже, постановляючи оскаржувану постанову, відповідач діяв правомірно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а оскаржувана постанова є обґрунтована, тобто прийнята з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. В свою чергу позивачем не надано будь-яких належних доказів, які б спростовували факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Враховуючи наявні факти порушення, інші доводи позивача не можуть бути прийняті до уваги, оскільки доведені факти порушення переважують наведені аргументи.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову підстави для стягнення судових витрат у відповідності до ст. 139 КАС України відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 5, 6, 19, 20, 77, 90, 139, 242, 246, 250, 286 КАС України суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити в зв`язку із його необґрунтованістю.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Полтавську, Сумську та Харківську області, з місцезнаходженням у місті Харкові протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Глухівського міськрайонного суду О.В.Сапон