Справа № 200/8750/24
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2025-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

29 січня 2025 року Справа №200/8750/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Куденкова К.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі ГУ ПФУ, відповідач), в якому просить: - визнати протиправним і скасувати рішення від 28 жовтня 2024 року П/С № 90 про відмову в оформленні і виплаті недоотриманої пенсії після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Амвросіївка Донецької області у сумі 71975,33 грн; - зобов`язати оформити і виплатити спадщину у вигляді недоотриманої пенсії після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Амвросіївка, Донецької області у сумі 71975,33 грн згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від двадцять другого жовтня дві тисячі двадцять четвертого року, яке зареєстроване у спадковому реєстрі № 73166029, виданого Другою Селидівською державною нотаріальною конторою.

На обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на протиправну відмову відповідача в оформленні і виплаті недоотриманої пенсії після смерті ОСОБА_2 , посилаючись на те, що позивачка, - ОСОБА_1 звернулась із заявою на виплату недоотриманої пенсії 24 жовтня 2024 року, а спадкодавець, - ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто пройшло більше ніж три роки з дня смерті.

Відповідач надав відзив на адміністративний позов яким просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначає, що відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_2 перебувала на обліку в органах Пенсійного фонду України та отримувала пенсію. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , померла. Посилається на те, що 24.10.2024 ОСОБА_1 звернулась до уповноваженого органу Пенсійного фонду із заявою № 6384 щодо оформлення недоотриманої пенсії за померлу ОСОБА_2 відповідно до статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058 від 09.07.2003. Для оформлення недоотриманої пенсії надані скановані оригінали документів: - заява щодо виплати недоотриманої пенсії від 28.10.2024 № 6384; - е-паспорт (ID-картка) ОСОБА_1 № НОМЕР_1 ; - довідка щодо реєстрації місця проживання особи ОСОБА_1 від 20.02.2020 № 827; - картка платника податків на ім`я ОСОБА_1 ; - свідоцтво про право на спадщину за законом від 22.10.2024 НТЕ №147009; - витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 22.10.2024 № 78831801; - свідоцтво про смерть ОСОБА_2 від 06.12.2021 серія НОМЕР_2 ; - довідка за реквізитами банківської установи АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 . Посилається на те, що при розгляді документів встановлено, що згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 звернулась із заявою на виплату недоотриманої пенсії 24.10.2024, тобто пройшло більше ніж три роки з дня смерті до дня звернення за отриманням пенсії, тобто недоотримані суми пенсії відсутні. Зазначає, що за наслідком розгляду заяви від 24.10.2024 № 6384 та поданих документів було прийнято рішення щодо відмови ОСОБА_1 у оформленні та виплаті недоотриманої суми пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 оскільки виявлені порушення норм чинного законодавства, а саме вимог ст. 46 Закону № 1058.

Ухвалою суду від 23 грудня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, витребувано докази.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта громадянина України № НОМЕР_1 , виданого 04.06.2019.

ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ з заявою від 24.10.2024, в якій просила виплатити недоотриману пенсію у зв`язку зі смертю пенсіонера ОСОБА_2 .

Рішенням ГУ ПФУ від 28.10.2024 П/С № 90 вирішено відмовити в оформленні та виплаті недоотриманої пенсії ОСОБА_1 » оскільки виявлені порушення норм чинного законодавства, а саме вимог ст. 46 Закону №1058. Зазначено, що при розгляді документів встановлено, що згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 звернулась з заявою на виплату недоотриманої пенсії 24.10.2024, тобто пройшло більше ніж три роки з дня смерті до дня звернення за отриманням пенсії, тобто недоотримані суми пенсії відсутні.

До суду надана копія свідоцтва про смерть ОСОБА_2 серія НОМЕР_2 від 06.12.2021, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 6 грудня 2021 року складено відповідний актовий запис № 1228.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 жовтня 2024 року установлено, що спадкоємцем майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є її донька ОСОБА_4 . Зазначено, що спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з недоотриманої пенсійної виплати станом на 22 вересня 2021 року складає 71 975,33 грн.

Відповідно до копії витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 78831801 від 22.10.2024 установлено, що до спадкового реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є: реєстрація видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до якого спадкодавець є ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а спадкоємець є позивач.

Частиною 1 ст. 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що в цьому Кодексі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

У відповідності до ч. 1 ст. 19 КАС України встановлено, що 1. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом; 6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; 9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; 10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; 11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю; 12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень"; 13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років". 14) спорах із суб`єктами владних повноважень з приводу проведення аналізу ефективності здійснення державно-приватного партнерства; 15) спорах, що виникають у зв`язку з оголошенням, проведенням та/або визначенням результатів конкурсу з визначення приватного партнера та концесійного конкурсу.

Відповідно до ст. 1227 Цивільного кодексу України встановлено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Частиною 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Статтею 52 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Отже, недоотриману у зв`язку зі смертю пенсіонера пенсію особа, яка має відповідне право, може отримати у встановленому ст. 52 Закону № 1058-IV порядку або в порядку спадкування.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що позивач в цій справі звертається за захистом саме спадкових прав на недоотримані спадкодавцем за життя пенсійні виплати.

При цьому, зі змісту позовної заяви випливає, що позивач просить виплатити недоотриману пенсію, яка вже увійшла до складу спадщини.

Правовідносини щодо звернення члена сім`ї за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера в порядку ч. 2 ст. 52 Закону № 1058-IV не є спірними в межах цієї справи.

У цьому випадку адміністративні правовідносини між позивачем та відповідачем - відсутні, оскільки ОСОБА_1 звернулася за захистом права на спадщину.

Зазначене відповідає висновкам Верховного Суду, які наведені в постанові від 11.06.2019 у справі № 180/754/17.

Отже, позовні вимоги не стосуються оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання особою пенсійних виплат. Позивач мотивував позовну заяву порушенням приписів цивільного законодавства та права власності на успадковані кошти. Предметом позовних вимог є зобов`язання відповідача виплатити позивачу нараховані, але не отримані спадкодавцем за життя суми пенсії, що ввійшли до складу спадщини. Вказані вимоги є майновими. Тому спір слід розглядати за правилами цивільного судочинства.

Зазначене відповідає висновками Великої Палати Верховного Суду, які наведені в постанові від 04.09.2019 у справі № 750/7865/18, а також у постанові від 27 березня 2019 року у справі №286/3516/16.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 238 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі: якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі.

Суд роз`яснює, що цей спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 238, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі № 200/8750/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала складена в повному обсязі 29 січня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Куденков