Справа № 161/20967/24
Суддя: Олексюк А. В.
Дата ухвалення: 2025-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/26/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

при секретарі судових засідань Новак Л.В.,

за участю представника позивача Плебановича О.С.,

представника відповідачів Літвака О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за адміністративним позовом адвоката Плебановича Андрія Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач через свого представника звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.10.2024 року близько 13 год. 04 хв у м. Луцьку, Волинська область, на проспекті Президента Грушевського, 33, ОСОБА_1 перебував в транспортному засобі Volvo ХС60, д.н.3. НОМЕР_1 , яким керувала його дружина.

Його дружина, керувавши вищезазначеним транспортним засобом, під?їхала до аптеки та припаркувала свій транспортний засіб на місці для паркування транспортних засобів. Після чого, дружина ОСОБА_1 вийшла з керованого нею транспортного засобу та попрямувала до аптеки, щоб купити необхідні їй лікарські засоби.

В цей час, ОСОБА_1 також вийшов з транспортного засобу та перебував біля нього.

В цей момент, як ОСОБА_1 вийшов з автомобіля та перебував біля нього, до останнього під?їхав транспортний засіб Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції з якого вийшли працівника патрульної поліції та попрямували до ОСОБА_1 .

Одразу як до позивача підійшли працівники патрульної поліції, то останні потребували в ОСОБА_1 надати їм посвідчення водія позивача. Виконувавши вимогу працівників правоохоронних органів останній надав їм своє посвідчення водія.

Після чого працівники патрульної поліції вказали, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volvo ХС60, д.н.з. НОМЕР_1 на що ОСОБА_1 негативно відреагував на дане обвинувачення та розпочав пояснювати працівникам поліції, що жодних дій щодо керуванням транспортним засобом він не вчиняв, а транспортним засобом керувала його дружина, яка, перед тим як до нього підійшли працівники поліції, попрямувала до аптеки.

Працівниками патрульної поліції було встановлено, що ОСОБА_1 19.02.2024 року був позбавлений права керування транспортними засобами, про що позивач обізнаний не був. Після чого, ОСОБА_1 попросив працівників патрульної поліції надати йому докази керування транспортним засобом та після чого позивачем було встановлено, що факту керування ним транспортним засобом зафіксовано не було, на що і вказував ОСОБА_2 .

Працівниками патрульної поліції було складено відносно позивача постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 29.10.2024 року серія ЕНА №3367081 та прийнято рішення притягнути позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, яку він вважає незаконною та безпідставною та просить її скасувати, а провадження у справі закрити та стягнути судовий збір.

Ухвалою суду від 14.11.2024 провадження у справі було відкрито і призначено судове засідання.

29.11.2024 на адресу суду надійшов відзив від представника відповідача, обгрунтований тим, що під час перевірки документів було виявлено, що Позивач є побавлений права керування транспортним засобом постановою Волинського апеляційного суду від 19.02.2024 по справі № 161/5311/24, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Вказують, що факт винесення постанови суду про позбавлення права керування т/з інспектором був встановлений за допомогою відомостей внесеним Інформаційний портал Національної поліції (далі -ІПНП). Відповідно до бази да ІПНП було чітко зазначено, що Позивач на момент вчинення правопорушення позбавлений права керування транспортними засобами, тому інспектором було правомірно винесено постанову по факту вчинення правопорушення за ч. 4 ст.126 КУпАП. Вказують, що справа про адміністративне правопорушення розглянута в строк стягнення накладено в межах санкції статті передбаченої КУпАП під час виконання службових обов?язків з дотриманням процедури розгляду справи, а тому є підстави Щодо залишення постанови серії ЕНА № 3367081 від 29.10.2024 року без змін, а позовну заяві без задоволення.

В судовому засіданні представник позивача Плебанович О.С. позов підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача Літвак О.І. в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні з підстав викладених у відзиві.

Заслухувавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно постанови серії ЕНА № 3367081 від 29.10.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у м. Луцьку по пр. Грушевського, 33здійснив рух транспортним засобом марки Volvo д.н.з. « НОМЕР_2 », будучи позбавлений права керування транспортним засобом Постановою Луцького міськрайонного суду справа №161/5311/23, залишеною без змін постановою Волинського апеляційного суду, чим порушив п. 2.1а ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 тис. (а.с.13).

Як встановлено частиною 1 статті 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з частиною 4 статті 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пп. «а» п. 2.1. ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України (далі-ПДР), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9)

З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що відповідальність за частиною 4 статті 126 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

З долученого до відзиву диску з відеозаписами, не вбачається наявність будь яких доказів порушення позивачем ПДР України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем не були надані належні та допустимі докази вчинення адміністративного правопорушення позивачем, факт перебування позивача за кермом автомобілю не доведено, тому суд вважає, що вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4ст. 126 КУпАП, не була доведена відповідачем в повному обсязі.

Отже суд вважає, що рішення відповідача - суб`єкта владних повноважень під час накладення адміністративного стягнення щодо позивача прийнято з порушенням вимог ст. 2 КАС України, що в свою чергу є підставою для його скасування та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.9,245,252 КпАП України, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі, а саме комплекс ознак передбачає чотири елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

На виконання положень статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

З урахуванням зазначеного, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В силу приписів статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 4 статті 77 КАС України передбачено, що докази суду надають учасники справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене вище, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що прийнята відповідачем постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №3367081 від 29.10.2024 року підлягає скасуванню.

В силу приписів п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За звернення до суду з позовом, позивачем було сплачено судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп., що підтверджується квитанцією.

За таких обставин, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ст. 2, 5, 9, 72, 73, 77, 90,121, 268-272, 286 КАС України, ст. 183, 251-252, 280 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов адвоката Плебановича Андрія Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №3367081 від 29.10.2024 року про притягнення ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП, а провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору в розмірі 605 (шістсот п?ять) гривень 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, адреса 43021,м. Луцьк, вул. Залізнична, 15.

Відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, адреса 03048, м. Київ, вул. Федора Ернеста, 3, .

Повне судове рішення складено 31.01.2025.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк