Справа № 160/25017/21
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2025-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод «Світондейл»
до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області)
про визнання протиправним та скасування припису,
09.12.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Завод «Світондейл» до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), поданий адвокатом Шпаком Володимиром Івановичем, в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати повністю припис Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) №222/2.3-2.5-7/21 від 02.07.2021 року, складений відносно ТОВ «Завод «Світондейл».
В обґрунтування позовних вимог вказано, що відповідачем було проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, за результатами якого складено акт відповідно до якого встановлено порушення законодавства, на підставі висновків акту відповідачем винесено припис. Позивач вважає вказаний припис відповідача протиправним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки прийнятий на підставі хибних висновків до який прийшов відповідач під час проведення планового заходу. З огляду на вказане позивач просив задовольнити позовні вимоги.
14.12.2021 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду позов залишено без руху, через невідповідність вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України та встановлено позивачу строк для усунення недоліків.
На виконання вимого ухвали від 14.12.2021 року позивач усунув недоліки позовної заяви у встановлений судом строк.
17.01.2022 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання по справі.
03.02.2022 року сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду у підготовче судове засідання не з`явились, від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим для реалізації права відповідача для поданні відзиву на позовну заяву відкладено підготовче судове засідання.
01.03.2022 року сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду у підготовче судове засідання не з`явились, у зв`язку з чим відкладено розгляд справи.
23.03.2022 року сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду у підготовче судове засідання не з`явились, у зв`язку з чим відкладено розгляд справи.
01.06.2022 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду зупинено провадження у справі до припинення або скасування воєнного стану на території Дніпропетровської області.
10.09.2024 року відповідно до розпорядження в.о. керівника апарату суду №582д та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Дєєву М.В.
12.09.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду справу прийнято до провадження, поновлено провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання по справі.
01.10.2024 року сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду у підготовче судове засідання не з`явились, від відповідача надійшло клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку з чим відкладено підготовче судове засідання.
09.10.2024 року у підготовчому судовому засіданні закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи до судового розгляду по суті.
28.10.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду задоволено клопотання відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
29.10.2024 року у судовому засіданні під час розгляду справи по суті задоволено клопотання відповідача та відкладено судове засідання на стадії розгляду справи по суті.
07.11.2024 року від відповідача надійшли пояснення по справі, відповідно до яких вказано, що відповідачем було проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, за результатами якого складено акт відповідно до якого встановлено порушення законодавства, на підставі висновків акту відповідачем винесено припис. Оскаржуваний припис є правомірним та таким, що винесено у відповідності до вимог чинного законодавства. З огляду на вказане відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
11.12.2024 року сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду не з`явились, у зв`язку з чим продовжено перерву на стадії розгляду справи по суті.
15.01.2024 року сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду не з`явились від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Отже, враховуючи клопотання сторін про розгляд справи без їх участі, судом вирішено продовжити розгляд справи по суті в порядку письмового провадження.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) було проведено плановий захід державного нагляду (контролю) Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод «Світондейл», за результатами якого складено акт від 24.06.2021 року №222/2.3-2.5-7/21.
Згідно висновків акту від 24.06.2021 року №222/2.3-2.5-7/21 перевіркою було встановлено порушення відповідно до яких провадження діяльності, що може мати шкідливий вплив на середовище життєдіяльності та здоров`я людини, а саме:
- ст. ст. 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», ст. ст. 3, 17 Закону України, «Про оцінку впливу на довкілля», ст. 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Постанова КМУ № 1010 від 13.12.2017, вимоги висновків державної екологічної експертизи № 326 від 26.12.2004, № 47 від 25.03.2008, № 298 від 05.08.2008 відповідно до Висновку № 47 від 25.03.2008 року державної екологічної експертизи, як складової частини комплексної державної експертизи, існуюче виробництво покрівельних та гідроізоляційних матеріалів викидує у атмосферне повітря щорічно 34.3694 т забруднюючих речовин. Після реалізації проекту об`єм викидів в атмосферне повітря збільшиться на 0,1135 т/рік та буде складати 34,4829 т/рік. Відповідно до Висновку № 298 від 05.08.2008 року державної екологічної експертизи, як складової частини комплексної державної експертизи, викид забруднюючих речовин в атмосферу від проектуємих джерел буде складати 1-3,4544 т/рік. Загальний валовий викид забруднюючих речовин відповідно до висновків №47 та № 298 по двум проммайданчикам складає 47,9373 т/рік. Відповідно до статистичної звітності 2-ТП (повітря) за 2019 рік загальна кількість викинутих в атмосферне повітря забруднюючих речовин і парникових газів 52.416 т, за 2020 рік 54,352 т. В ході перевірки виявлені невраховані джерела викидів забруднюючих речовин: місце перекачки бітуму з з/д цистерни до підземних резервуарів 2 од., місце зберігання та розливу масла, машина для термосклеювання пінополістирольних плит, які не обліковано в висновках №326 від 26.12.2004, №47 від 25.03.2008, №298 від 05.08.2008 державної екологічної експертизи. Крім того, відповідно до висновків №326 від 26.12.2004, №47 від 25.03.2008 року, №298 від 05.08.2008 державної екологічної експертизи, в процесі виробничої діяльності підприємства будуть утворюватися 16 видів відходів. Відповідно до інвентаризації джерел утворення відходів на ТОВ «Завод «ТехноНІКОЛЬ» розробленому у 2017 році на підприємстві утворюється 36 видів відходів. Крім того, відповідно до інвентаризації джерел утворення відходів на ТОВ «Завод «ТехноНІКОЛЬ» проектна потужність виробництва покрівельних та гідроізоляційних матеріалів - 20 млн.кв.м/рік, теплоізоляційних пінополістнрольннх плит -210000.0 м куб./рік В ході перевірки на розгляд надано довідку про виробництво покрівельних, гідроізоляційних та теплоізоляційних матеріалів від 11.06.2021, відповідно до якої за 2019 рік: виробництво покрівельних та гідроізоляційних матеріалів - 10,223938 млн.кв.м, виробництво теплоізоляційних матеріалів - 205,032 тис, куб.м; за 2020 рік; виробництво покрівельних та гідроізоляційних матеріалів 7.319944 млн.кв.м, теплоізоляційних матеріалів 258.272 тис.куб.м. За аналізом довідки, встановлено, що ТОВ «ЗАВОД «СВІТОНДЕЙЛ» збільшена потужність виробництва теплоізоляційних матеріалів в 2020 році. Фактично на теперішній час підприємством збільшено обсяги викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, збільшено кількість відходів, шо утворюються на підприємстві, а також збільшено обсяги виробленої продукції. Підприємством не дотримуються вимоги проектних рішень та висновків державної екологічної експертизи № 326 від 26.12.2004, № 47 від 25.03.2008, №298 від 05.08.2008. На підставі Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження критеріїв визначення планованої діяльності, яка не підлягає оцінці впливу на довкілля, та критеріїв визначення розширень і змін діяльності та об`єктів, які не підлягають оцінці впливу на довкілля» від 13.12.2017 №1010, встановлено, шо не підлягають оцінці впливу на довкілля: технічне переоснащення одиниць та вузлів технологічного устаткування, систем управління та автоматизації, які морально застаріли та у яких вичерпано технічний ресурс, шо розташовані в існуючих цехах, приміщеннях, без перепрофілювання, капітального ремонту, реконструкції об`єктів та підприємств, якщо в результаті такого переоснащення господарська діяльність не призведе до збільшення утворюваних та утворення нових видів небезпечних відходів, збільшення та/або появи нових джерел викидів в атмосферне повітря та скидів забруднюючих речовин у водні об`єкти, шумового, вібраційного, світлового, теплового та радіаційного забруднення, а також випромінення. Таким чином, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження критеріїв визначення планової діяльності, яка не підлягає оцінці впливу на довкілля, та критеріїв визначення розширень і змін діяльності та об`єктів, які не підлягають оцінці впливу довкілля» від 13.12.2017 №1010 виробнича діяльність підлягає оцінці впливу довкілля.
- Абзац другий частини першої статті 10 ЗУ №2707, підпункти 2.2.6,2.2.7 пункту 2.2 розділу II Правил, затверджених наказом №52 підприємством не здійснюється два рази на рік перевірка відповідності фактичних параметрів роботи ГОУ проектним показникам (ефективності роботи ГОУ) для забруднюючої речовини ІІ класу небезпеки (стирол), що підлягає очищенню (ДВ №№53, 54, 55);
- Абзац другий частини першої статті 10 ЗУ №2707, підпункти 2.2.2, 2.2.3 пункту 2.2 розділу ІІ Правил затверджених наказом №52 підприємством не розроблено інструкцію з експлуатації установки очистки газу від ДВ №33 та не ведеться журнал обліку її робочого часу експлуатація плитогазоочисного обладнання з порушенням вимог природоохоронного законодавства;
- Абзац десятий частини першої статті 10 ЗУ № 2707; Частини п`ята, шоста статті 11 ЗУ № 2707; пункт 2 Порядку, затвердженого ПКМУК 1780; наказ Мінприроди № 309 під час проведення перевірки виявлені необліковані в матеріалах інвентаризації джерела утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, на які відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря: дільниця виробництва рулонних матеріалів: - місце перекачки бітуму з з/д цистерн до підземних резервуарів 2 од. відкритий склад готової продукції. Дільниця виробництва теплоізоляційних плит: місце зберігання та розливу масла; - машина для термосклеювання пінополістирольних плит. Враховуючи вищевикладене, обсяги викидів від вищезазначених джерел утворення викидів необліковано у матеріалах інвентаризації викидів та не враховано у діючому дозволі на викиди. В зв`язку з цим, на вищезазначені джерела утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря;
- Абзац десятий частини першої статті 10 ЗУ № 2707; пункт 2 Порядку, затвердженого ПКМУ №1780; наказ Мінприроди 309 порушується порядок здійснення викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря;
- Абзац другий пункту 5 Порядку, затвердженого ПКМУК 1655; пункт 1 наказу Держстату №124 - Статистична звітність за формою 2 - ТП (повітря) на підприємстві складається не в повному обсязі;
- Абзац сьомий частини першої статті 10, стаття 29 ЗУ № 2707, ДСТУ 4276;2004 Підприємством у 2019-2020 не здійснювався контроль автотранспортних засобів на В.МІСТ забруднюючих речовин в відпрацьованих газах (димність);
- Частина друга статті 25 ВКУ; абзац другий пункту 1.3 розділу І Порядку, затвердженого наказом № 78 - Звіт про водокористування за формою № 2ТП-ВОДГОСП (річна) не складається;
- абзац 5 ст. 7, пункт в), є) г) частини 1 ст. 17 та частина 2 ст. 17, ст. 32, 33 Закону України «Про відходи» - Під час проведення перевірки виявлено невідповідність матеріалів розробленої інвентаризації джерел утворення відходів відповідно до фактичного стану по кількості видів відходів, а саме: відходи рукавичок, одноразових та відходи масок захисних медичних. Показник загального утворення відходів розраховано не достовірно, а саме: без урахування обсягів відходів не облікованих в матеріалах інвентаризації відходів;
- ст. 26 Закону України «Про відходи» - Технічні паспорти розроблено не на всі види відходів;
- Абзац четвертий пункту 10, пункт 11 Порядку, затвердженого ПКМУ №1360, пункт 1 глави 1 Інструкції затвердженої наказом №41 - Реєстрова карга розроблена не на всі види відходів;
- пункт г) частини 1 ст.17 Закону України «Про відходи» - первинний облік утворення на руху відходів на підприємстві по формі №1-ВТ ведеться не в повному обсязі;
- ст. 17, 32, 33, 34 України «Про відходи» - статистичний звіт по формі №1-«відхоли» підприємством складається не в повному обсязі;
- ст. ст. 17,33 Закону України «Про відходи» - під час візуального огляду території підприємства виявлено факти змішування та спільного зберігання різних видів відходів, а саме: - на території виробничого майданчику №1 в контейнері для зберігання побутового сміття виявлено факт спільного зберігання, відходів змету з території з твердими побутовими відходами; - на території виробничого майданчику № 1 в контейнері для зберігання побутового сміття виявлено факт спільного зберігання пляшок ПЕТ, відходів змету з території, з твердими побутовими відходами; - на території виробничого майданчику №2 в контейнері для зберігання побутового сміття виявлено факт спільного зберігання твердих побутових відходів з відходами тари з-під лакофарбових матеріалів;
- пункт є) частини 1 ст. 17, абзац 1 ст. 33, абзац 4 ст. 34 Закону України «Про відходи» - Договори щодо видалення чи утилізації відходів, що утворюються на підприємстві укладено не в повному обсязі.
На підставі висновків акту від 24.06.2021 року №222/2.3-2.5-7/21 Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) було винесено припис № 222/2.3-2.5-7/21 від 02.07.2021 року, відповідно до якого приписано Товариству з обмеженою відповідальністю «Завод «Світондейл»:
- виробничу діяльність здійснювати за наявності звіту та висновку з оцінки вливу на довкілля на виробництво покрівельних та гідроізоляційних матеріалів (полімерних і полімервмісних матеріалів, еластомерів, екструлованого пінополістиролу);
- розробити інвентаризацію джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря відповідно до фактичного стану підприємства з урахуванням всіх джерел утворення викидів та обсягів викидів;
- отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря з урахуванням всіх джерел викидів та обсягів викидів;
- не допускати здійснення викидів в атмосферне повітря від джерел утворення викидів забруднюючих речовин, обсяги викидів від яких не обліковано у матеріалах інвентаризації викидів та у діючому дозволі;
- виконувати умови Дозволів на викиди та не допускати викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря з перевищенням затверджених гранично допустимих викидів;
- після усунення порушення та проведення налагоджувальних робіт на ДВ №54 (Труба фільтру РУФ 3) провести повторний інструментальний контроль в присутності спеціалістів відділу інструментально-лабораторного контролю Дніпропетровської області Держекоінспекції Придніпровського округу;
- розробити інструкцію з експлуатації та забезпечити ведення журналу обліку робочого часу ПГОУ від ДВ №33;
- забезпечити проведення перевірки відповідності фактичних параметрів роботи ГОУ проектним показникам (ефективності ГОУ) два рази на рік для забруднюючих речовин ІІ класу небезпеки (стирол), що підлягає очищенню (ДВ №№53,54,55);
- забезпечити складання статистичної звітності по формі 2-ТП (повітря) в повному обсязі з урахуванням всіх джерел викидів та обсягів викидів у відповідності до вимог чинного законодавства;
- забезпечити здійснення контролю пересувних джерел викидів на вміст забруднюючих речовин у відпрацьованих газах у відповідності вимогам НД;
- забезпечити складання статистичної звітності по формі 2-ТП (водгосп) у відповідності до вимог чинного законодавства;
- розробити інвентаризацію відходів відповідно до фактичного стану підприємства з урахуванням всіх видів відходів, що утворюються при діяльності підприємства;
- визначити склад і властивості всіх видів відходів, що утворюються при діяльності підприємства, ступінь їх небезпечності для навколишнього природного середовища та здоров`я людини;
- розробити та погодити згідно вимог законодавства нормативи граничних показників утворення всіх видів відходів у технологічних процесах та нормативи питомих показників утворення всіх видів відходів, що утворюються при діяльності підприємства;
- розробити технічні паспорти відходів (ТПВ) на всі види відходів, що утворюються при діяльності підприємства;
- розробити реєстрові карти об`єктів утворення, оброблення та утилізації відходів на всі види відходів, що утворюються при діяльності підприємства;
- забезпечити ведення первинного обліку кількості відходів, що утворюються на підприємстві за формою 1-ВТ відповідно до вимог чинного законодавства у повному обсязі;
- забезпечити складання статистичної звітності по формі №1-«відходи» відповідно до вимог чинного законодавства у повному обсязі;
- забезпечити роздільне збирання та зберігання відходів різного морфологічного складу;
- укласти договори щодо видалення та утилізації всіх відходів та забезпечити заходи для їх максимальної утилізації, реалізації чи передачі їх іншим споживачам або підприємствам, установам, що займаються збиранням, обробленням та утилізацією відходів у відповідності до вимог законодавства.
Позивач не погоджується із вищевказаним приписом та вважає його таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, що і стало підставою для звернення з даною позовною заявою до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно статті 34 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25.06.1991 №1264-ХІІ (далі по тексту Закон України №1264-ХІІ) завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами.
Державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад здійснюють державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища.
Державному контролю підлягають використання і охорона земель, надр, поверхневих і підземних вод, атмосферного повітря, лісів та іншої рослинності, тваринного світу, морського середовища та природних ресурсів територіальних вод, континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України, природних територій та об`єктів, що підлягають особливій охороні, стан навколишнього природного середовища, а також дотримання заходів біологічної і генетичної безпеки щодо біологічних об`єктів навколишнього природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів у відкритій системі.
Частиною 1 статті 20-2 Закону України №1264-XII передбачено, що до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема, організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства: - про екологічну та радіаційну безпеку, про оцінку впливу на довкілля; про використання та охорону земель; про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів; про охорону атмосферного повітря; про охорону, захист, використання та відтворення лісів; про охорону, утримання і використання зелених насаджень; про використання, охорону і відтворення рослинного світу; про охорону, раціональне використання та відтворення тваринного світу; щодо дотримання правил створення, поповнення, зберігання, використання та державного обліку зоологічних, ботанічних колекцій і торгівлі ними; під час ведення мисливського господарства та здійснення полювання; про збереження об`єктів рослинного та тваринного світу, занесених до Червоної та Зеленої книг України, формування, збереження і використання екологічної мережі; про природно-заповідний фонд; про охорону, використання і відтворення риби та інших водних живих ресурсів; у сфері хімічних джерел струму в частині забезпечення екологічної безпеки виробництва хімічних джерел струму та утилізації відпрацьованих хімічних джерел струму, ведення обліку обсягів накопичення відпрацьованих хімічних джерел струму та передачі їх на утилізацію; щодо дотримання вимог реєстрації в суднових документах операцій із шкідливими речовинами та сумішами; про поводження з відходами; щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов; про біологічну та генетичну безпеку щодо біологічних об`єктів природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів у відкритій системі;
Відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 року №275 (далі Положення №275), Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра енергетики та захисту довкілля і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Згідно із частиною 1 статті 68 Закону України №1264-XII порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю), визначено Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон України №877-V).
Статтею 1 Закону України № 877-V передбачено, що державний нагляд (контроль) це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Заходами державного нагляду (контролю) є планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.
Відповідно до статті 4 Закону України №877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.
Планові та позапланові заходи здійснюються в робочий час суб`єкта господарювання, встановлений його правилами внутрішнього трудового розпорядку.
Відповідно до частини першої статті 6 Закону України №877-V підставами для здійснення позапланових заходів серед іншого є: подання суб`єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням.
У частині 1 статті 7 Закону України №877-V закріплено, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
Відповідно до частини 2 статті 7 Закону України 877-V на підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по-батькові і засвідчується печаткою.
Згідно частини 5 статті 7 Закону України 877-V перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення).
За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.
Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.
В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом. Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.
Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).
У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.
Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю). (частина 6 статті 7 Закону України № 877-V)
Відповідно до частини 7 статті 7 Закону України №877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Припис - це обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку. (частина 8 статті 7 Закону України №877-V).
У разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до суб`єкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються (частина 11 статті 7 Закону України №877-V).
Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що до повноважень Державної екологічної інспекції, зокрема, належить здійснення державного контролю за охороною навколишнього природного середовища та використанням природних ресурсів.
Щодо пункту 1 спірного Припису, суд зазначає наступне.
Так, в п. 1 Припису № 222/2.3-2.5-7/21 від 02.07.2021 року зазначено, що позивач повинен здійснювати виробничу діяльність за наявності звіту та висновку з оцінки впливу на довкілля на виробництво покрівельних та гідроізоляційних матеріалів (полімерних і полімервмісних матеріалів, еластомерів, екструдованого пінополістиролу) та відповідачем вказано на порушення положення ст.ст. 3,17 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», ст. 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».
При цьому, які саме дії повинен вчинити позивач, в спірній частині припису взагалі не вказується, оскільки здійснювати виробничу діяльність за наявності звіту та висновку з оцінки впливу на довкілля на виробництво покрівельних та гідроізоляційних матеріалів (полімерних і полімервмісних; матеріалів, еластомерів, екструдованого пінополістиролу)» може передбачати цілий ряд можливих дій, і при цьому відповідачем взагалі не зазначається, який саме звіт або висновок з оцінки впливу на довкілля маються на увазі.
При цьому, судом встановлено, що під час попередньої планової перевірки, яка здійснювалася відповідачем у 2018 році, відповідач вимагав отримати висновки з оцінки впливу на довкілля, стверджуючи при цьому, що начебто такі висновки не отримані Позивачем, і ці питання досліджувалися в декількох судових справах, рішення по яких набрали законної сили та відповідно підлягають врахуванню і під час розгляду даної справи, оскільки мова йде знову ж таки про дотримання висновків з оцінки впливу на довкілля.
Так, в межах справи 160/8706/18 у 2018 році Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області звернулася із позовом до ТОВ «Завод «Світондейл» про зупинення виробництва, реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.07.2019 року, яка була залишена без змін Касаційним адміністративним судом у складі Верховного суду від 02.10.2019 року у справі №160/8706/18, у задоволенні позову Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області було відмовлено у повному обсязі.
При вирішенні справи 160/8706/18 судами встановлено, що 26.12.2004 року Державним управлінням екології і природних ресурсів в Дніпропетровській області надано позитивний висновок № 326 державної екологічної експертизи, як складової частини комплексної державної експертизи, робочого проекту «Завод покрівельних і гідроізоляційних матеріалів Дніпродзержинську» по вул. Торгівельна, 2, ТОВ «Альянс-Техно-Трейд».
Також, 25.03.2008 року Державним управлінням екології і природних ресурсів в Дніпропетровській області надано позитивний висновок № 47 державної екологічної експертизи робочого проекту «Завод покрівельних і гідроізоляційних матеріалів в м. Дніпродзержинську. Поетапна реконструкція заводу по виробництву покрівельних і гідроізоляційних матеріалів за адресою: вул Торгівельна, 2 і виробничої бази за адресою: вул. Торгівельна, 2».
05.08.2008 року Державним управлінням екології і природних ресурсів в Дніпропетровській області надано позитивний висновок № 298 державної екологічної експертизи, як складової частини комплексної державної експертизи робочого проекту «Реконструкція і будівництво на місці знесеної частини будівель промислово-виробничої бази за адресою: вул. Широка, 163А під завод по виробництву пінополістірола в м. Дніпродзержинську, ТОВ «Альянс-Техно-Трейд».
У Постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 11.07.2019 року у справі №160/8706/18 було проаналізовано висновок судової інженерно-екологічної експертизи від 05.04.2019 року № 0001/19, яким надано відповідь на питання: «чи впроваджувалися робочим проектом «Завод по виробництву пінополістирола по вул. Широка, 163 А в м. Дніпродзержинську. Розширення» та «Завод по виробництву покрівельних і гідроізоляційних матеріалів по вул. Торговельна, 2 в м. Дніпродзержинськ (розширення)» нові техніки або технології? Чи збільшувався обсяг виробництва продукції, обсяг викидів забруднюючих речовин у навколишнє природне середовище, що було б підставою для проведення по кожному із цих робочих проектів державної екологічної експертизи?» та експертним висновком встановлено, що нові техніки або технології не впроваджувалися, обсяг виробництва продукції не збільшувався. Судовий експерт вказав на те, що зазначені критерії не є підставою для проведення по кожному з цих проектів державної екологічної експертизи.
Отже, судом апеляційної інстанції було встановлено, що вищезазначені робочі проекти мали позитивні висновки державної екологічної експертизи, які були дійсними на момент попередніх перевірок позивача.
Також, Третім апеляційним адміністративним судом було зроблено висновки, з якими погодився Верховний Суд у своїй постанові від 02.10.2019 року, що робочі проекти «Завод по виробництву пінополістирола по вул. Широка, 163 А в м. Дніпродзержинську. Розширення» та «Завод по виробництву покрівельних і гідроізоляційних матеріалів по вул. Торговельна, 2 в м. Дніпродзержинськ (розширення)» не потребують висновку державної екологічної експертизи (до 18.12.2017 року) та оцінки впливу на довкілля (після 18.12.2017 року), оскільки за висновком судової інженерно-екологічної експертизи цими проектами нові техніки або технології не впроваджувалися, обсяг виробництва продукції не збільшувався, а отже і не було законодавчо визначених підстав для отримання висновку державної екологічної експертизи.
Відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Враховуючи наведене, судами було відхилено твердження Державної екологічної інспекції в Дніпропетровській області про необхідність підприємству позивача отримати висновки щодо оцінки впливу на довкілля.
Також, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2020 року у справі № 160/1813/19, яке набрало законної сили, було задоволено позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод «Світондейл» до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування припису та визнано протиправними та скасовано пункти 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24 припису Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області, від 20 серпня 2018 року за №4-8580-3-3.
Так, в рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2020 року у справі № 160/1813/19 було вказано, що п. 2 Припису зобов`язував позивача здійснювати виробничу діяльність підприємства за наявності проектної документації погодженої згідно вимог законодавства, термін виконання до 20.08.2018 року.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2020 року у справі № 160/1813/19 із посиланням на висновки, вказані у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 11.07.2019 року, яка була залишена без змін Касаційним адміністративним судом у складі Верховного суду від 02.10.2019 року, було вказано на відсутність підстав для зобов`язання підприємства позивача отримувати новий висновок щодо оцінки впливу на довкілля.

Серед іншого, в вказаному судовому рішенні було вказано, що в період з 30.11.2012 року по 20.12.2012 року Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області проведена планова перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами ТОВ «Завод «ТехноНІКОЛЬ» (в подальшому назва змінена на ТОВ «Завод «Світондейл») за адрееами: м. Дніпродзержинськ, вул. Торгівельна, 2, 2а, вул. Широка, 162а.

За результатами перевірки складено акт, в якому зафіксована обставина наявності висновку державної екологічної експертизи та дотримання його вимог.

В період з 01.07.2016 року по 20.07.2016 року Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області проведена планова перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами ТОВ «Завод «ТехноНІКОЛЬ» за адресами: м. Дніпродзержинськ, вул. Торгівельна, 2, вул. Широка, 162а.

За результатами перевірки складено акт, в якому зазначено, що питання наявності висновку державної наявності висновку державної екологічної експертизи та дотримання його вимог не перевірялись на об`єкті контролю. Цей акт також містить інформацію про попередню планову перевірку, яка проводилась в період з 17.03.2014 року по 28.03.2016 року, за результатами якої складено акт № 17-28.03.2016.

Також, висновком судової інженерно-екологічної експертизи від 05.04.2019 року № 0001/19, яким надано відповідь на питання: «чи впроваджувалися робочим проектом «Завод по виробництву пінополістирола по вул. Широка, 163 А в м. Дніпродзержинську. Розширення» та «Завод по виробництву покрівельних і гідроізоляційних матеріалів по вул. Торговельна, 2 в м. Дніпродзержинськ (розширення)» нові техніки або технології? Чи збільшувався обсяг виробництва цродукції, обсяг викидів забруднюючих речовин у навколишнє природне середовище, що було б підставою для проведення по кожному із цих робочих проектів державної екологічної експертизи?».

Так, експертним висновком встановлено, що нові техніки або технології не впроваджувалися, обсяг виробництва продукції не збільшувався. Судовий експерт вказав на те, що зазначені критерії не є підставою для проведення по кожному з цих проектів державної екологічної експертизи.

У рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2020 року у справі № 160/1813/19, з посиланням на приписи ч. 9 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» було вказано, що невиконання приписів, розпоряджень та інших розпорядчих документів органу державного нагляду (контролю) тягне за собою застосування штрафних санкцій до суб`єкта господарювання згідно із законом.

Оскільки вказаною нормою передбачена відповідальність за невиконання припису контролюючого органу, то судом зазначено, що припис, який надається підприємству до виконання, має містити чітку вказівку на дії, які суб`єкт господарювання повинен вчинити для усунення порушень, натомість оскаржуваний припис таких чітких вказівок не містив.

На підставі зазначеного, судом було повністю задоволено позовну заяву ТОВ «Завод «Світондейл» до Державної екологічної інспекції в Дніпропетровській області у повному обсязі та скасовано оскаржуваний припис.

Зі змісту п. 1 Припису від 02.07.2021 року, вбачається, що цей пункт містить нечіткі та незрозумілі вимоги, без визначення будь-якої конкретної дії, яку (які) мав би вчинити позивач, що саме по собі через неконкретизованість вимог відповідача свідчить про протиправність Припису в даній частині та необхідність його скасування.

Так, згідно Акту перевірки № 222/2.3-2.5-7/21 від 24.06.2021 року в розділі «Опис виявлених порушень вимог законодавства» зазначається, що відповідно до Висновку № 47 від 25.03.2008 року передбачено обсяг викидів у повітря 34,3694 т щорічно, а після реалізації проекту передбачено збільшення до 34,4829 т/рік; відповідно до Висновку № 298 від 05.08.2008 року передбачено обсяг викидів у повітря 13,4544 т/рік, а загальний обсяг викидів за Висновками № 47 та № 298 складає 47,9373 т/рік.

Водночас, наведені відповідачем твердження є очевидно безпідставними, оскільки Висновок № 47 від 25.03.2008 року фактично є додатком до Висновку № 326 від 26.12.2004 року, а тільки V Висновку № 326 від 26.12.2004 року передбачено щорічний обсяг викидів у розмірі 1028.788 т/рік.

Крім того, Висновок № 298 від 05.08.2008 року передбачає обсяг викидів у повітря 1491,578 т/рік.

Сумарно Висновок № 326 від 26.12.2004 року з додатком до нього - Висновком № 47 від 25.03.2008 року передбачають загальний дозволений обсяг викидів у повітря 1028.9015 т/рік. тобто якщо скласти Висновки по обом промисловим майданчикам, то загальний обсяг викидів не має перевищувати (1028.9015+1491,5781=2520.4795 т/рік. і цих умов підприємство Позивача дотримується у повному обсязі.

Однак, в Акті перевірки № 222/2.3-2.5-7/21 від 24.06.2021 року взагалі не проаналізовано дозволений загальний річний обсяг викидів, а при складанні акту інспектори не врахували вищевказане.

Крім того, листом Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської ОДА вих. № 4-7340/0/261-17 від 29.11.2017 року «Щодо видачі дозволу» було повідомлено ТОВ «Завод «Світондейл», що Департаментом розглянуто, в межах компетенції, заяву та документи, в яких обґрунтовуються обсяги викидів, для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами ТОВ «Завод «Світондейл», розроблені ТОВ «НВП «Еконіс-Центр», за результатами чого надано дозвіл на викиди № -181 зі строком дії з 24.11.2017 року до 24.11.2027 року.

Відповідно до Додатку до Дозволу на викиди № -181 зі строком дії з 24.11.2017 року до 24.11.2027 року, вказаний Дозвіл надано на два проммайданчики, які знаходяться за адресами: Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, вул. Торговельна, буд. 2 та м. Кам`янське, вул. Широка, 163-А.

В цьому Додатку наведений значний перелік джерел викидів, де вказані норми гранично допустимих викидів відповідно до законодавства, у вимірі мг/м3 або г/сек.

Листом Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської ОДА вих. № 4-6312/0/261-18 від 05.10.2018 року «Щодо видачі дозволу» було повідомлено ТОВ «Завод «Світондейл», що Департаментом розглянуто, в межах компетенції, заяву та документи, в яких обґрунтовуються обсяги викидів, для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами ТОВ «Завод «Світондейл», розроблені ТОВ «НВП «Еконіс-Центр», за результатами чого надано дозвіл на викиди № -198 зі строком дії з 28.09.2018 року до 28.09.2028 року.

Відповідно до Додатку до Дозволу на викиди № -198 зі строком дії з 28.09.2018 року до 28.09.2028 року, надано дозвіл на інвентаризоване джерело викидів № 64.

Листом Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської ОДА вих. № 4-3995/0/261-21 від 15.06.2021 року «Щодо видачі дозволу» було повідомлено ТОВ «Завод «Світондейл», що Департаментом розглянуто, в межах компетенції, заяву та документи, в яких обґрунтовуються обсяги викидів, для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами ТОВ «Завод «Світондейл», розроблені ТОВ «НВП «Еконіс-Центр», за результатами чого надано дозвіл на викиди № -320 зі строком дії з 11.06.2021 року до 11.06.2031 року.

Відповідно до Додатку до Дозволу на викиди № -320 зі строком дії з 11.06.2021 року до 11.06.2031 року, надано дозвіл на інвентаризоване джерело викидів № 66 (лінія термосклейки).

Вищевказана дозвільна документація, як і звіти з інвентаризації джерел викидів забруднюючих речовин, буда і надану відповідачу під час проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ «Завод «Світондейл».

При цьому, будь-яких зауважень, заперечень щодо перевищення обсягів викидів, які передбачені дозвільною документацією, відповідачем взагалі не заявлено та ніде не зазначалося. Фактично відповідач, не встановивши порушень в частині дотримання позивачем висновків екологічних експертиз або висновку з оцінки впливу на довкілля, все одно висуває неконкретизовану вимогу щодо необхідності проведення господарської діяльності при умові дотримання висновків з оцінки впливу на довкілля.

Щодо вимог п. 2 Припису, суд зазначає наступне.

Так, в п. 2 Припису № 222/2.3-2.5-7/21 від 02.07.2021 року зазначено, що позивач повинен розробити інвентаризацію джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря відповідно до фактичного стану підприємства з урахуванням всіх джерел утворення викидів та обсягів викидів.

У зазначеному пункті припису взагалі не вказується, які ж саме такі джерела викидів не враховані у раніше складених спеціалізованою організацією Звітах з інвентаризації та які саме встановлені порушення.

Неконкретизованість вказаної вимоги припису, відсутність чітких та зрозумілих дій, які повинен здійснити позивач -згідно даного пункту Припису, самі по собі свідчать про очевидну протиправність, непропорційність такої вимоги Припису та необхідність її скасування через порушення основних засад адміністративного судочинства.

Також, в Акті перевірки від 24.06.2021 року містяться твердження, що в період часу з 18.05.2018 року по 27.09.2018 року ТОВ «Завод «Світондейл» здійснювало наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від ДВ № 64.

Так, у період з 01.08.2018 року по 12.08.2018 року Державною екологічною інспекцією в Дніпропетровській області вже проводилась планова перевірка дотримання позивачем вимог природоохоронного законодавства та жодних порушень щодо роботи або необлікованої роботи джерела викидів № 64 не було встановлено, жодних вимог щодо усунення подібного роду порушень не висувалося, а проведення планової перевірки за один і той самий часовий проміжок є незаконним, оскільки вказаний період часу діяльності підприємства позивача вже перевірявся, і ніяких порушень в цій частині не було встановлено.

Крім того, в Акті перевірки від 24.06.2021 року зазначено про необліковану роботу ДВ № 64, при цьому позивач заперечує діяльність даного обладнання до отримання дозвільних документів, які як вказано вище, були отримані 28.09.2018 року на підставі проведеної інвентаризації викидів по даному джерелу викидів.

Враховуючи вищевикладене вказаний пункт припису є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо вимог п. 3 спірного Припису, суд зазначає наступне.

Так, в п. 3 Припису № 222/2.3-2.5-7/21 від 02.07.2021 року вказується, що позивач повинен отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря з урахуванням всіх джерел викидів та обсягів викидів.

У вказаному пункті припису, як і у вказаних вище пунктах 1 і 2 Припису, відповідачем наводяться чергові неконкретизовані вимоги, не містить вказівки що саме використовує позивач без дозвільної документації, яких саме джерел викидів стосується вказаний пункт.

Наведене свідчить про безпідставність п. 3 Припису та необхідність визнання його протиправним та скасування.

Щодо вимог п. 4 та п. 5 спірного Припису, суд зазначає наступне.

Так, у п. 4 Припису № 222/2.3-2.5-7/21 від 02.07.2021 року зазначено, що позивач повинен не допускати здійснення викидів в атмосферне повітря від джерел утворення викидів забруднюючих речовин, обсяги викидів від яких не обліковано у матеріалах інвентаризації викидів та у діючому дозволі та п. 5 Припису зобов`язано виконувати умови Дозволів на викиди та не допускати викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря з перевищенням затверджених граничнодопустимих викидів.

Зазначені вимоги Припису також не містять жодних пояснень, конкретизації, про які без-дозвільні джерела викидів зазначає відповідач та у приписі взагалі не вказує, або про які порушення умов Дозволу йде мова.

Позивачем отримано ряд дозволів на провадження господарської діяльності, а саме-дозволи на викиди № -181 зі строком дії з 24.11.2017 року до 24.11.2027 року, № -198 зі строком дії з 28.09.2018 року до 28.09.2028 року, № -3.20 зі строком дії з 11.06.2021 року до 11.06.2031 року, які було надано уповноваженим органом за результатами проведення спеціалізованою організацією Інвентаризації джерел викидів та складання відповідних звітів з наведенням розрахунків діяльності та обсягів викидів.

В Акті перевірки від 24.06.2021 року наводяться твердження, що по джерелу викидів № 54 начебто має місце перевищення дозволених обсягів викидів стиролу, що підтверджується Протоколом вимірювання вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел № 15/2-21/1, при цьому відповідач взагалі не зазначив жодних показників перевищення (цифрових значень), а також не долучив у жодному вигляді до Акту перевірки сам вказаний Протокол.

Так, позивачем було замовлено у спеціалізованої організації проведення замірів викидів стиролу з ДВ № 54, за наслідками чого складено звіт від 04.08.2021 року, відповідно до якого не зафіксовано будь-яких перевищень викидів.

В свою чергу, у Приписі не зазначається та не конкретизовано про вид викидів зазначає відповідач та які порушення встановлені відповідачем.

Крім того, з урахуванням проведених замірів обсягу викидів речовин від господарської діяльності позивача, вбачається, що будь-які порушення в цій частині відсутні.

З огляду на вказане п. 4 та п. 5 Припису є абстрактними, протиправними і такими, що підлягають скасуванню через незаконність вимог Відповідача в цій частині.

Щодо вимог п. 6 спірного Припису, суд зазначає наступне.

Так, у п. 6 Припису № 222^.3-2.5-7/21 від 02.07.2021 року зазначено, що позивач повинен провести повторний контроль по ДВ № 54 після проведення налагоджувальних робіт за участю спеціалістів відділу інструментально-лабораторного контролю Дніпропетровської області Держекоінспекції Придніпровського району.

Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначені підстави та умови проведення перевірок суб`єктів господарювання, і очевидно що відповідач не може у Приписі, який відповідачем і складається, вимагати участі позивача у наступних контрольних заходах.

Наведене свідчить про протиправність вимог відповідача, оскільки вимоги припису не можуть стосуватися будь-яких дій позивача у майбутньому щодо участь в перевірочних заходах, які навіть не призначені. Також подібні вимоги Відповідача не передбачені жодним положенням діючого законодавства України.

Щодо вимог п. 7 та 8 Припису, суд зазначає наступне.

Так, у п. 7 та п. 8 Припису № 222/2.3-2.5-7/21 від 02.07.2021 року зазначено, що позивач повинен розробити інструкцію з експлуатації та забезпечити ведення журналу обліку робочого часу ПГОУ від ДВ № 33, та забезпечити проведення перевірки відповідності фактичних параметрів роботи ГОУ проектним показникам (ефективності роботи ГОУ) два рази на рік для забруднюючої речовини II класу небезпеки (стирол), що підлягає очищенню (ДВ № 53,54,55).

Під час проведення планової перевірки відповідачем не запитувалися документи щодо діяльності ПГОУ, в той час як позивачем ведуться всі необхідні передбачені законодавством документи щодо експлуатації ПГОУ.

Щодо вимог п. 9 Припису, суд зазначає наступне.

Так, у п. 9 Припису № 222/2.3-2.5-7/21 від 02.07.2021 року зазначається, що позивач повинен забезпечити складання статистичної звітності по формі 2-ТП (повітря) в повному обсязі з урахуванням всіх джерел викидів у відповідності до вимог чинного законодавства.

Так, зі змісту Акту перевірки від 24.06.2021 року вбачається, шо відповідач серед іншого аналізував складену позивачем звітність за формою 2-ТП (повітря), тобто ця звітність складається та подається позивачем відповідно до вимог діючого законодавства, будь-яких порушень в цій частині не допускається.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Враховуючи наведене, подібна беззмістовна вимога, яка не передбачає усунення будь-яких порушень, є протиправною, оскільки не ґрунтується на будь-яких порушень діючого законодавства позивачем в цій частині.

Щодо вимог п. 10 Припису, суд зазначає наступне.

Так, у п. 10 Припису № 222/2.3-2.5-7/21 від 02.07.2021 року зазначається, що позивач повинен забезпечити здійснення контролю пересувних джерел викидів на вміст забруднюючих речовин у відпрацьованих газах у відповідності вимогам НД.

В якості підстави для здійснення такого контролю, відповідач посилається на ст. 10 та 29 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».

Відповідно до ч. 1 ст. 29 вказаного Закону, виробничий контроль за охороною атмосферного повітря здійснюється підприємствами, установами, організаціями та громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності в процесі їх господарської та іншої діяльності, якщо вона справляє шкідливий вплив на стан атмосферного повітря.

Стаття 10 вказаного Закону не передбачає обов`язку складати статистичну звітність (аналогічні питання вже досліджувались та вирішувались у Рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2020 року по справі № 160/1813/19).

За приписами частини першої статті 31 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», статті 4 Закону «Про охорону атмосферного повітря», екологічна стандартизація і нормування проводяться з метою встановлення комплексу обов`язкових норм, правил, вимог щодо охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів та забезпечення екологічної безпеки.

Стандартизація і нормування в галузі охорони атмосферного повітря проводяться з метою встановлення комплексу обов`язкових норм, правил, вимог до охорони атмосферного повітря від забруднення та забезпечення екологічної безпеки.

Стандартизація і нормування в галузі охорони атмосферного повітря спрямовані на; забезпечення безпечного навколишнього природного середовища та запобігання екологічним катастрофам; реалізацію єдиної науково-технічної політики в галузі охорони атмосферного повітря; встановлення єдиних вимог до обладнання і споруд щодо охорони атмосферного повітря від забруднення; забезпечення безпеки господарських об`єктів і запобігання виникненню аварій та техногенних катастроф; впровадження і використання сучасних екологічно безпечних технологій.

Стандарти в галузі охорони атмосферного повітря розробляються, приймаються, схвалюються, переглядаються, змінюються, їх дія припиняється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до вищеназваних статей Законів «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про охорону атмосферного повітря», Мінприроди затверджено Інструкцію N 7, згідно з пунктом 1.6 якої матеріали інвентаризації використовуються, зокрема, для: розробки нормативів утворення забруднюючих речовин, які відводяться в атмосферне повітря при експлуатації технологічного та іншого обладнання, споруд та об`єктів; розробки нормативів гранично допустимих викидів.

Вимоги щодо розроблення та затвердження нормативів граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин та їх сукупності, які містяться у складі пилогазоповітряних сумішей, що відводяться від окремих типів обладнання, споруд і надходять в атмосферне повітря із стаціонарних джерел визначає Порядок розроблення та затвердження нормативів граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1780.

Пунктом 7 цього Порядку передбачено, що перелік типів устаткування, за якими розробляються нормативи граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, визначається Мінприроди. Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 16.08.2004 № 317, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.09.2004 за №1102/9701, затверджено Перелік типів устаткування, для яких розробляються нормативи граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел.

Разом з тим, вищевказане устаткування (пересувні, нестаціонарні джерела) не включені в перелік типів устаткування,; для яких розробляються нормативи граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, а тому вимоги спірного припису в наведеній частині є протиправними і не гуртуються на вимогах законодавства.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 24 червня 2020 року по справі № 804/4165/16.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідач не вказав, що саме він має на увазі під пересувними джерелами, не запитував під час перевірки будь-яких документів з цього приводу, наведене вказує на беззмістовність та незаконність подібної вимоги відповідача та необхідність визнання її протиправною і скасування.

Щодо вимог п. 11 Припису, суд зазначає наступне.

Так, у п. 11 Припису № 222/2.3-2.5-7/21 від 02.07.2021 року зазначається, що позивач повинен забезпечити складання статистичної звітності по формі 2-ТП (водгосп) у відповідності до вимог чинного законодавства.

Так, Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2020 року по справі № 160/1813/19, яке набрало законної сили, було скасовано Припис Державної екологічної інспекції в Дніцррдетровській області в частині вимог про забезпечення складання статистичного звіту по формі 2-ТП (водгосп).

При цьому, судом було вказано, що у своєму відзиві на позов та акті перевірки відповідач зазначає про вплив позивача на можливе забруднення водних об`єктів. Однак, факт забруднення водних об`єктів під час перевірки не виявлено. В акті перевірки, на підставі якого прийнято зазначені пункти припису, допускаються припущення щодо можливого забруднення.

Натомість жодного документу, який би свідчив про те, що такі забруднення допускаються й фактично виявлені відповідачем не надано та в матеріалах справи відсутні. Відбір проб підземних ґрунтів та проб води з водних об`єктів для встановлення рівня забруднення позивачем не проводився, що не заперечувалось представником відповідача в ході судового розгляду.

Відповідач зазначає про недостатність здійснення заходів по запобіганню забруднення вод та підземних ґрунтів, при цьому, які саме заходи має виконати позивач не зазначено, а норми права, якими відповідач обґрунтовує пункт припису, є загальними для всіх водокористувачів та встановлюють обов`язок щодо охорони вод.

В даному випадку є очевидним, що відповідач без жодних для того фактичних та правових підстав намагається поставити в обов`язок позивачу складати таку форму звітності, однак не наводить належного обґрунтування для здійснення таких дій саме підприємством позивача.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що вказаний пункт припису є протиправним і підлягає скасуванню.

Щодо вимог п. 12-20 Припису, суд зазначає наступне.

Вимоги з 12 по 20 Припису № 222/2.3-2.5-7/21 від 02.07.2021 року стосуються вказівок на ряд дій, які позивач повинен здійснити у сфері поводження із відходами.

Так, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2020 року по справі № 160/1813/19, яке-набрало законної сили, було скасовано Припис Державної екологічної інспекції в Дніпропетровській області в частині вимог у сфері поводження із відходами.

При цьому, судом у рішенні від 04.03.2020 року було вказано, що відповідач склав наступні пункти припису щодо поводження із відходами, а саме: - п. 19 забезпечити здійснення моніторингу місць утворення та зберігання відходів, термін виконання до 20.09.2018 року; - п. 20 укласти договори щодо видалення та утилізації всіх відходів та забезпечити заходи для їх максимальної утилізації, реалізації чи передачі їх іншим споживачам або підприємствам, установам, що займаються збиранням, обробленням та утилізацією відходів у відповідності до вимог законодавства, термін виконання до 20.09.2018 року; - п. 21 укласти договір на приймання та утилізацію використаних пакувальних матеріалів і тари, в якій знаходилася продукція підприємства з відповідними організаціями на їх збирання та утилізацію, термін виконання до 20.09.2018 року; - п. 22 місця тимчасового зберігання відходів обладнати у відповідності до вимог законодавства, термін виконання до 20.09.2018 року; - п. 23 вжити заходів для максимальної утилізації відходів, термін виконання до 20.09.2018 року.

В обґрунтування порушення відповідачем було зазначено ст. ст. 17, 32, 33, 34 Закону України «Про відходи», ст. 55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».

Так, відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про відходи», суб`єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов`язані, зокрема

- забезпечувати повне збирання, належне зберігання та недопущення знищення і псування відходів, для утилізації яких в Україні існує відповідна технологія, що відповідає вимогам екологічної безпеки;

- здійснювати організаційні, науково-технічні та технологічні заходи для максимальної утилізації відходів, реалізації, чи передачі їх іншим споживачам або підприємствам, установам та організаціям, що займаються-'збиранням, обробленням та утилізацією відходів, а також забезпечувати за власний рахунок екологічно обґрунтоване видалення тих відходів, що не підлягають утилізації;

- не допускати змішування відходів, якщо це не передбачено існуючою технологією та ускладнює поводження з відходами або не доведено, що така дія відповідає вимогам підвищення екологічної безпеки;

- не допускати зберігання та видалення відходів у несанкціонованих місцях чи об`єктах;

- здійснювати контроль за станом місць чи об`єктів розміщення власних відходів.

Частина 4 ст. 17 Закону України «Про відходи» встановлює, що суб`єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами укладають договори з юридичною особою, яка в установленому порядку визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів на певній території, на якій знаходиться об`єкт утворення відходів.

З метою визначення та прогнозування впливу відходів на навколишнє природне середовище, своєчасного виявлення негативних наслідків, їх відвернення та подолання виробники відходів, їх власники, а також центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації, а на території Автономної Республіки Крим - орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища здійснюють моніторинг місць утворення, зберігання і видалення відходів (стаття 26 Закону України «Про відходи»).

Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про відходи» зберігання та видалення відходів здійснюються відповідно до вимог екологічної безпеки та способами, що забезпечують максимальне використання відходів чи передачу їх іншим споживачам (за винятком захоронення).

Так, в ході попереднього судового розгляду справи судом встановлено, що на час перевірки у позивача наявні протоколи № 1717-1719 від 23.06.2018 року та протокол № 629-631 від 10.04.2018 року про проведення досліджень повітря робочої зони.

Крім того, встановлено, що територія майданчика (заводу) з виробництва теплоізоляційних плит не розміщена на ґрунті, відкритому ґрунті, на землі або відкритій землі.

Так, згідно Науково-технічного звіту про інженерно-геологічні видобування на майданчику з виробництва утеплювача по вул. Широка в м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, геологічна будова поверхні складається з 5 шарів серед яких перший шар від 2,3 до 3,7 метрів - насипні ґрунти, які являють собою, зокрема, звалки грунтів та відходів виробництва, відсипані сушим шляхом у вигляді доменних шлаків та суспенчано-сугліністих ґрунтів та сміття.

З викладеного вбачається, що земельна ділянка, верхній шар якої складається зі сміття, надавалась в оренду ТОВ «Завод «Світондейл» в такому стані, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що засмічення земель, забруднення земель та ґрунтів ТОВ «Завод «Світондейл» не здійснюється.

Таким чином, вимоги пунктів 20-22 припису є необґрунтованими та підлягають скасуванню.

Крім того, як вбачається із змісту Акту перевірки від 24.06.2021 року, то відповідачем наведено заперечення щодо неврахування такого виду відходів, як рукавичок одноразових та масок захисних медичних, при цьому доводи відповідача гуртуються на припущеннях, оскільки ніяких документів з цього приводу у позивача під час перевірки не запитувалося та це відбиралося, жодних підтверджень утворення таких відходів немає.

Наведене свідчить про необґрунтованість доводів відповідача, а також про необґрунтований характер тверджень про порушення вимог чинного законодавства.

При цьому, у пунктах припису з 12-го по 20-й взагалі не наведено, про які відходи чи їх види відповідач зазначає, тобто дані вимоги носять неконкретний узагальнений характер з можливістю множинних трактувань суті вимог відповідача, що свідчить про безпідставність на очевидну непропорційність вимог відповідача, а отже вказані пункти припису підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Таким чином, з огляду на встановлені вище обставини, суд дійшов висновку, що висновки, викладені в Акті від 24.06.2021 року №222/2.3-2.5-7/21 є необґрунтованими, а прийнятий за результатами перевірки оскаржуваний Припис про усунення виявлених порушень законодавства № 222/2.3-2.5-7/21 від 02.07.2021 року протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.1 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 2270,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням №4217 від 07.12.2021 року.

Враховуючи, що адміністративний позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в розмірі 2270,00 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод «Світондейл» (51901, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Торговельна, буд.2, ) до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) (50103, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вул. Героїв АТО, будинок 92, ) про визнання протиправним та скасування припису задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати припис Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) №222/2.3-2.5-7/21 від 02.07.2021 року, складений відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод «Світондейл».

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод «Світондейл» () судові витрати у розмірі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв