Справа № 380/20774/24
Суддя: Морська Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

31 січня 2025 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді: Морської Г.М., розглянувши у письмовому провадженні заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову у справі за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови, -

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач), в якому просить: визнати протиправною та скасувати постанову відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ 057088 від 11.09.2024.

Ухвалою від 30.10.2024 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

30.01.2025 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, у якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, зокрема постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №057088 від 11.09.2024, що перебуває на примусовому виконанні Пустомитівського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (виконавче провадження №76831549), до завершення розгляду справи №380/20774/24 та набранням рішенням суду законної сили.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову, позивач посилається на те, що «…Однак, як стало відомо Позивачу, у зв`язку з невиконанням постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ 057088 від 11.09.2024 року, що оскаржується, щодо Позивача ФОП ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження №76831549 та накладено арешт на кошти, що знаходяться на банківських рахунках…».

Позивач зазначає, що станом на сьогодні кошти, що знаходяться на банківських рахунках ФОП ОСОБА_1 , арештовано, внаслідок чого завдано шкоди Позивачу, як суб`єкту підприємницької діяльності, та фактично зупинено його діяльність. Зокрема, накладення арешту на поточні рахунки Позивача унеможливлює виплату заробітної плати, виконання зобов`язань щодо сплати податків та інших обов`язкових платежів, що в свою чергу тягне за собою ненадходження коштів до відповідних бюджетів, а також унеможливлює розрахунки з контрагентами тощо. Такі обставини вказують на те, що в разі незастосування заходів забезпечення позову буде унеможливлений ефективний захист прав Позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Крім того, стверджує, що у разі встановлення протиправності оскаржуваної постанови та задоволення позовних вимог про її скасування, позивачу доведеться докласти значних зусиль і витрат, щоб відновити свої права та повернути свої кошти, стягнення яких буде здійснено Пустомитівським відділом державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області у разі, якщо стягнення не буде зупинено.

Надаючи оцінку поданій заяві про забезпечення позову, суд застосовує наступні правові норми.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Таким чином, суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Дослідивши наведені в обґрунтуванні для вжиття відповідних заходів забезпечення позову підстави в їх сукупності, провівши аналіз положень чинного законодавства України, що регулює порядок забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Відповідно до ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Суд відзначає, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Наведеною вище нормою процесуального закону передбачено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення позову і суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Водночас, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 № 9 та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ" від 06.03.2008 № 2, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Суд відмічає, що предметом оскарження у даній адміністративній справі є постанова відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ 057088 від 11.09.2024.

Тобто між сторонами виник спір, щодо правомірності винесення відповідачем постанови про накладення адміністративно-господарського штрафу.

Згідно ч.1 ст.3 ЗУ «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Відтак, спірна постанова відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті є виконавчим документом та підлягає примусовому виконанню.

Поряд з цим, суд зауважує, що заходи забезпечення позову мають бути вжиті в межах позовних вимог та бути співмірними (пропорційними) з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

У заяві позивач стверджує, що у зв`язку з невиконання спірної постанови Пустомитівським відділом державної виконавчої служби у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження №ВП76831549 щодо примусового виконання спірної постанови №ПШ 057088.

На підтвердження вказаного позивач долучила скрішот з Автоматизованої системи виконавчого провадження.

З дослідженого документу судом встановлено, що органом державної виконавчої служби 20.01.2025 відкрито виконавче провадження ВП №76831549, боржник ОСОБА_1 , стягувач Державна служба України з безпеки на транспорті.

Разом з тим, результати пошуку виконавчих проваджень в АСВП не містять інформації щодо якого саме виконавчого документу відкрите виконавче провадження ВП76831549. Зокрема до заяви про забезпечення позову не долучено копії постанови про відкриття виконавчого провадження у якій міститься інформація за яким виконавчим документом воно відкрито.

Вказане позивачем виконавче провадження може бути відкрите на виконання інших виконавчих документів, які не є спірними в межах адміністративної справи №380/20774/24.

Відтак, твердження позивача що виконавче провадження ВП76831549 відкрите саме на виконання постанови, правомірність якої є предметом розгляду у даній справі не знайшло свого підтвердження під час розгляду поданої заяви про забезпечення позову.

Аналіз змісту заяви про забезпечення позову дає підстави для висновку про не надання належних доказів, які б у своїй сукупності могли свідчити про те, що невжиття заходів, про які просить представник позивача, може істотно ускладнити чи унеможливити:

1) виконання рішення суду, прийнятого за результатом розгляду даної справи;

2) ефективний захист порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся;

3) поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Отже, позивачем до клопотання про забезпечення позову не надано жодного доказу на підтвердження його обґрунтованості. Відтак, суд відмовляє у задоволенні такого клопотання.

Згідно з ч. 5 ст. 154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 8 ст. 154 КАС України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 150-157, 243, 248 КАС України,

ухвалив:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення.

У разі постановляння ухвали в порядку письмового провадження ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Морська Г.М.