Справа № 380/20115/24
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2025-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань забезпечення адміністративного позову

29 січня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/20115/24 пров. № А/857/2386/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Кузьмича С.М..

суддів: Гудима Л.Я., Качмара В.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року у справі № 380/20115/24 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства освіти і науки України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив:

визнати протиправними дії Міністерства освіти і науки України щодо внесення до Єдиної державної електронної бази з питань освіти відомостей про порушення ч. 2 ст. 10 Закону України «Про освіту» ОСОБА_2 , що стосуються здобуття ним на денній формі навчання освіти рівня Бакалавр за спеціальністю 124 Системний аналіз в Національному університеті «Львівська політехніка»;

зобов`язати Міністерство освіти і науки України замінити запис в Єдиній державній електронній базі з питань освіти відомостей про порушення ч. 2 ст. 10 Закону України «Про освіту» ОСОБА_2 , що стосуються здобуття ним на денній формі навчання освіти рівня Бакалавр за спеціальністю 124 Системний аналіз в Національному університеті «Львівська політехнік» у вигляді «НІ ПОРУШУЄ» на запис «ТАК, НЕ ПОРУШУЄ».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20.12.2024 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, його оскаржив позивач, подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2025 витребувано з Львівського окружного адміністративного суду матеріали справи № 380/20115/24 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства освіти і науки України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Станом на 29.01.2025 матеріали справи № 380/20115/24 до суду апеляційної інстанції не надійшли.

27.01.2025 до суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову шляхом:

зупининня дії Наказу № 19 від 24.01.2025, виданого ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до набрання рішенням законної сили у справі № 380/20115/24;

заборони військовій частині НОМЕР_1 в особі її посадових/службових осіб вчиняти дії щодо направлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для проходження військової служби за межі навчального центру чи до іншого місця служби або іншої військової частини до набранням законної сили судовим рішенням у справі № 380/20115/24.

Заява обґрунтована тим, що 24.01.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 видано наказ № 19 про призов ОСОБА_2 на військову службу та відправлення для проходження служби у складі команди НОМЕР_1 . Вважає, що у випадку задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 матиме змогу скористатись своїм правом на відстрочку, і вважатиметься таким, що не підлягає мобілізації. Окрім цього, ОСОБА_2 матиме змогу скасувати даний наказ в судовому порядку.

Також зазначає, що виконання наказу № 19, виданого ІНФОРМАЦІЯ_4 , також унеможливить виконання рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача, оскільки надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації особі, яка вже є військовослужбовцем, є неможливим.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Частинами 1 та 2 ст. 150 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється в безспірному порядку.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина друга статті 151 КАС України).

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (ч. 6 ст. 154 КАС України).

За своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Водночас для застосування таких заходів потрібно додержуватися щонайменше однієї з умов, визначених у частині другій статті 150 КАС України. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них з точки зору процесуального закону є необхідною передумовою для їх вжиття судом за клопотанням позивача.

Разом з цим сам факт прийняття суб`єктом владних повноважень (відповідачем) рішення чи вчинення дій, які на думку заявника порушують його права та інтереси, не може автоматично свідчити про те, що таке рішення чи дії є очевидно протиправними, як і те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання майбутнього рішення суду, адже факт порушення прав та інтересів особи (позивача) підлягає доведенню у встановленому законом порядку.

Слід вказати, що суд з огляду на докази, надані позивачем, для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При вирішенні питання щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову враховується й специфіка правовідносин, стосовно яких виник спір, та їх відповідне законодавче врегулювання, за наслідками аналізу якого можна зробити висновок, чи дійсно застосування заходів забезпечення позову є необхідним у цьому конкретному випадку, чи може невжиття таких засобів мати незворотні наслідки. Заходи забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову.

Як слідує з матеріалів справи, що у провадженні Восьмого апеляційного адміністративного суду перебуває справа № 380/20115/24 за апеляційною скаргою представника Позивача ОСОБА_2 до Міністерства освіти і науки України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20.12.2024, яким у задоволенні позову відмовлено повністю, не змінено запис в Єдиній державній електронній базі з питань освіти відомостей про порушення ч. 2 ст. 10 Закону України «Про освіту» ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), що стосуються здобуття ним на денній формі навчання освіти рівня Бакалавр за спеціальністю 124 Системний аналіз в Національному університеті «Львівська політехніка» у вигляді «НІ ПОРУШУЄ» на запис «ТАК, НЕ ПОРУШУЄ».

В свою чергу 24.01.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 видано наказ № 19 про призов ОСОБА_2 на військову службу та відправлення для проходження служби у складі команди НОМЕР_1 .

Відтак, позивач вважає, що оскільки у задоволенні позову було відмовлено, він не може скористатись своїм правом на відстрочку.

З заяви про забезпечення позову слідує, що його вимоги фактично стосуються суб`єкта владних повноважень, який не бере участі у справі, і який видав наказ № 19 про призов ОСОБА_2 на військову службу та відправлення для проходження служби у складі команди НОМЕР_1 , що не є предметом розгляду у цій справі.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що забезпечення позову не може підміняти собою подання позову та має іншу мету. Протиправність оскаржуваних дій та рішень відповідачів може бути встановлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності під час розгляду адміністративної справи по суті. Без такого дослідження доказів твердження про «очевидність» порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед.

Суд зазначає, що спосіб забезпечення позову, про який просить представник позивача, не є нерозривно пов`язаним з підставами та предметом адміністративного позову.

Ба більше, не допускається забезпечення позову шляхом зупинення наказу або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці (п.10 ч.3 ст. 151 КАС України).

Таким чином колегія суддів зазначає, що саме суб`єкт звернення з відповідною заявою про вжиття заходів забезпечення позову повинен обґрунтувати існуванням передбачених статтею 150 КАС України підстав для забезпечення позову. Зазначений висновок узгоджується з нормою частини 1 статті 9 КАС України, в силу якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Однак, наведені заявником доводи й аргументи не є достатніми та переконливими для висновку про необхідність застосування заходів забезпечення позову за правилами, встановленими статтями 150-151 КАС України.

Надаючи правову оцінку доводам заявника, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що в даному випадку, як слідує з матеріалів справи, заявником не було підтверджено належними та достатніми доказами, в розумінні ст.ст. 73-76 КАС України, обставини, які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову завдадуть значної шкоди правам останнього або в подальшому унеможливлять їх захист.

Поряд з вказаним, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що визначений позивачем спосіб забезпечення адміністративного позову фактично спрямований на майбутнє та безпосередньо вирішує спір по суті, що не відповідає інституту забезпечення позову.

Відтак, з урахуванням вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для забезпечення адміністративного позову позивача у спосіб визначений в заяві - відсутні.

Керуючись статтями 150-154, 156, 241, 248 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі № 380/20115/24.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України .

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді Л.Я. Гудим
В.Я. Качмар