Справа № 522/14322/24-Е
Суддя: Ярема Х. С.
Дата ухвалення: 2025-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2025

Справа № 522/14322/24-Е

Провадження № 2-а/522/32/25

Приморський районний суд м. Одеси у складі головуючого суддя Ярема Х.С., розглянув у спрощеному позовному провадженні (без виклику сторін) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

ВСТАНОВИВ:

28.08.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач просить суд:

- скасувати постанову, складену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 , від 12.07.2024 № С/10938, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. за порушення ч.3 ст.210-1 КУпАП.

20.09.2024 відкрито спрощене провадження без виклику сторін.

Позивач звернення до суду з цим позовом пояснює тим, що постановою від 12.07.2024 його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, а саме, - відмову підписати отриману повістку на виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що було складено Акт відмови від отримання повістки, чим порушено ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Позивач вважає цю постанову такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки він не був повідомлений про час і місце розгляду справи; протокол про адміністративне правопорушення містить дату 12.11.2024, але описує події, які відбулися 12.07.2024; в протоколі неправильно зазначено його адресу; копія протоколу йому не вручалась та не було надано можливість скористатися послугами адвоката. Він не відмовлявся від отримання повістки, але не розумів чому він був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 , не розумів яку саме повістку йому вручають (для уточнення даних чи для проходження ВЛК). Також відповідальність за ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» наступає за неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а не за відмову підписати повістку. Факт неприбуття не може мати місце, оскільки він вже знаходився в приміщені ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судом встановлено такі обставини.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) проживає в АДРЕСА_1 .

Згідно з протоколом № С/10867 про адміністративне правопорушення від 12.11.2024, складеним заступником командира роти з морально-психологічного забезпечення роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , 12.07.2024 о 14.30 год. в умовах особливого періоду, в ході заходів оповіщення громадян всупереч вимог ч.1 п.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ОСОБА_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , в АДРЕСА_2 відмовився від підписання та отримання повістки на виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адрсеою АДРЕСА_2 до каб. №24 на 12.07.2024 о 21.00 год., про що складено Акт відмови від отримання повістки за підписом двох військовослужбовців групи оповіщення відповідно до «Порядку проведення призову громадян під час мобілізації на особливий період, затвердженого постановою КМУ № 560 від 16.05.2024, від пояснень своєї відмови не надав.

Постановою т.в.о начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 від 12.07.2024 № С/10938, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. за порушення ч.3 ст.210-1 КУпАП, а саме всупереч вимог ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 відмовився від підписання та отримання повістки на виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адрсеою м. Одеса, вул. Канатна, 87 до каб. №24 на 12.07.2024 о 21.00 год. про що складено Акт відмови від отримання повістки за підписом двох військовослужбовців групи оповіщення відповідно до «Порядку проведення призову громадян під час мобілізації на особливий період, затвердженого постановою КМУ № 560 від 16.05.2024, від пояснень своєї відмови відмовився, документів які б підтверджували законність відмови не надав.

Висновки суду.

Згідно ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положення ст.62 цього Закону розповсюджуються і на обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ч.1 ст. 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Диспозиція ч.3 ст.210-1 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Згідно з ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані:

-з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;

-надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом;

-проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.

Згідно з ст. 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Спірна постанова містить посилання на норму закону, вимоги якого порушені, на ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та посилання на ч.3 ст. 210-1 КУпАП, яка передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Однак обставини, які зазначені в оскаржуваній постанові (відмова від підпису повістки) не є порушенням ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Згідно із ч. 1, ч.2 ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами: 1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину; 2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; 3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї; 4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; 5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

Згідно з ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама постанова, яку він оскаржує.

Однак зазначена постанова не може розглядатись як доказ, за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові, оскільки відповідачами не надано жодного та допустимого доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, як і взагалі не надано заперечень щодо позову.

Згідно з п. 1, 7 та абз. 11 п. 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно з ст.258, ч.4 КУпАП протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України підтвердних документів про отримання особою виклику.

Пунктами 9-11 розділу ІІ Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення затвердженому Наказом Міністерства оборони України № 3 від 01.01.2024 р. визначено, що матеріали справи про адміністративне правопорушення подаються уповноваженою посадовою особою, яка склала протокол, керівнику територіального центру комплектування та соціальної підтримки, для її розгляду у порядку, визначеному КУпАП.

Згідно з ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол № С/10867 про адміністративне правопорушення, який складено заступником командира роти з морально-психологічного забезпечення роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , містить посилання на те, що 12.07.2024 о 14.30 год. в умовах особливого періоду, в ході заходів оповіщення громадян всупереч вимог ч.1 п.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ОСОБА_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , в АДРЕСА_2 відмовився від підписання та отримання повістки на виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адрсеою АДРЕСА_2 до каб. №24 на 12.07.2024 о 21.00 год., про що складено Акт відмови від отримання повістки за підписом двох військовослужбовців групи оповіщення відповідно до «Порядку проведення призову громадян під час мобілізації на особливий період, затвердженого постановою КМУ № 560 від 16.05.2024, від пояснень своєї відмови не надав.

Проте датою протоколу зазначено 12.11.2024, тобто та дата, яка ще не настала на той час. Також, адреса ОСОБА_1 зазначена в протоколі неправильно. Такі недоліки протоколу № С/10867 свідчать про його неналежність як доказу у даній справі.

Крім того, суду не надано вказаного Акту відмови від отримання повістки за підписом двох військовослужбовців групи оповіщення відповідно до «Порядку проведення призову громадян під час мобілізації на особливий період, затвердженого постановою КМУ № 560 від 16.05.2024, який є обов`язковим у разі відмови особи від отримання повістки.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки відповідно до статті 283КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

У справі керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки, який її розглядає, відповідно до статті 284 КУпАП виносить одну з таких постанов: - про накладення адміністративного стягнення; - про закриття справи.

Суд зауважує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення має здійснюватися з дотриманням установленої процедури, яка створює умови об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Так, відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Порушення прав особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності та порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, є окремою підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Суд зазначає, що в ході судового розгляду відповідачем жодними належними, достовірним та достатніми доказами не доведено перед судом факту дотримання процесуальних прав позивача, зокрема, не надано жодних доказів дотримання передбаченої статтею 279 та 268 КупАП процедури розгляду справи.

Враховуючи доводи позивача про те, що відповідач не повідомив його про розгляд справи та не виконав вимоги щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, не дотримався процедури розгляду справи та фактично не надав позивачу можливості скористатися правами, передбаченими ч.1 ст. 268 КУпАП, а також відсутність доказів на спростування таких доводів позивача, суд вважає, що відповідачем не доведено дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З огляду на наведене оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 242-246, 262, 286 КАС України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову від 12.07.2024 № С/10938 про притягення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч.3 ст.210-1 КУпАП та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ярема Х.С.