Справа № 260/8480/24
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2025-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

31 січня 2025 року м. Ужгород№ 260/8480/24
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Калинич Я.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Закарпатській області (вул. Волошина, буд. 52, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, код ЄДРПОУ ВП 44106694) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Закарпатського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Закарпатській області (далі позивач) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , податковий боргу у розмірі 81544,90 грн. з наступних податків: НОМЕР_2 «податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» у розмірі 28040,46 грн.; 11011001 «військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» у розмірі 2336,71 грн.; 18010900 «орендна плата з фізичних осіб» у розмірі 26360,64 грн.; 18010300 «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості» у розмірі 24807,09 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідача наявний податковий борг у розмірі 81544,90 грн., з наступних податків: 11010500 «податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» у розмірі 28040,46 грн.; 11011001 «військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» у розмірі 2336,71 грн.; 18010900 «орендна плата з фізичних осіб» у розмірі 26360,64 грн. та 18010300 «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості» у розмірі 24807,09 грн.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін.

Копію ухвали про відкриття провадження суд направляв на адресу, яка вказана у позовній заяві, та міститься Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Однак, до суду повернувся не вручений конверт з вмістом судового поштового відправлення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Частиною 4 ст.124 КАС України встановлено, що у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.

Згідно з ч.11 ст.126 КАС України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

За таких обставин, суд вважає, що відповідно до ч.11 ст.126 КАС України копія ухвали від 19.12.2024 року вручена відповідачу належним чином.

Враховуючи те, що суд вжив передбачені КАС України заходи щодо належного повідомлення відповідача про відкриття спрощеного позовного провадження та про встановлений судом строк для подання відзив на позовну заяву у цій адміністративній справі, проте станом на час прийняття рішення у ній відзиву на позовну заяву від останньої не надійшов, суд відповідно до вимог ч.6 ст.162 КАС України розглядає справу за наявними матеріалами.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд встановив.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , має реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та перебуває на обліку у податковому органі як фізична особа-підприємець.

За відповідачем рахується податковий борг у розмірі 81544,90 грн. по платежам:

- 11010500 «податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» у розмірі 28040,46 грн.;

- 11011001 «військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» у розмірі 2336,71 грн.;

- 18010900 «орендна плата з фізичних осіб» у розмірі 26360,64 грн.;

- 18010300 «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості» у розмірі 24807,09 грн.

Податковий борг виник у зв`язку з наступним.

Відповідачем до податкового органу самостійно подано:

- звітну податкову декларацію про майновий стан та доходи № від 31.05.2023 року за період 2022 року із самостійною задекларованою сумою з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 8100,00 грн., сумою штрафу за вказаним податком у розмірі 243,00 грн., сумою військового збору у розмірі 675,00 грн. та сумою штрафу за вказаним збором у розмірі 20,25 грн.

- звітну податкову декларацію про майновий стан та доходи № від 17.04.2024 року за період 2022 року із самостійною задекларованою сумою з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 188.47,32 грн та сумою військового збору у розмірі 1570,61 грн.

- звітну податкову декларацію про майновий стан та доходи № від 16.05.2024 року за період 2020 року із самостійною задекларованою сумою з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 850,14 грн. та сумою військового збору у розмірі 70,85 грн.

Підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПКУ визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Пунктом 288.1 статті 288 ПКУ визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Так, між Рахівською міською радою та відповідачем 14.08.2019 укладено договір оренди земельної ділянки строком на 49 років та площею земельної ділянки 0,1984 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості місце розташування якої по вул. Миру, 266а в м. Рахів, Закарпатської області.

Відповідно до пункту 288.7. статті 288 ПК України, податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Відповідно до пункту 286.5 статті 286 ПКУ нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, разом із детальним розрахунком суми податку, який, зокрема, але не виключно, має містити кадастровий номер та площу земельної ділянки, розмір ставки податку та розмір пільги зі сплати податку.

Відповідно до пункту 287.5 статті 287 ПК України, податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

З урахуванням наведеного, контролюючим органом нараховано відповідачу податкове зобов`язання за вказаним податком:

- у розмірі 12860,74 грн. за 2023 рік, про що прийнято податкове повідомлення-рішення за №1-0711 від 26.04.2023. Дане податкове повідомлення рішення надіслано відповідачу засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомлення №571 та згідно підпису відповідача вручено такому 08.06.2023 року. Відповідачем частково сплачено податкове зобов`язання за вказаним рішенням у розмірі 16,74 грн., однак, в частині залишку податкове зобов`язання у розмірі 12844,00 грн. відповідачем не сплачено.

- у розмірі 13516,64 грн. за 2024 рік, про що прийнято податкове повідомлення-рішення за №-0711-UA0029937 від 05.04.2024 року. Дане податкове повідомлення-рішення надіслано відповідачу засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомлення №813 та згідно підпису відповідача вручено такому 04.05.2024 року.

Однак, у порушення пункту 287.5 статті 287 ПК України, відповідачем у повному обсязі та у визначеному залишку податкові зобов`язання за вказаним рішеннями не сплачено, у зв`язку з чим, такі набули визначення податкового боргу.

Виникнення податкового боргу у відповідача з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості зумовлено несплатою у строки визначені ПК України податкових зобов`язань, нарахованих за податковими повідомленнями-рішеннями.

Так, згідно підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Згідно статті 266.10.1 ПК України, податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Так, з урахуванням наведеного відповідачу були сформовані наступні податкові повідомлення-рішення:

- №0-0711 від 18.05.2023 року за період 2022р. у розмірі 14508,91 грн. Сплачено відповідачем частково, у розмірі 4657,16 грн. Залишок податкового зобов`язання у розмірі 9851,75 грн. відповідачем не сплачено.

- №0-0711-UA0029937 від 16.05.2024 року за період 2023р. у розмірі 14955,34 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення вручено відповідачу засобами поштового зв`язку, що підтверджується наявними у матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення.

Однак, у порушення пункту 266.10.1 статті 266 ПК України, відповідачем у повному обсязі та у визначеному залишку податкові зобов`язання за вказаними рішеннями не сплачено, у зв`язку з чим, такі набули визначення податкового боргу.

У зв`язку з несплатою відповідачем податкової заборгованості у добровільному порядку Головне управління ДПС у Закарпатській області звернулось із даним позовом до суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до п.15.1 ст.15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з пунктами 16.1.3 та 16.1.4 ст.16 зазначеного Кодексу платник податків зобов`язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 54.5 статті 54 вказаного Кодексу України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно п.п.14.1.175 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Також, згідно з п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

У зв`язку з несплатою відповідачем узгоджених грошових зобов`язань контролюючим органом було сформовано податкову вимогу (форма «Ф») вiд 12.06.2023 року №0-0716, яку направлено поштою та поштове відправлення вручено згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Податкова вимога не оскаржувалась та не відкликалась.

Погашення податкового боргу платників податків регулюється главою 9 Податкового кодексу.

Згідно з пунктом 95.1. статті 95 Податкового кодексу контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95).

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивач довів суду правомірність заявлених вимог, в той час як відповідач не надав належні, допустимі та достовірні докази відсутності або погашення ним податкового боргу.

Враховуючи те, що сума податкового боргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 складає 81544,90 грн., підтверджується матеріалами справи, не сплачена відповідачем в добровільному порядку, доказів скасування податкової вимоги відповідачем не подано, суд вважає позовні вимоги правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки зазначених судових витрат судом не встановлено, то відсутні підстави для стягнення останніх з відповідача.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Закарпатській області (вул. Волошина, буд. 52, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, код ЄДРПОУ ВП 44106694) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути з особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) податковий боргу у розмірі 81544,90 грн (вісімдесят одна тисяча п`ятсот сорок чотири гривні 90 коп.) з яких:

- 11010500 «податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» у розмірі 28040,46 грн.;

- 11011001 «військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» у розмірі 2336,71 грн.;

- 18010900 «орендна плата з фізичних осіб» у розмірі 26360,64 грн.;

- 18010300 «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості» у розмірі 24807,09 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяЯ. М. Калинич