Справа № 600/1730/24-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2025-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/1730/24-а Головуючий у 1-й інстанції: Лелюк О.П.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

29 січня 2025 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Смілянця Е. С. Драчук Т. О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 26 червня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, в якому просила:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №03 від 08 лютого 2024 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі статті 86 Закону України «Про прокуратуру»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років, що дає право на пенсію за вислугу років згідно статті 86 Закону України «Про прокуратуру», стаж роботи на посаді інспектора прокуратури Київської області з 09 листопада 1994 року до 29 грудня 1996 року; стаж роботи на посаді старшого інспектора прокуратури Київської області з 30 грудня 1996 до 05 серпня 1997 року; стаж роботи на посаді спеціаліста 2 категорії прокуратури Броварського району Київської області з 06 серпня 1997 року до 30 січня 2003 року; стаж роботи на посаді інспектора Секретаріату прокуратури міста Києва з 31 січня 2003 року до 24 червня 2003 року; стаж роботи на посаді інспектора Управління справами прокуратури міста Києва з 25 червня 2003 року до 19 січня 2004 року; стаж роботи на посаді завідуючої друкарським бюро Секретаріату прокуратури міста Києва з 20 січня 2004 року до 09 лютого 2005 року; стаж роботи на посадах прокурорів в органах прокуратури України з 10 лютого 2005 року по 25 листопада 2022 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області призначити ОСОБА_1 з 25 листопада 2022 року пенсію за вислугу років на підставі статті 86 Закону України «Про прокуратуру», з урахуванням наявного на день звернення стажу роботи за вислугу років більше 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів більше 15 років, з розрахунку 60% від суми складових заробітної плати, зазначених в Довідках Київської міської прокуратури №21/198 від 17 листопада 2022 року «Про складові заробітної плати/грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років)» та №21/199 від 17 листопада 2022 року «Про складові заробітної плати (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією)».

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 26.06.2024 позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №03 від 08 лютого 2024 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі статті 86 Закону України «Про прокуратуру».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25 листопада 2022 року та додані до неї документи про призначення пенсії за вислугу років на підставі статті 86 Закону України «Про прокуратуру».

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України.

Згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 09.11.1994, остання працювала в органах прокуратури України на таких посадах:

- з 09 листопада 1994 року по 29 грудня 1996 року інспектор прокуратури Київської області;

- з 30 грудня 1996 року по 05 серпня 1997 року старший інспектор прокуратури Київської області;

- з 06 серпня 1997 року по 30 січня 2003 року спеціаліст 2 категорії прокуратури Броварського району Київської області;

- з 31 січня 2003 року по 24 червня 2003 року - інспектор Секретаріату прокуратури міста Києва, ;

- з 25 червня 2003 року по 19 січня 2004 року - інспектор Управління справами прокуратури міста Києва;

- з 20 січня 1004 року по 09 лютого 2005 року завідувач друкарським бюро інспектора Управління справами прокуратури міста Києва прокуратури міста Києва.

З 10 лютого 2005 року по 25 листопада 2022 року позивач займала посади прокурорів в органах прокуратури України (помічник прокурора, прокурор відділу, старший прокурор відділу, прокурор прокуратури, старший прокурор прокуратури, прокурор відділу, прокурор окружної прокуратури).

25 листопада 2022 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Однак, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Чернівецькій області було прийнято рішення від 02 грудня 2022 року №03 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» №1697-VІІ.

Так, у вказаному рішенні зазначено, що відповідно до частини 1 статті 86 Закону №1697-VІІ прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років. Частиною 2 статті 86 Закону №1697-VІІ передбачено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Страховий стаж особи становить 27 років 6 місяців 21 день. За наданими документами вислуга років відповідно до частини 6 статті 86 Закону №1697-VІІ становить 17 років 06 місяців 25 днів.

Крім того, у рішенні також зазначено, що за наданими документами до розрахунку страхового стажу та стажу за вислугу років враховано всі періоди.

Одночасно рекомендовано надати документи про надання заявниці відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Також звернута увага на те, що довідки про складові заробітної плати від 17 листопада 2022 року №21/198 та 21/199 надані в копіях та не містять підстави видачі.

При цьому вказано, що прийнято рішення в призначенні пенсії за вислугу років відмовити, оскільки відсутній необхідний стаж за вислугу років, що дає право на пенсію згідно з статтею 86 Закону №1697-VІІ.

Не погодившись з рішенням №03 від 02 грудня 2022 року про відмову в призначенні пенсії за вислугу років, позивач звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №03 від 02.12.2022 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі статті 86 Закону України «Про прокуратуру»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років, що дає право на пенсію за вислугу років на підставі статті 86 Закону України «Про прокуратуру» стаж роботи на посаді інспектора прокуратури Київської області з 09.11.1994 по 29.12.1996; стаж роботи на посаді старшого інспектора прокуратури Київської області з 30.12.1996 по 05.08.1997; стаж роботи на посаді спеціаліста 2 категорії прокуратури Броварського району Київської області з 06.08.1997 по 30.01.2003; стаж роботи на посаді інспектора Секретаріату прокуратури міста Києва з 31.01.2003 по 24.06.2003; стаж роботи на посаді інспектора Управління справами прокуратури міста Києва з 25.06.2003 по 19.01.2004; стаж роботи на посаді завідуючої друкарським бюро Секретаріату прокуратури міста Києва з 20.01.2004 по 09.02.2005; стаж роботи на посадах прокурорів в органах прокуратури України з 10.02.2005 по 25.11.2022;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області призначити ОСОБА_1 з 25.11.2022 пенсію за вислугу років на підставі статті 86 Закону України «Про прокуратуру», з урахуванням наявного на день звернення стажу роботи за вислугу років 28 років 0 місяців 15 днів, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів 17 років 9 місяців 14 днів, з розрахунку 60% від суми складових заробітної плати, зазначених у довідках Київської міської прокуратури №21/198 від 17.11.2022 «Про складові заробітної плати / грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років)» та №12/199 від 17.11.2021 «Про складові заробітної плати (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією)».

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2023 року у справі №320/127/23 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №03 від 02.12.2022 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі статті 86 Закону України "Про прокуратуру". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до вимог частини 1 статті 86 Закону України від 14.10.2014 №1697-VІІ "Про прокуратуру" у розмірі 60% від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, з 25.11.2022. В іншій частині позову - відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2024 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області задоволено частково. Рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2023 року в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до вимог частини 1 статті 86 Закону України від 14.10.2014 №1697-VІІ «Про прокуратуру» у розмірі 60% від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, з 25.11.2022 скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково:

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років на підставі статті 86 Закону України «Про прокуратуру».

В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2023 року залишено без змін.

На виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2024 року у справі №320/127/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області 08 лютого 2024 року прийнято рішення №03 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру».

Так, указаним рішенням встановлено, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 27 років 6 місяців 21 день. За наданими документами вислуга років відповідно до частини шостої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» та стаж роботи на посадах прокурорів становить 17 років 9 місяців 17 днів. За наданими документами до розрахунку страхового стажу враховано всі періоди. Пенсійним органом наголошено, що на титульній сторінці трудової книжки відсутній підпис власника трудової книжки. До стажу за вислугу років відповідно до частини шостої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» до стажу роботи на посадах прокурорів враховано періоди роботи на посадах прокурорів в органах прокуратури України з 10 лютого 2005 року по 25 листопада 2022 року. Підстав для зарахування інших періодів до стажу за вислугу років відповідно до частини шостої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» немає, оскільки до заяви не додано документів про здобуття вищої юридичної освіти та віднесення займаних посад до посад державних службовців (прийняття Присяги, присвоєння рангу). Також рекомендовано надати документи про надання заявниці ( ОСОБА_1 ) відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Крім цього відповідачем наголошено, що довідки про складові заробітної плати від 17 листопада 2022 року №21/198 та №21/199 не можуть бути враховані при визначенні розміру пенсії, так як надані в копіях та не містять підстави видачі.

Таким чином, пенсійним органом прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугу років, оскільки у заявниці відсутній необхідний стаж за вислугу років (25 років).

Не погоджуючись з указаним рішенням, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що адміністративний позов слід задовольнити частково.

Відповідно до ч.1 ст.308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги відповідача, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

На час звернення позивача із заявою про призначення пенсії набрав чинності Закон України Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року №1697-VII (далі - Закон №1697-VII).

З огляду на набрання чинності Законом №1697-VII, втратили чинність положення статті 50-1 Закону України Про прокуратуру від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ, саме в частині визначення осіб, які мають право на призначення пенсії за вислугу років, та розміру такої пенсії.

Водночас, підстави та порядок призначення пенсії за вислугу років визначено статтею 86 Закону №1697-VII, за змістом якої збільшено стаж роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, у порівнянні зі статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ.

Так, відповідно до вимог частин першої та другої статті 86 Закону №1697-VII прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше:

по 30 вересня 2011 року - 20 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 10 років;

з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року - 20 років 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 10 років 6 місяців;

з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року - 21 рік, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 11 років;

з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року - 21 рік 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 11 років 6 місяців;

з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року - 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років;

з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців;

з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років;

з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року - 23 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років 6 місяців;

з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року - 24 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років;

з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року - 24 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років 6 місяців;

з 1 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.

Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Частиною п`ятою статті 86 Закону №1697-VII встановлено, що працівникам, які не мають вислуги років, передбаченої частиною першою цієї статті, за наявності необхідного стажу роботи на посадах прокурорів, а також страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", після досягнення чоловіками 57 років, а жінками віку, що на п`ять років менше, ніж пенсійний вік, установлений статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія призначається у розмірі, пропорційному кількості повних років роботи на прокурорських посадах, із розрахунку 60 відсотків місячної заробітної плати за відповідну вислугу років, передбачену частиною першою цієї статті. Передбачене цією частиною зниження віку для жінок застосовується також до завершення періоду підвищення віку виходу на пенсію до 1 січня 2022 року. До досягнення віку, встановленого цією частиною, право на пенсію за віком мають чоловіки 1960 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 55 років - які народилися по 31 грудня 1957 року; 55 років 6 місяців - які народилися з 1 січня 1958 року по 31 грудня 1958 року; 56 років - які народилися з 1 січня 1959 року по 31 грудня 1959 року; 56 років 6 місяців - які народилися з 1 січня 1960 року по 31 грудня 1960 року.

Згідно з частиною шостою статті 86 Закону №1697-VII до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на посадах прокурорів (в тому числі адміністративних) органів прокуратури, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; слідчими, суддями; на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою; у науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання; на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Тренінговому центрі прокурорів України; на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання; відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.

Відповідно до частини сьомої статті 86 Закону №1697-VII до пенсії за вислугу років, призначеної згідно з цією статтею, встановлюються надбавки на утримання непрацездатних членів сім`ї та на догляд за одиноким пенсіонером у розмірах і за умов, передбачених чинним законодавством.

Право на пенсію за вислугу років мають особи, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора, а також особи, звільнені з прокурорських посад органів прокуратури за станом здоров`я, у зв`язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому особа обіймає посаду, або у зв`язку із скороченням кількості прокурорів, у зв`язку з обранням їх на виборні посади в органах державної влади чи органах місцевого самоврядування. Ветеранам війни, які мають необхідний стаж роботи для призначення пенсії за вислугу років, така пенсія призначається незалежно від того, чи працювали вони в органах прокуратури перед зверненням за призначенням пенсії (частина восьма статті 86 Закону №1697-VII).

За частиною 13 статті 86 Закону №1697-VII, пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами.

Таким чином, необхідною умовою для призначення пенсії за вислуги років є наявність на день звернення необхідного стажу роботи, що зараховується до вислуги років у розмірі 25 років, з якого обов`язкова наявність стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років, до якого, зокрема, зараховується час роботи на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою.

При цьому норма частини 6 ст. 86 Закону № 1697 дає підстави для висновку, що умовою зарахування до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, часу роботи на посадах державних службовців, є як наявність кваліфікаційних вимог у вигляді вищої юридичної освіти для такої посади, так і фактична наявність у особи, що займає таку посаду, вищої юридичної освіти. Тобто, час роботи на посадах державних службовців, які займають особи без вищої юридичної освіти, не може бути зарахованим до вказаної вислуги років.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 464/7474/16-а.

Також, у постанові Верховного Суду України від 14 березня 2017 року (справа №344/11838/14-а) викладена правова позиція, відповідно до якої до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, не може зараховуватися трудова діяльність на посаді державного службовця, кваліфікаційні умови якої (посади) не вимагали від особи, яка її обіймала, вищої юридичної освіти, а особа, яка фактично її обіймала, такої освіти не мала; чи коли через якийсь час на підставі нормативного регулювання такі умови до згаданої посади були запроваджені, а особа, яка продовжувала її обіймати, здобула вищу юридичну освіту; або містить такі умови, але особа, яка обіймала посаду державного службовця, не мала відповідної освіти чи мала спеціальну, гуманітарну чи іншу вищу освіту, але не юридичну, тощо.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів зазначає, що норми ч. 6 ст. 86 Закону №1697 передбачають зарахування до стажу часу роботи особи на посадах державних службовців за наявністю у особи вищої юридичної освіти, а не обіймання посади державного службовця, яка вимагає наявність вищої юридичної освіти. Тобто, у спірному випадку обов`язкова наявність у особи вищої юридичної освіти, незалежно від займаної нею посади державної служби.

Згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 09.11.1994, остання працювала в органах прокуратури України на таких посадах:

- з 09 листопада 1994 року по 29 грудня 1996 року інспектор прокуратури Київської області;

- з 30 грудня 1996 року по 05 серпня 1997 року старший інспектор прокуратури Київської області;

- з 06 серпня 1997 року по 30 січня 2003 року спеціаліст 2 категорії прокуратури Броварського району Київської області;

- з 31 січня 2003 року по 24 червня 2003 року - інспектор Секретаріату прокуратури міста Києва, ;

- з 25 червня 2003 року по 19 січня 2004 року - інспектор Управління справами прокуратури міста Києва;

- з 20 січня 1004 року по 09 лютого 2005 року завідувач друкарським бюро інспектора Управління справами прокуратури міста Києва прокуратури міста Києва.

З 10 лютого 2005 року по 25 листопада 2022 року позивач займала посади прокурорів в органах прокуратури України (помічник прокурора, прокурор відділу, старший прокурор відділу, прокурор прокуратури, старший прокурор прокуратури, прокурор відділу, прокурор окружної прокуратури).

Зі змісту оскаржуваного рішення відповідача від 08.02.2024 №03 судом встановлено, що страховий стаж ОСОБА_1 складає 27 років 06 місяців 21 день, з них стаж на посадах прокурорів - 17 років 9 місяців 17 днів.

Відповідачем не зараховано до стажу роботи за вислугу років відповідно до ч. 6 ст. 86 Закону №1697 періоди роботи позивача: на посаді інспектора прокуратури Київської області з 09 листопада 1994 року до 29 грудня 1996 року; на посаді старшого інспектора прокуратури Київської області з 30 грудня 1996 до 05 серпня 1997 року; на посаді спеціаліста 2 категорії прокуратури Броварського району Київської області з 06 серпня 1997 року до 30 січня 2003 року; на посаді інспектора Секретаріату прокуратури міста Києва з 31 січня 2003 року до 24 червня 2003 року; на посаді інспектора Управління справами прокуратури міста Києва з 25 червня 2003 року до 19 січня 2004 року; на посаді завідуючої друкарським бюро Секретаріату прокуратури міста Києва з 20 січня 2004 року до 09 лютого 2005 року, оскільки ОСОБА_1 до заяви не додано документ про здобуття вищої юридичної освіти та віднесення займаних посад до посад державних службовців (прийняття Присяги, присвоєння рангу).

Як свідчать матеріали справи, диплом серії НОМЕР_2 про повну вищу освіту за спеціальністю «Правознавство» за кваліфікацією юрист позивач отримала 05.02.2005 (а.с.31).

Оскільки позивач працювала на посадах державного службовця у вказаний вище період, але не мала вищої юридичної освіти, то відповідач, зробив обґрунтований висновок про відмову позивачу зарахувати такий стаж до вислуги років, відповідно до ч. 6 ст. 86 Закону №1697 та відмовив у призначенні пенсії за вислугу років, у зв`язку з відсутністю у позивача необхідного стажу для призначення пенсії за вислугу років на час її звернення з такою заявою.

Суд звертає увагу на безпідставність доводів позивача про те, що вимоги до осіб, які займають посади державних службовців, щодо наявності в них вищої освіти, в тому числі юридичної освіти, яка на час роботи позивача не поширювалась. Позивач помилково ототожнює зарахування періоду роботи до державної служби та періоду роботи до вислуги років для відповідно до Закону України «Про прокуратуру», та в той же час наводить помилкові норми законодавства. Суд наголошує, що зарахування державної служби до стажу роботи не є тотожним поняттю та статусу прокурора відповідно до закону України «Про прокуратуру».

Колегія суддів не погоджується із посиланням суду першої інстанції на невиконання відповідачем установлених пунктом 4.2 Розділу ІV Порядку №22-1 обов`язків під час прийняття оскаржуваного рішення, оскільки витребування та перевірка первинних документів є правом пенсійного органу, а не його обов`язком.

Позивач була обізнана про необхідність подання відповідачу документів про здобуття вищої юридичної освіти та інформації щодо віднесення займаних посад до посад державних службовців, з урахуванням рішень Київського окружного адміністративного суду та Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №320/127/23.

Однак, будь-яких даних про це позивачем надано не було.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо необгрунтованості принятого відповідачем рішення про відмову у призначенні пенсії, оскільки воно обгрунтоване відсутністю документів про здобуття вищої юридичної освіти та віднесення займаних посад до посад державних службовців.

Враховуючи зазначене, вирішуючи справу, колегія суддів вважає, що відповідач при прийняті рішення діяв в межах своїх повноважень і відповідно до закону, оскільки у позивача відсутній необхідний стаж для призначення пенсії за вислугу років і правові підстави для визнання протиправним та скасування рішення про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років відсутні, а тому позивачу у задоволенні позову необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області задовольнити повністю.

Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 26 червня 2024 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністартивного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Смілянець Е. С. Драчук Т. О.