Справа № 160/31080/24
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
22.11.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла сформована 22.11.2024 року через систему Електронний суд позовна заява ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не зарахування до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 04.06.1992 року по 04.07.1992 року на підставі трудової книжки при призначенні пенсії за віком, починаючи з 02.11.2023 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 04.06.1992 року по 04.07.1992 року на підставі трудової книжки при призначенні пенсії за віком, починаючи з 02.11.2023 року;
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не зарахування до загального страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи в районі Крайньої Півночі з 20.05.1982 року по 05.06.1982 року, з 09.07.1984 року по 13.08.1985 року, з 05.06.1986 року по 03.03.1987 року та з 02.11.1987 року по 31.12.1990 року з урахуванням коефіцієнту кратності 1,5 (один рік за один рік і шість місяців), на підставі трудової книжки при призначенні пенсії за віком, починаючи з 02.11.2023 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи в районі Крайньої Півночі з 20.05.1982 року по 05.06.1982 року, з 09.07.1984 року по 13.08.1985 року, з 05.06.1986 року по 03.03.1987 року та з 02.11.1987 року по 31.12.1990 року з урахуванням коефіцієнту кратності 1,5 (один рік за один рік і шість місяців), на підставі трудової книжки при призначенні пенсії за віком, починаючи з 02.11.2023 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням страхового стажу періоди з 04.06.1992 року по 04.07.1992 року та роботи в районі Крайньої Півночі з 20.05.1982 року по 05.06.1982 року, з 09.07.1984 року по 13.08.1985 року, з 05.06.1986 року по 03.03.1987 року та з 02.11.1987 року по 31.12.1990 року з кратністю 1,5 (один рік за один рік і шість місяців) починаючи з 02.11.2023 року, з урахуванням виплачених сум.
В мотивування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону № 1058 період роботи до 01.01.1991 в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу СРСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.1991. Згідно з раніше діючим законодавством робота в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, зараховувалася в стаж у пільговому розмірі за умови, якщо працівник уклав строкові трудові договори про роботу в цих районах. Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідок, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами. Періоди роботи з 09.07.1984 по 13.08.1985, з 05.06.1986 по 03.03.1987 та з 02.11.1987 по 31.12.1990 зараховані до загального страхового стажу без урахуванням коефіцієнту кратності 1,5, оскільки відсутні трудові договори. Тобто основною умовою для кратного (пільгового) обчислення стажу на Крайній Півночі є факт укладення з працівником трудового договору про роботу в цих районах на відповідний термін. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку та отримуєте пенсію за віком, призначену на виконання Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.07.2024 № 160/9515/24 з 02.11.2023. Період роботи з 20.05.1982 по 05.06.1982 не зараховано до загального страхового стажу, оскільки запис про звільнення в трудовій книжці внесено з порушенням вимог Інструкції, а саме запис завірено печаткою згідно якої неможливо ідентифікувати назву підприємства. Згідно наданих документів, загальний страховий стаж, зарахований по 31.12.2023, становить 38 років 0 місяців 0 днів. Загальний розмір пенсійної виплати, станом на 01.11.2024, становить 3221,06 грн...». Таким чином, підтверджений страховий стаж ОСОБА_1 склав 38 років 00 місяців 00 днів. Відповідно до Форма РС-право вбачається, що періоди роботи з 09.07.1984 по 13.08.1985, з 05.06.1986 по 03.03.1987 та з 02.11.1987 по 31.12.1990 зараховані до загального страхового стажу без урахуванням коефіцієнту кратності 1,5, оскільки відсутні трудові договори.
ГУ ПФУ в Дніпропетровській області до суду подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач-1 заперечив щодо задоволення позовних вимог. В мотивування своєї правової позиції відповідач-1 зазначив наступне. На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.07.2024 у справі № 160/9515/24 Головним управлінням було повторно розглянуто заяву позивача про призначення пенсії та з 02.11.2024 призначено позивачу пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058 (далі - Закон № 1058). Загальний страховий стаж позивача становив 38 років. При цьому, до страхового стажу не було зараховано період роботи з 04.06.1992 по 04.07.1992, оскільки запис про звільнення в трудовій книжці внесено з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок, а саме запис завірено нечитабельною печаткою. Так, у спірний період порядок ведення трудових книжок був врегульований Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установа та організаціях, затвердженої Постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162 (далі - Інструкція № 162). Відповідно до п. 2.3 Інструкції № 162 всі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а при звільненні в день звільнення та повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Відповідно до п. 4.1 Інструкції № 162 при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження та заохочення, внесені в трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів. Таким чином, запис про роботу Позивача у період з 04.06.1992 по 04.07.1992 не можна вважати внесеним з дотриманням вимог законодавства, оскільки такий запис засвідчений нечитабельною печаткою, що не дозволяє ідентифікувати підприємство. Однак, неналежне оформлення трудової книжки не позбавляє особу права на зарахування періоду виконуваної роботи до страхового стажу. Позивач має право підтвердити свій стаж іншими документами, які б свідчили про виконання ним роботи у зазначений період, або показами двох свідків у випадку неможливості отримання таких документів. Проте, жодних документів на підтвердження роботи у спірний період позивачем до Головного управління не було надано, а отже відсутні законні підстави для зарахування періоду з 04.06.1992 по 04.07.1992 до страхового стажу позивача. Окрім того, спірним є питання щодо зарахування до страхового стажу позивача у пільговому обчисленні певних періодів роботи, а саме - з 09.07.1984 по 13.08.1985, з 05.06.1986 по 03.03.1987 та з 02.11.1987 по 31.12.1990. Абзацом третім пункту 5 Прикінцевих положень Закону № 1058 передбачено, що пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами. Таким чином, достатньою та необхідною правовою підставою для обчислення стажу роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях із застосуванням пільгового коефіцієнту (один рік за один рік і шість місяців ) є сукупність наступних обставин: 1) документальне підтвердження наявності в особи стажу роботи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях; 2) поширення на особу в період її роботи в таких місцевостях пільг, регламентованих Указами Президії ВР СРСР від 10 лютого 1960 року та від 29 вересня 1967 року та Постановою Ради Міністрів Союзу РСР № 148. Отже, Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" чітко визначив наявність двох обов`язкових складників для застосування пільгового обчислення стажу (один рік за один рік і шість місяців), відсутність хоча б однієї із підстав призведе до неврахування пільгового стажу при призначенні пенсії. При цьому сам факт роботи на підприємстві, яке знаходиться в районах Крайньої Півночі, є недостатнім для підтвердження наявності права на пільгове обрахування стажу, що узгоджується з правовою позицією у постанові Верховного Суду від 06.11.2019 року у справі № 212/2529/16-а. Враховуючи те, що позивачем до Головного управління не було надано будь-яких документів, які б підтверджували право на користування пільгами, передбаченими Указом Президії ВР СРСР від 10 лютого 1960 року, зокрема не надано відповідних договорів, які б визначали пільги позивача у періоди роботи з 09.07.1984 по 13.08.1985, з 05.06.1986 по 03.03.1987 та з 02.11.1987 по 31.12.1990, а враховуючи відсутність у трудовій книжці позивача будь-яких відомостей про наявність права на пільгове обчислення стажу, у Головного управління відсутні правові підстави для зарахування періодів роботи з 09.07.1984 по 13.08.1985, з 05.06.1986 по 03.03.1987 та з 02.11.1987 по 31.12.1990 у пільговому обчисленні з розрахунку один рік за один рік і шість місяців. З урахуванням викладеного, дії Головного управління щодо обчислення страхового стажу позивача під час призначення пенсії за віком є правомірними та такими, що вчинені у відповідності до вимог чинного законодавства.
Відповідач-2: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у встановлений судом строк, своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, причини неподання відзиву на позовну заяву суду не повідомив.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.11.2024 року зазначена вище справа розподілена та 25.11.2024 року передана судді Пруднику С.В.
27.11.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом установлено, матеріалами справи підтверджено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.07.2024 року у справі 160/9515/24 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 18.01.2024 року, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні, та прийняти рішення згідно з вимогами законодавства.
На виконання рішення суду було призначено пенсію за віком, починаючи з 02.11.2024 року.
На адвокатський запит Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надало наступну відповідь від 08.11.2024 № 0400-010307-8/223068 щодо розрахунку періодів роботи, які враховано для визначення права на призначення пенсії, з урахуванням кратності та детального роз`яснення щодо підстав не зарахування до страхового стажу періодів роботи в районах Крайньої Півночі. «...Відповідно до статті 24 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058) страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону № 1058 період роботи до 01.01.1991 в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу СРСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.1991. Згідно з раніше діючим законодавством робота в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, зараховувалася в стаж у пільговому розмірі за умови, якщо працівник уклав строкові трудові договори про роботу в цих районах. Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідок, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами. Періоди роботи з 09.07.1984 по 13.08.1985, з 05.06.1986 по 03.03.1987 та з 02.11.1987 по 31.12.1990 зараховані до загального страхового стажу без урахуванням коефіцієнту кратності 1,5, оскільки відсутні трудові договори. Тобто основною умовою для кратного (пільгового) обчислення стажу на Крайній Півночі є факт укладення з працівником трудового договору про роботу в цих районах на відповідний термін. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку та отримуєте пенсію за віком, призначену на виконання Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.07.2024 № 160/9515/24 з 02.11.2023. Період роботи з 20.05.1982 по 05.06.1982 не зараховано до загального страхового стажу, оскільки запис про звільнення в трудовій книжці внесено з порушенням вимог Інструкції, а саме запис завірено печаткою згідно якої неможливо ідентифікувати назву підприємства. Згідно наданих документів, загальний страховий стаж, зарахований по 31.12.2023,становить 38 років 0 місяців 0 днів. Загальний розмір пенсійної виплати, станом на 01.11.2024, становить 3221,06 грн...».
Таким чином, підтверджений страховий стаж ОСОБА_1 склав 38 років 00 місяців 00 днів. Відповідно до Форма РС-право вбачається, що періоди роботи з 09.07.1984 по 13.08.1985, з 05.06.1986 по 03.03.1987 та з 02.11.1987 по 31.12.1990 зараховані до загального страхового стажу без урахуванням коефіцієнту кратності 1,5, оскільки відсутні трудові договори.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з таких підстав та мотивів.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.
Так, щодо не зарахування до загального страхового стажу періоду роботи з 20.05.1982 по 05.06.1982, з 04.06.1992 по 04.07.1992 згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 22.05.1982, оскільки запис про звільнення в трудовій книжці внесено з порушенням вимог Інструкції.
В своїй відповіді відповідач зазначає, що період роботи з 20.05.1982 по 05.06.1982 не зараховано до загального страхового стажу, оскільки запис про звільнення в трудовій книжці внесено з порушенням вимог Інструкції, а саме запис завірено печаткою згідно якої неможливо ідентифікувати назву підприємства.
Крім того, згідно Форми РС-право період роботи з 04.06.1992 по 04.07.1992 також не зараховано до загального страхового стажу (копія Форми РС-право додається до позовної заяви).
Статтею 48 Кодексу законів про працю України визначено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
За змістом положень статті 62 Закону №1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Так, трудова книжка Серії НОМЕР_1 від 22.05.1982, що була подана разом з заявою про призначення пенсії, містить наступні записи про спірні періоди роботи (далі мовою оригіналу):
- Запись № 1: Центрсберкасса № 7249 Сусуманского района Магаданской области 20.05.82 принята учеником на контролера сберкассы 013, основание приказ 57 от 20.05.82;
- Запись № 2: 05.06.82 уволена по собственному желанию ст 31 КЗОТ РСФСР, основание приказ 68 от 5.06.82;
- Запись № 12: 04.06.1992 принять страховым агентом в инспекцию госстраха г. Верховцево, основание внесения записи Приказ № 26 от 04.06.1992;
- Запись № 13: 04.07.1992 уволена по собственному желанию ст 38 КЗоТ УССР, основание внесения записи Приказ № 28 от 04.07.92.
Зазначені записи трудової книжки про прийняття та звільнення містять всі необхідні реквізити, виконані послідовно, акуратно, кульковою ручкою і завірені підписами відповідальних осіб та печатками підприємств.
Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
В своїй постанові від 21.02.2018 по справі № 687/975/17 Верховний Суд зазначає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.
Отже, не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальною обставиною є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.
Записи про спірні періоди роботи у трудовій книжці позивача не містять недопустимих (таких, що внесені в супереч Інструкції № 58 та Інструкції № 162, що діяла на час заповнення трудової книжки) перекреслень, виправлень чи дописок, які б змінювали суть записів або перекручували б їх зміст, містить печатку, яка з часом втратила свою чіткість.
Таким чином, трудова книжка позивача містить всі необхідні записи про роботу у спірні періоди, записи є належним та допустимим доказом підтвердження страхового стажу позивача, а недолік на який послався відповідач у своєму рішенні про відмову в призначенні пенсії носить формальний характер.
Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», визначений постановою Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року №1029.
Відповідно до записів трудової книжки № 1,2 в період з 20.05.1982 по 05.06.1982 позивач працювала в Сусуманскому районі Магаданської области, яку згідно Постанови № 1029 віднесено до районів Крайньої Півночі.
Таким чином, період роботи з 04.06.1992 по 04.07.1992 неправомірно не зараховано до загального страхового стажу та період з 20.05.1982 по 05.06.1982 неправомірно не зараховано до загального страхового стажу ОСОБА_1 та з урахуванням кратності 1,5 на підставі записів трудової книжки.
Щодо не зарахування до страхового стажу періодів роботи в районах Крайньої Півночі із застосовуванням пільгового коефіцієнта кратності 1,5 (один рік за один рік і шість місяців).
В своїй відповіді відповідач зазначає, що періоди роботи з 09.07.1984 по 13.08.1985, з 05.06.1986 по 03.03.1987 та з 02.11.1987 по 31.12.1990 зараховані до загального страхового стажу без урахуванням коефіцієнту кратності 1,5, оскільки відсутні трудові договори.
Проте, з зазначеним не можна погодитись.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частини 1 та частини 4 статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення", громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом; у тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачено інші правила, ніж ті, що містяться у цьому Законі, то застосовуються правила, встановлені цими договорами (угодами).
Обчислюючи трудовий стаж за роботу у районах Крайньої Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі у пільговому обчисленні (один рік за півтора) до 01.01.1991, слід зазначити наступне.
Відповідно до абзаців 1 та 2 пункту 5 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV), період роботи до 01.01.1991 в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.1991.
Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 №148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".
Відповідно до підпункту "д" пункту 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 "Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.
Статтею 3 Указу Президії Верховної Ради СРСР "Про розширення пільг на осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" від 26 вересня 1967 року передбачено скоротити тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року "Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", з п`яти до трьох років.
Пунктом 3 постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" зазначено, що працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 1 березня 1960 р. зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 01.03.1960 - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.
Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", визначений постановою Ради Міністрів СРСР №1029 від 10 листопада 1967 року.
Відповідно до пунктів 1, 2 Розділу 1 Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року №530/П-28, пільги, встановлені Указами Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 "Про впорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" і від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, що працюють з районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", надаються всім робочим і службовцям (в тому числі місцевим жителям і іншим особам, прийнятим на роботу на місці) державних, кооперативних і громадських підприємств, установ, організацій, що знаходяться в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".
Отже, період роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях прирівняних до них, з 01.03.1960 зараховується до стажу роботи із застосуванням пільгового коефіцієнту (один рік за один рік і шість місяців) при умові, якщо працівник мав право на пільги, встановлені ст. 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".
Крім того, зі змісту зазначених правових норм вбачається, що особа, яка працювала в районах Крайньої Півночі, або в місцевостях прирівняних до Крайньої Півночі не менше трьох років до 01.01.1991 має право на пільговий розрахунок її стажу. Так, підставою для отримання пільгового стажу є сам факт роботи особи на Крайній Півночі, або в місцевостях прирівняних до Крайньої Півночі на умовах укладання нею трудової угоди не менше ніж на три роки.
Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Трудова книжки містить наступні записи про спірні періоди роботи (далі мовою оригіналу):
- Запись № 3: 09.07.1984 принята уборщицей бани в Производственное управление ЖКХ Сусуманского райисполкома, основание приказ 45/к от 28.07;
- Запись № 4: 24.01.1985 переведена кассиром бани Берелех., основание приказ 2/к;
- Запись № 5: 13.08.1985 уволена по ст. 31 РСФСР (по уходу за ребенком дошкольного возраста), основание приказ 44/к от 14.08.85;
- Запись № 6: 05.06.1986 принята в Сусуманский райбыткомбинат Магаданского Облбытуправления приемщиком химчистки к/м «Прогресс», основание приказ 31-к 11.06.86;
- Запись № 7: 03.03.1987 уволена по ст 31 РСФСР по уходу за ребенком дошкольного возраста, основание приказ 12/к от 11.03.87;
- Запись № 8: 02.11.1987 принята в Аптечное управление Магаданского облисполкома центральная районная аптека № 30 на должность фасовщицы аптеки №30, основание приказ № 195 от 02.12.87;
- Запись № 9: 12.10.1988 переведена на должность кассира аптеки № 30, основание приказ № 158 от 13.10.88;
- Запись № 10: 01.11.1988 Аптечное управление Магаданского облисполкома реорганизовано в производственное объединение «Фармация», основание внесения записи Приказ № 447 от 24.10.1988;
- Запись № 11: 06.08.1991 (зачеркнуто) исправлено на 29.10.1991 (запись «испр.на 29.10.91 верить» заверено подписью и печатью) уволена по собственному желанию для ухода за ребенком до 14 лет по ст. КЗоТ № 31 РСФСР, основание внесения записи Приказ № 52 по РПП «Фармация» от 06.08.91;
Зазначені записи трудової книжки про прийняття та звільнення містять всі необхідні реквізити, виконані послідовно, акуратно, кульковою ручкою і завірені підписами відповідальних осіб та печатками підприємств.
Відповідно до абзацу 3 пункту 5 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-V, пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.
Згідно положень абзацу 3 підпункту 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постанова правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1), за період роботи до 01 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.
Отже, з огляду на вищенаведені норми права, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка, або письмовий трудовий договір, або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.
Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 10 вересня 2019 року у справі № 348/2208/16-а, від 18.06.2020 року у справі №537/1415/17, від 18.06.2020 року у справі №140/1319/16-а, від 15.01.2021 у справі №348/2319/16-а.
Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», визначений постановою Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року №1029.
Згідно Постанови № 1029, Магаданська область, де працювала позивач в спірні періоди віднесено до районів Крайньої Півночі.
Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі Порядок №637).
Пунктами 1, 2 Порядку №637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі персоніфікований облік), є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відсутності записів у ній, наявності неправильних чи неточних записів у трудовій книжці орган Пенсійного фонду вправі вимагати від заявника подання додаткових документів на підтвердження страхового стажу.
Записи про спірні періоди роботи у трудовій книжці позивача не містять недопустимих (таких, що внесені в супереч всупереч Інструкції №162, що діяла на час заповнення трудової книжки) перекреслень, виправлень чи дописок, які б змінювали суть записів або перекручували б їх зміст, містять печатки.
Таким чином, трудова книжка позивача містить всі необхідні записи про роботу у спірні періоди, записи є належним та допустимим доказом підтвердження страхового стажу та повинні бути враховані при призначенні пенсії позивача.
Таким чином, оскільки трудова книжка ОСОБА_1 містить записи про роботу в районах Крайньої Півночі, записи внесено відповідно до Інструкції ведення трудових книжок, тому дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області при призначенні пенсії щодо не зарахування на підставі трудової книжки періоду роботи з 04.06.1992 по 04.07.1992 до загального страхового стражу та не зарахування періодів роботи з 20.05.1982 по 05.06.1982, з 09.07.1984 по 13.08.1985, з 05.06.1986 по 03.03.1987 та з 02.11.1987 по 31.12.1990 до загального страхового стажу з урахуванням коефіцієнту кратності 1,5 (один рік за один рік і шість місяців), є неправомірними.
Щодо дати здійснення перерахунку пенсії з урахуванням спірного страхового стажу з кратністю 1,5.
Відповідно до статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
01.11.2023 ОСОБА_1 досягла 60-річного пенсійного віку передбаченого частиною 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Тримісячний термін на звернення за пенсією закінчується 01.02.2024.
18.01.2024 особисто в межах трьохмісячного строку звернулася з заявою про призначення пенсії та необхідними документами на підтвердження віку та стажу до Головного управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.07.2024 року у справі 160/9515/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 18.01.2024 року, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні, та прийняти рішення згідно з вимогами законодавства.

Пенсійним органом було добровільно виконано рішення суду та призначено пенсію за віком, починаючи з 02.11.2023.

15.10.2024 ОСОБА_1 отримала виплату пенсії.

31.10.2024 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було направлено адвокатський запит.

08.11.2024 отримано відповідь на адвокатський запит в якому повідомлено про розрахунок стажу та не зарахування періодів роботи до загального страхового стажу з урахуванням коефіцієнту кратності 1,5 (один рік за один рік і шість місяців).

В межах 6-місячного строку звернення до суду подано адміністративний позов.

Таким чином, перерахунок пенсії з урахуванням спірних періодів роботи необхідно здійснити починаючи з 02.11.2023 року.

Відповідно до пункту 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 968,96 грн.

Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 968,96 грн. підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не зарахування до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 04.06.1992 року по 04.07.1992 року на підставі трудової книжки при призначенні пенсії за віком, починаючи з 02.11.2023 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 04.06.1992 року по 04.07.1992 року на підставі трудової книжки при призначенні пенсії за віком, починаючи з 02.11.2023 року.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не зарахування до загального страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи в районі Крайньої Півночі з 20.05.1982 року по 05.06.1982 року, з 09.07.1984 року по 13.08.1985 року, з 05.06.1986 року по 03.03.1987 року та з 02.11.1987 року по 31.12.1990 року з урахуванням коефіцієнту кратності 1,5 (один рік за один рік і шість місяців), на підставі трудової книжки при призначенні пенсії за віком, починаючи з 02.11.2023 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи в районі Крайньої Півночі з 20.05.1982 року по 05.06.1982 року, з 09.07.1984 року по 13.08.1985 року, з 05.06.1986 року по 03.03.1987 року та з 02.11.1987 року по 31.12.1990 року з урахуванням коефіцієнту кратності 1,5 (один рік за один рік і шість місяців), на підставі трудової книжки при призначенні пенсії за віком, починаючи з 02.11.2023 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням страхового стажу періоди з 04.06.1992 року по 04.07.1992 року та роботи в районі Крайньої Півночі з 20.05.1982 року по 05.06.1982 року, з 09.07.1984 року по 13.08.1985 року, з 05.06.1986 року по 03.03.1987 року та з 02.11.1987 року по 31.12.1990 року з кратністю 1,5 (один рік за один рік і шість місяців) починаючи з 02.11.2023 року, з урахуванням виплачених сум.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір у розмірі 968,96 гривень (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С. В. Прудник