Справа № 953/17/25
Суддя: Кіндер В. А.
Дата ухвалення: 2025-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/17/25
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 січня 2025 року м. Харків
Київський районний суд м. Харкова в складі головуючого судді Кіндера В.А., за участі секретаря судового засідання Сергієнко К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Суд ухвалою від 07.01.2025 прийняв справу до розгляду, відкрив провадження та призначив її до розгляду. Відповідно до довідки про доставку електронного листа, копію ухвали про відкриття провадження у справі відповідач отримав 07.01.2025.
Належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися.
Належним чином повідомлений про дату, час і місце цього засідання, представник відповідача в судове засідання не з`явився. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило. Відповідач не надав суду витребувані матеріали.
Зважаючи на те, що адміністративна справа з приводу рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі, то суд вважає, що відповідач повідомлений про розгляд справи у строк, достатній для прибуття до суду для участі в судовому засіданні (ч.3 ст. 126 КАС України).
Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч.1 ст.205 КАС України).
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до змісту цієї постанови, 04.10.2024 ОСОБА_1 було направлено повістку №293673 з вимогою з`явитися 18.10.2024 на 11 годин 00 хвилин до ІНФОРМАЦІЯ_4 , для уточнення даних, проте ОСОБА_1 в призначений день не з`явився.
Своєю бездіяльністю громадянин порушив вимоги абзацу 2 ч. 1 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", абзац 3 п. 1 Правил військового облік призовників та військовозобов`язаних, викладених у додатку 2 до порядку організації та ведення військового обліку призовників та військовозобов`язаних, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022, абзац 2 ч.10 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу".
Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП не виявлено, обставиною, що пом`якшують відповідальність відповідно до статті 34 КУпАП визнано щире розкаяння громадянина. Відтак, начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 17 000 грн.
Згідно з копією тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 24.07.2012 ОСОБА_1 , 1993 року народження, прийнятий на тимчасовий облік запасу Збройних Сил України за ВОС №956.
Відповідно до скріншоту із застосунку "Резерв+" (паперової копії електронного документу) ОСОБА_1 , військовозобов`язаний має відстрочку до 07.02.2025 на підставі п.1 ч.3 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". Дані уточнено вчасно, 20.06.2024.
З довідки про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти вбачається, що ОСОБА_1 є докторантом Національного технічного університету «Харківських політехнічний інститут» зі строком денної форми навчання з 01.10.2022 по 30.09.2026.
Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 від 31.07.2024 ОСОБА_1 мав відстрочку по 11.08.2024, що була продовжена до 10.11.2024 (Довідка ІНФОРМАЦІЯ_4 від 26.08.2024) та до 07.02.2025 згідно із Довідкою ІНФОРМАЦІЯ_4 від 13.11.2024.
Отже, з матеріалів справи вбачається, що предметом оскарження є постанова ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення порядку уточнення даних військовозобов`язаного.
Диспозиція частини третьої статті 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначені Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Водночас, позивач заперечує факт його належного оповіщення.
Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (частина друга статті 77 КАС України).
Згідно з частиною четвертою статті 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Суд, надав відповідачу можливість подати відзив на позов та, ураховуючи принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі (пункт 4 частини третьої статті 2 КАС України) зобов`язав його надати документи, які передували та/або були підставою складення оскаржуваної постанови.
Водночас відповідач не надав суду ані відзиву на позов, ані витребуваних документів.
У цій справі до предмету доказування входить, зокрема, встановлення порядку оповіщення позивача про необхідність з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_4 (докази надсилання повідомлення, її отримання, неотримання, причини неотримання, тощо). Однак жодного доказу щодо належного оповіщення позивача відповідач не надав, що виключає можливість встановлення відповідного факту. Натомість позивач відповідну обставину заперечує.
За таких обставин, суд, з урахуванням положень пункту 4 частини третьої статті 2, частини другої статті 77 та частини четвертої статті 159 КАС України вважає, що доводи позивача щодо відсутності доказів його належного оповіщення про необхідність з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_4 є обґрунтованими, а відповідач доказів на спростування наведеного не надав. Неподання останнім відзиву на позов без поважних причин у цьому випадку кваліфікується як визнання позову.
Крім того, суд зазначає, що згідно з оскаржуваною постановою повістка була направлена позивачу для уточнення даних. Однак в оскаржуваній постанові не наведено, які саме дані необхідно було уточнити. З скріншоту із застосунку "Резерв+" вбачається, що дані уточнено вчасно, а саме 20.06.2024. Окрім того, встановлено, що 31.07.2024 та 26.08.2024 ОСОБА_1 в ІНФОРМАЦІЯ_5 отримував довідки про відстрочку.
Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи встановлені судом обставини, норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.
З урахуванням статті 139 КАС України та задоволення позову, судовий збір підлягає відшкодуванню з відповідача на користь позивача.
З постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17 вбачається, що за подання позовної заяви у справах щодо накладення адміністративного стягнення підлягає застосуванню судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605 грн. 60 коп. станом на 01.01.2025.
Керуючись ст. 2, 5, 48, 77, 243 246, 250, 255, 286, 292 КАС України, суд
Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження - задовольнити.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605 грн 60 коп. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіндер В.А.