Справа № 505/3065/24
Суддя: Ващук О. В.
Дата ухвалення: 2025-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 505/3065/24

№ 2-а/505/60/2025

30 січня 2025 року м. Подільськ

Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої судді Ващук О.В.,

при секретарі судових засідань Федорцової І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Осокін С.Ю., звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_2 № 11667 від 14 червня 2024 року, якою його було пригнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., та закриття провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУПАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_2 № 11667 від 14 червня 2024 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн за ч. 3 ст. 210 КУпАП. Про час, дату та місце розгляду адміністративної справи його повідомлено не було, справу розглянуто без його участі, що є порушенням ст. 268 КУпАП.

Крім того, позивач зазначає, що до 19 травня 2024 року адміністративного правопорушення та відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП не існувало, що виключає її застосування за дії вчиненні до 19 травня 2024 року. Та зазначає, що відповідно до п. 10 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ від 25 березня 1992 року (в редакції станом на день виникнення правовідносин), призовники та військовозобов`язані в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади зобов`язанні особисто в семиденний строк повідомити про це орган, де вони перебувають на військовому обліку. Правила військового обліку в Україні в період з 2016 року по 05 січня 2023 року були встановлені Порядком організації та ведення військового обліку призовників та військовозобов`язаних, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 07 грудня 2016 року №921. З 05 січня 2023 року діють нові правила військового обліку, встановлені Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487.

Позивач вказує на те, що в оскаржуваній постанові не зазначено, які конкретно правила ним порушені (вимоги якого підзаконного нормативного акту) та не містить посилань на жодні належні та допустимі докази на підставі яких зроблено висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП.

На підставі викладеного позивач просить суд скасувати зазначену постанову та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно нього.

Ухвалою від 20 серпня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою від 24 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду у спрощеному провадженні з викликом сторін та за клопотанням позивача витребувано з ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріали справи, які стали підставою прийняття оскаржуваної постанови №11667 від 14 червня 2024 року.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити у задоволенні позову.

У відзиві викладені наступні заперечення проти позову, зокрема, те, що ОСОБА_1 було повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення стосовно нього та роз`яснено процесуальні права, що підтверджується його підписом в протоколі про адміністративне правопорушення №1278. ОСОБА_1 діючи за єдиним протиправним умислом до 14 червня 2024 року здійснював триваюче правопорушення, а саме не став на військовий облік військовозобов`язаних, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, тобто станом на 14 червня 2024 року ОСОБА_1 не перебував на військовому обліку військовозобов`язаних в жодному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, а також не проходив медичний огляд та не рідше одного разу на п`ять років не звіряв власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник не з`явилися натомість представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов наступних висновків.

14 червня 2024 року, начальником відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_1 було складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення №1278 за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Постановою від 14 червня 2024 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 17 000, 00 гривень.

Вважаючи постанову незаконною, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

За встановлених фактичних обставин доводи позивача про те, щопро час, дату та місце розгляду адміністративної справи його повідомлено не було, не знайшли свого підтвердження.

Відповідач спростував ці аргументи, надавши примірник протоколу про адміністративне правопорушення, який, до того ж, містить підпис позивача. Як вбачається із протоколу № 1278, складеного 14 червня 2024 року відносно ОСОБА_1 , останньому було роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України, а також права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 14 червня 2024 року о 18 год. 30 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 кабінет №1. Другий примірник протоколу ОСОБА_1 отримав, про що свідчить його особистий підпис у відповідній графі протоколу.

Відтак, суд відхиляє аргументи позивача про порушення процедури притягнення його до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, в контексті принципу офіційного з`ясування обставин справи суд вважає за необхідне зазначити таке.

Учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи (ч. 1 ст. 159 КАС України). В цій категорії справ для позивача заявою по суті спору є позовна заява (ч. 1 ст. 269 КАС України).

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень збоку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є військовозобов`язаним, 14 червня 2013 року звільнився з органів внутрішніх справ, однак станом на момент винесення стосовно нього оскаржуваної постанови, не став на військовий облік за місцем проживання, що передбачено п. 1.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Як зазначено в постанові №11667 ОСОБА_1 з 2013 року перебував на військовому обліку не завдяки виконання ним вимог зазначених Правил, а завдяки алгоритмам роботи АІТС «Оберіг», тобто без прив`язки до будь-якого територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Тобто позивач не перебував на військовому обліку за зареєстрованим місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджуються витягом з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів стосовно ОСОБА_1 , витяг якого надано разом з відзивом на позов, останнього 17 червня 2024 року взято на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_6 , тобто вже після прийняття оскаржуваної постанови.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч. 3 ст. 210 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частина перша ст. 210 КУпАП передбачає відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Відповідно до абз. 2 пп. 1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів згідно додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 р. військовозобов`язані повинні перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до вимог п. 81 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 р. (до 05.01.2023 року абз. 18 п. 56 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 921 від 7 грудня 2016 року) взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників і військовозобов`язаних у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки здійснюється за їх особистої присутності. При цьому взяття на військовий облік, зняття або виключення з нього здійснюється за умови наявності паспорта громадянина України та військово-облікових документів, визначених у пункті 16 цього Порядку.

Згідно п. 3 Додатку 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних призовники і військовозобов`язані за порушення встановлених пунктами 1 і 2 цього додатка, а також за порушення законодавства про військовий обов`язок і військову службу, про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, умисне псування військово-облікових документів чи втрату їх з необережності, неявку за викликом до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (органів СБУ) без поважних причин, за несвоєчасне повідомлення обліковому органу, де перебувають на військовому обліку, даних про зміну їх сімейного стану, стану здоров`я (після тривалого лікування хвороби та (або) хвороби, яка спричинила часткову (повну) втрату працездатності), адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади притягуються до адміністративної відповідальності у порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до абзацу 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указу Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію» та до цього часу в Україні діє особливий період.

З 24 лютого 2022 року відповідно до Указу Президента № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, що також охоплюється дією особливого періоду.

Згідно з п. 1 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 (далі Порядок №1487), цей Порядок визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ОСОБА_1 17 червня 2024 року було взято на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тобто включно до 14 червня 2024 року позивач не перебував на військовому обліку в територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за зареєстрованим (задекларованим) місцем проживання, що також підтверджується відповідною відміткою ОСОБА_1 «не прив`язаний до військомату».

Подану представником позивача копію заяви ОСОБА_1 , яку останній подав 13 травня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо надання позивачу відстрочки від мобілізації, суд оцінює критично, оскільки не є свідченням добровільного його звернення до ІНФОРМАЦІЯ_1 для взяття його на військовий облік.

Згідно ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині сьомій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Доводи позивача та його представника, що норма ч. 3 ст. 210 КУпАП, відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, набрала чинності з 19 травня 2024 року, тому відповідно до ст.58 Конституції України немає зворотної дії у часі і не може бути до нього застосована, суд вважає помилковими, оскільки триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом усього часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми.

Триваюче правопорушення ОСОБА_1 розпочалось з 14 червня 2013 року, коли останній звільнився з органів внутрішніх справ, проте не прибув особисто для взяття на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 та станом на 14 червня 2024 року не перебував на військовому обліку за зареєстрованим місцем проживання, що було виявлено 14 червня 2024 року під час перевірки його документів, відповідно після виявлення адміністративного правопорушення працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 було складено протокол №1278 від 14 червня 2024 року, відтак строки для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення правил військового обліку згідно ст.38 КУпАП не були порушені.

За порушення правил військового обліку передбачена адміністративна відповідальність згідно ст.210 КУпАП та враховуючи, що з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію» та до цього часу в Україні діє особливий період, а тому ОСОБА_1 , підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до ч.1 ст.22 цього Закону громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 1 ст. 1 якого передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку (ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Так, згідно п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, чинній на момент звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ) взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у районних (міських) військових комісаріатах підлягають громадяни України: звільнені з військової служби в запас,- звільнені з альтернативної (невійськової) служби; військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання; звільнені зі служби начальницького та рядового складу Міністерства внутрішніх справ України, центрального органу виконавчої влади з питань цивільного захисту. Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної податкової адміністрації України; які набули громадянства України і згідно з цим Законом підлягають взяттю на облік військовозобов`язаних, - виключені з військового обліку Служби безпеки України; які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від призову на строкову військову службу.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що постанова №11667 від 14 червня 2024 року про накладення адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за ч.3 ст.210 КУпАП, є обґрунтованою та такою, що відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача в цій частині є ознаки правопорушення, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, сплачений судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 гривень, не належить стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 243-246, 250, 271, 286 КАС України, суд,

ухвалив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Осокін С.Ю. до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Суддя О.В. Ващук