Справа № 332/6813/24
Суддя: Сапунцов В. Д.
Дата ухвалення: 2025-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/6813/24
Провадження №: 2-адр/332/1/25
ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Сапунцова В.Д., розглянувши заяву адвоката Волошиної Євгенії Вячеславівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 1041 за справою про адміністративне правопорушення від 21.11.2024
13.01.2025 року о 17:02 год. на електронну пошту представника ОСОБА_1 адвоката Волошиної Євгенії Вячеславівни надійшло рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 08.01.2025 року по справі № 332/6813/24.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи додано: копія ордеру, копія свідоцтва про право на занняття адвокатською діяльністю, копія угоди про надання правничої допомоги, копія додатку до угоди про надання правничої допомоги(прас), попередній розрахунок витрат на правничу допомогу станом на 26.11.2024 року, який складає 3000 грн. Оскільки справа була призначена до розгляду на 06.12.2024 року (відкладено у зв`язку з першою неявкою відповідача), 20.12.2024 (відкладено судовий розгляд за заявою відповідача) та 08.01.2025 (відбувся розгляд справи, то вартість витрат ОСОБА_1 на правничу допомогу отриманою ним по справі 332/6813/24 становить 5000 грн, яка складається з наступного: 3000 грн. складання позовної заяви, 2000 грн. за представництво його інтересів в суді. Враховуючи вище викладене, адвокат Волошина Є.В. просить поновити ОСОБА_1 строк для звернення з заявою про стягнення витрат на правничу допомогу та стягнути з бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн.
Позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Волошина Є.В. у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До початку судового засідання адвокат Волошина Є.В. надала письмову заяву в якій просить розглянути заяву про стягнення витрат на правничу допомогу без участі позивача та його представника, на задоволені зазначених в заяві вимог наполягають.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав письмові заперечення на заяву про стягнення витрат на правничу допомогу, в якому просить в задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу відмовити повністю з таких підстав, а саме: оскільки докази про розмір витрат не подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, не має підтвердження здійсненої правової допомоги відсутня квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження не долучено розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором, оскільки справа відноситься до малозначних справ, то вказана сума понесених витрат на професійну правничу допомогу є не співмірною зі складністю даної справи. Крім того, в заяві про стягнення витрат на правничу допомогу представник позивача керується нормами ЦПК України, які не можуть застосовуватися в даному випадку, так як справа № 332/6813/24 та ухвалення додаткового рішення розглядається в порядку адміністративного судочинства на яке поширюються норми КАС України. З урахуванням наведеного, відповідач просить відмовити у задоволенні заяви щодо стягнення судових витрат.
Відповідно до ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати судові витрати на професійну правничу допомогу.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалося.
Перевіривши доводи заяви представника позивача, а також дослідивши клопотання відповідача суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з частиною 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Як встановлено матеріалами справи, судове рішення було винесено 08.01.2025 року, заява про ухвалення додаткового рішення суду представником позивача було подано до суду через систему «Електронний Суд» 20.01.2025 року. До заяви про ухвалення додаткового рішення додано підтвердження про отримання представником позивача на електронну пошту рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 08.01.2025 року по справі № 332/6813/24 13.01.2025 року. На підставі наданих суду доказів, суд вважає поновити строк для звернення з заявою про стягнення витрат на правничу допомогу.
Згідно з частиною 1 статті 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до частини 2 статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Згідно частиною 4 статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 5 статті 134 КАС України, передбачено, що розмір витрати на оплату послуг адвоката, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 6 статі 134 КАС передбачено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статі суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Приписами частини 7 статті 134 КАС України визначено, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Верховний суд у постанові від 17.09.2019 року у справі 810/3806/18 зазначив, що на підтвердження витрат, понесених на професійну допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги (договір на доручення, договір про надання юридичних послуги та ін.) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрати на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимоги про відшкодування останніх.
У разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19).
З матеріалів справи, встановлено, що в якості доказів понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвокатом надано: угоду про надання правничої допомоги № - 139/24 від 25 листопада 2024 року; додаток № 1 (прайс) до угоди про надання правничої допомоги № 139/24 від 25.11.2024; попередній розрахунок витрат на правничу допомогу за угодою про надання правничої допомоги № 139/24 від 25.11.2024, згідно якого загальна сума наданих та оплачених послуг станом на 26.11.2024 року становить 3000 грн.; ордер про надання правничої допомоги.
З урахуванням співмірності та пропорційності витраченого адвокатом часу, складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимоги заяви щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, а саме у сумі 3000,00 грн.
Керуючись ст.ст.134, 252 Кодексу адміністративного судочинства України,
Поновити ОСОБА_1 строк для звернення з заявою про стягнення витрат на правнучу допомогу.
Заяву адвоката Волошиної Євгенії Вячеславівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 1041 за справою про адміністративне правопорушення від 21.11.2024 задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) гривень.
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його складання.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 : місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання : АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 .
Повний текст рішення складено 31.01.2025.
Суддя В.Д. Сапунцов