Справа № 498/1499/24
Суддя: Чернецька Н. С.
Дата ухвалення: 2025-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №498/1499/24
Провадження по справі №2-а/498/3/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року сел. Велика Михайлівка Одеської області у складі:

головуючої судді - Чернецької Н.С.,

за участю секретаря судового засідання Гонтаренко О.В.,

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

30 серпня 2024 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29 липня 2024 року відділом державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті в особі виконувача обов`язків начальника відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби з безпеки на транспорті Володимиром Романенко складено постанову про накладення адміністративного стягнення за фактом правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті №ПС002975 стосовно ОСОБА_2 , керівника ТОВ «МОНТАНА МЛИН». Зазначена постанова є протиправною, винесена з порушенням норм процесуального та адміністративного права і підлягає скасуванню. 06.07.2024 року о 19:05 год. на автошляху М-28 Одеса-Южне (км 14+503) водій ОСОБА_3 , здійснював вантажне перевезення на транспортному засобі марки «MAN», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_1 , з причепом номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , що належить ТОВ «МОНТАНА МЛИН» та відмовився прослідувати для проходження габаритно-вагового контролю. В.о. начальника відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті В.Романенко постановив визнати ОСОБА_1 , як суб`єкта господарської діяльності винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 132-1 КУпАП, та накласти на нього штраф у розміні 51000 грн. Однак зупинений інспектором відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті автотранспортний засіб марки «MAN», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_1 , з причепом номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , що належить ТОВ «МОНТАНА МЛИН», жодним чином не порушив вимог передбачених ч. 3 ст. 132-1 КУпАП, так як на момент його зупинки склалася аварійна ситуація на панельному щиті приборів транспортного засобу загорілись індикатори несправностей автомобіля, що вказувало на ймовірну неможливість подальшого руху транспортного засобу. З метою уникнення небезпечної ситуації на автошляху, а також дотримання правил безпеки дорожнього руху, позивачем та водієм Ладжинським було прийнято одноголосне рішення про тимчасове зупинення руху транспортного засобу марки «MAN», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_1 і поїздки на іншому автомобілі до автосервісу для отримання консультації щодо усунення несправностей і можливого подальшого руху аварійного транспортного засобу. Відповідно до ч.3 ст. 132-1 КУпАП законом передбачена відповідальність за ухилення або відмову від проходження габаритно-вагового контролю, але в жодному разі не за відмову прослідувати для проходження вагового контролю якої також не було так як після усунення несправностей транспортний засіб марки «MAN», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_1 здійснив ваговий контроль на установленому інспекцією пункті проходження габаритно-вагового контролю і як результат отримав талон зважування у динамічному режимі вантажу за №494 де вказано номерний знак державної реєстрації транспортного засобу НОМЕР_1 , який проходив габаритний контроль та зауважень з боку працівників інспекції щодо відповідності вантажу передбаченим чинним законодавством нормам навантаження не було. Порушень розділу 22 ПДР України щодо перевезення вантажу інспекторами не встановлено. Талон про проходження вагового контролю роздрукований і виданий вантажоперевізнику ТОВ «МОНТАН МЛИН» 06.07.2024 року о 22:58 год., що відповідає даті зупинення та здійснення перевірки проходження габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки «MAN», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_1 інспекторами відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки вагового контролю. Просить суд визнати протиправною та скасувати постанову відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті складену Романенко Володимиром Васильовичем, про накладення адміністративного стягнення за фактом правопорушення у сфері безпеки на автотранспорті №ПС002975 від 29.07.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 132-1 КУпАП.

13 листопада 2024 року через підсистему «Електронний суд» на адресу суду надійшов відзив представника відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті, у якому в задоволенні позовних вимог відповідач просить відмовити у повному обсязі з наступних підстав. 06.07.2024 року посадовими особами відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті здійснювалась рейдова перевірка відповідно до направлення №000027 від 27.06.2024. О 18:45 год. за адресою а/д М-28 Одеса-Южний, 14 км + 500 м старшим державним інспектором відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області було зупинено вантажний автомобіль у складі спеціального вантажного сідлового тягача марки MAN, номерний знак НОМЕР_1 та причепа SCHWARZMUELLER, номерний знак НОМЕР_2 , водій ОСОБА_3 . Під час перевірки та візуального огляду транспортного засобу було встановлено імовірне перевантаження транспортного засобу за візуальною ознакою. У зв`язку з чим водію було запропоновано проїхати до пункту габаритно-вагового контролю, однак водій ОСОБА_3 відмовився прослідувати до пункту габаритно-вагового контролю, про що було складено акт №017501 про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю та щодо водія складено протокол про адміністративне правопорушення №ПП 002693 за порушення, передбачене ст. 188-57 КУпАП. Під час ознайомлення зі складеними матеріалами водій та ще одна стороння особа, яка не представилась посадовим особам Укртрансбезпеки, поводились зухвало, відмовились прослідувати до пункту ГВК для зважування та самовільно залишили місце перевірки, вихопивши документи, за результатом чого посадові особи Укртрансбезпеки були вимушені наздоганяти порушника, залучивши також посадових осіб Національної поліції. Диспозиція статті 132-1 КУпАП містить термін «відмова від проходження габаритно вагового контролю». Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про автомобільний транспорт» відмова від габаритно-вагового контролю будь-які дії або бездіяльність, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, що призвели до ухилення від проходження габаритно-вагового контролю в зоні габаритно-вагового контролю. Тобто, відмова полягає у діях або бездіяльності що призвели до ухилення від проходження габаритно-вагового контролю. Твердження позивача, що мала місце лише відмова водія виконати рішення про супроводження транспортного засобу не відповідає дійсності, оскільки відмова від супроводження до пункту габаритно вагового контролю включається до об`єктивної сторони діяння, що полягає в ухиленні від проходження габаритно-вагового контролю за яке передбачена адміністративна відповідальність згідно ч. 3 ст. 132-1 КУпАП. У спірному випадку саме відмова виконати законну вимогу посадової особи Укртрансбезпеки прослідувати до пункту габаритно-вагового контролю призвела до ухилення позивача від проходження габаритно-вагового контролю в зоні габаритно-вагового контролю, що і передбачено ч. 3 ст. 132-1 КУпАП. Позивач зазначає, що транспортний засіб прослідував до пункту ГВК для проходження зважування і факт відмови відсутній взагалі. 06.07.2024 року на водія ОСОБА_3 було складено акт №017501 про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю, також було складено протокол про адміністративне правопорушення №ПП 002693 за порушення, передбачене ст. 188-57 КУпАП, а також посадовими особами Укртрансбезпеки було заблоковано транспортний засіб, про що складено відповідний акт про блокування транспортного засобу MAN, номерний знак НОМЕР_1 . Транспортний засіб позивача було заблоковано об 20:55 год., про що було складено відповідний акт, в подальшому транспортний засіб було розблоковано та об 22:58 було проведено зважування транспортного засобу. Зважування ТЗ позивача відбулось вже після зафіксованого факту відмови водія виконати законну вимогу посадової особи Укртрансбезпеки та прослідувати до пункту ГВК та вже після блокування ТЗ. Просять у задоволенні вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Статтею 162 КАС України передбачене право відповідача подати відзив на позовну заяву, ст.163 КАС України визначене право позивача подати відповідь на відзив, а ст.164 цього Кодексу право відповідача подати заперечення.

Згідно ч.5 ст.162 КАС України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

Відповідно до частин 2 та 4 ст.121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Оскільки відповідач отримали ухвалу про відкриття провадження з додатками до неї 05.11.2024 року, отже строк на подання відзиву потрібно рахувати строк саме з дати отримання відповідачем ухвали про відкриття провадження з адміністративним позовом та додатками до нього, тому клопотання представника відповідача про поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву підлягає задоволенню.

Позивач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд адміністративного позову без участі позивача, позов підтримує, та просить суд його задовольнити.

Представник відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду відзив на позовну заяву.

Представник відповідача Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті в судове засідання не з`явився, заяв, клопотань не надав.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 спеціальний вантажний сідловий тягач MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ТОВ «МОНТАНИН МЛИН». Спеціалізований напівпричеп контейнеровоз SCHWARZMUELLER, номерний знак НОМЕР_2 згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ОСОБА_4 .

О 18:45 год. за адресою а/д М-28 Одеса-Южний, 14 км + 500 м старшим державним інспектором відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області було зупинено вантажний автомобіль у складі спеціального вантажного сідлового тягача марки MAN, номерний знак НОМЕР_1 та причепа SCHWARZMUELLER, номерний знак НОМЕР_2 , водій ОСОБА_3 . Під час перевірки та візуального огляду транспортного засобу було встановлено імовірне перевантаження транспортного засобу за візуальною ознакою.

Згідно рішення про супроводження автомобільного транспортного засобу від 06.07.2024 року складеного о18:45 год. старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Бондаренко Р.О. було прийняте рішення про супроводження транспортного засобумарки MAN ISCHWARZMMELLER, тип TGX18.440BLS/SPA-3E, номерний знак НОМЕР_1 / НОМЕР_2 до місця розташування пункту габаритно-вагового контролю а/д М-14 Одеса-Мелітополь, 21 км+434 м.

Однак водій ОСОБА_3 відмовився прослідувати до пункту габаритно-вагового контролю, про що було складено акт №017501 про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю.

06.07.2024 року старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Бондаренко Р.О. на водія ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення №ПП 002693 за порушення, передбачене ст. 188-57 КУпАП.

Згідно постанови №504/3040/24 від 02.10.2024 року винесеної суддею Комінтернівського районного суду Одеської області за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення № ПП002693 складеного 06.07.2024 року постановлено накласти адміністративне стягнення за ст. 188-57 КУпАП у вигляді 150 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 2550,00 грн. на користь держави.

06.07.2024 року о 20:55 год. вказаним вище старшим державним інспектором Бондаренко Р.О. складено Акт АБ №002001 про блокування автомобільного транспортного засобу марки MAN ISCHWARZMMELLER, тип TGX18.440BLS/SPA-3E, номерний знак НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , місце блокування а/д М-28 «Одеса-Южне» (об`їзд м.Одеса) км. 4+000. Дата розблокування 06.07.2024 року о 22:58 год.

Згідно талону №383-751.252 від 06.07.2024, час 22:58 талон 494, режим динамічний, номер А059631В, всього: 44800.

Повноваження старшого державного інспектора Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Бондаренко Р.О. підтверджуються наявними в матеріалах справи Направленням на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) № 000027 від 27.06.2024, яке було видане на підставі щотижневого графіка проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) від 27.07.2024 № 27/В/2024. Період рейдової перевірки (дата перевірки) з 22.04.2024 по 28.04.2024.

На адресу позивача ОСОБА_1 та на адресу ТОВ «МОНТАНИН МЛИН» було надіслано повідомлення про розгляд справи про порушення скоєне 07.07.2027 р. о 19:05 хв. на а/д М-28 Одеса-Южне (км14+500), на транспортному засобі MAN д/н НОМЕР_1 передбачене статтею 132-1 КУпАП, яке було отримано позивачем 18.07.2024 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

29.07.2024 року №ПС 002975 в.о. начальника Відділу Державного нагляду (контролю) в Одеській області Олманенко В.В. було винесено оскаржувану постанову, згідно якої встановлено, що 06.07.2024 року о 19:05 год. на автодорозі М-28 Одеса-Южне (км 14+503) ОСОБА_3 , здіснював вантажне перевезення на т/з MAN реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ТОВ «МОНТАН МЛИН» з причепом SCHWARZMUELLER, номерний знак НОМЕР_2 та відмовився прослідувати для проходження габаритно-вагового контролю. На підставі викладеного ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.132-1 КУпАП з накладенням на нього штрафу у розмірі 51 000,00 грн.

Копія оскаржуваної постанови № ПС 002975 від 29.07.2024 була надіслана позивачу листом № 302, який позивач отримав 20.08.2024 року.

Також копія оскаржуваної постанови № ПС 002975 від 29.07.2024 була надіслана на адресу ТОВ «МОНТАНИН МЛИН» листом № 910, однак на адресу відправника повернувся конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Згідно квитанції №0.0..1 від 03.09.2024 року ОСОБА_1 сплатив адміністративний штраф за постановою №ПС002975 від 29.07.2024 року в сумі 51 000,00 грн.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про автомобільний транспорт», який визначає засади організації та діяльності автомобільного транспорту.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з частиною першою статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 зі змінами (надалі за текстом також - Положення), встановлено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Підпунктом 15 пункту 5 Положення працівниками Укртрансбезпеки здійснюється перевірка дотримання перевізниками вимог чинного законодавства.

Відповідно до абзацу 12 частини сьомої статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» Укртрансбезпека здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю, вимоги до облаштування та технічного оснащення яких затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері автомобільного транспорту.

Відповідно до частини дванадцятої статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Частиною дев`ятнадцятою статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, мають право: супроводжувати транспортний засіб, що має ознаки порушення нормативів вагових або габаритних параметрів, до найближчого місця зважування (на відстань не більше 50 кілометрів) для здійснення габаритно-вагового контролю, а також забороняти подальший рух такого транспортного засобу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України; здійснювати габаритно-ваговий контроль транспортних засобів.

Відповідно до статті 229 КУпАП органи автомобільного транспорту та електротранспорту (тролейбус, трамвай) розглядають справи про адміністративні правопорушення, зв`язані з порушенням правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, правил користування автомобільним транспортом та електротранспортом, зокрема, але не виключно (частини друга, третя статті 132-1 КУпАП).

Від імені органів автомобільного транспорту та електротранспорту розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право на автомобільному транспорті - посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (частини друга, третя статті 132-1 КУпАП).

Відповідно до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 № 512, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.10.2021 за № 1286/36908 (зі змінами) справа розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, можливий лише у випадках, коли є підтвердження про належне повідомлення цієї особи про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд встановив, що відповідач повідомляв позивача листом №58386/33/24-24 від 08.07.2024 про дату, місце і час розгляду справи про адміністративне правопорушення (03.06.2024, 09:00, м. Одеса, пл.Бориса Дерев`янка,1 каб.203), та є підтвердження про вручення поштового відправлення ПС002693.

Розділом III вказаної вище Інструкції від 27.09.2021 № 512 передбачено порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, Голова Державної служби України з безпеки на транспорті чи його заступник або керівник територіального органу Державної служби України з безпеки на транспорті чи його заступник приймає рішення у справі, яке оформлюється постановою про накладення адміністративного стягнення (додаток 2).

Суд встановив, що 29.07.2024 розгляд справи відносно позивача здійснював в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Романенко В.В. який за результатами розгляду виніс оскаржувану постанову № ПС002975.

Позивач в адміністративному позові вказував, що водій ОСОБА_3 жодним чином не порушив вимог передбачених ч. 3 ст. 132-1 КУпАП, так як на момент його зупинки склалася аварійна ситуація на панельному щиті приборів транспортного засобу загорілись індикатори несправностей автомобіля, що вказувало на ймовірну неможливість подальшого руху транспортного засобу. З метою уникнення небезпечної ситуації на автошляху, а також дотримання правил безпеки дорожнього руху, позивачем та водієм Ладжинським було прийнято одноголосне рішення про тимчасове зупинення руху транспортного засобу марки «MAN», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_1 і поїздки на іншому автомобілі до автосервісу для отримання консультації щодо усунення несправностей і можливого подальшого руху аварійного транспортного засобу. Але на підтвердження несправності транспортного засобу позивачем не було надано жодного доказу, як і не було надано доказу звернення позивачем до автосервісу для отримання консультації щодо усунення несправностей.

Виходячи із змісту частини третьої статті 132-1 КУпАП ухилення або відмова від проходження габаритно-вагового контролю, а так само перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, розташування транспортних засобів на проїзній частині, вчинення правопорушень, передбачених частиною шостою статті 121 цього Кодексу, в зоні габаритно-вагового контролю тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (51 000,00 грн.).

Згідно положень статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» відмовою від габаритно-вагового контролю є будь-які дії або бездіяльність, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, що призвели до ухилення від проходження габаритно-вагового контролю в зоні габаритно-вагового контролю.

Тобто, суд зазначає, що відмова полягає у діях або бездіяльності що призвели до ухилення від проходження габаритного-вагового контролю.

Якщо врахувати законодавче визначення поняття «відмови від габаритно-вагового контролю», то частина третя статті 132-1 КУпАП передбачає, що ухилення або відмова від проходження габаритно-вагового контролю є будь-якими діями або бездіяльністю, у тому числі які зафіксовані в автоматичному режимі, що призвели до ухилення від проходження габаритно-вагового контролю в зоні габаритно-вагового контролю. При цьому суд звертає увагу, що ч.3 ст.132-1 КУпАП не містять застережень щодо того, що для притягнення до відповідальності за цією нормою відмова повинна відбутися саме та виключно в зоні габаритно-вагового контролю.

Частиною першою статті 14-3 КУпАП встановлено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб.

Суд встановив, що фіксація правопорушення здійснювалась на портативний відеореєстратор, запис якого наданий відповідачем разом із відзивом.

Вивчивши надані відповідачем відеозаписи адміністративного правопорушення суд завертає увагу, що безпосередня відмова водія транспортного засобу марки «MAN», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_1 від проходження габаритно-вагового контролю зафіксована на відеозаписі, та невідома особа вихопив документи у посадової особи Укртрансбезпеки, після чого залишили місце перевірки. відео 4 5419MEDIA_ID0963.

Зі змісту статті 9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як передбачено статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідальною особою за адміністративне правопорушення передбаченеч.3 ст. 132-1 КУпАП в розумінні статті 14-3 КУпАП може бути серед іншого власник транспортного засобу (фізична особа).

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 75 та статті 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд на підставі наявних доказів встановив, що водій транспортного засобу ОСОБА_3 відмовився від супроводження його до стаціонарного пункту посадовими особами відповідача для проходження габаритно-вагового контролю, про що складено Акт № 017501 від 06.07.2024 року та що підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом. Вказані дії становлять склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною третьою статті 132-1 КУпАП. Суб`єктом вказаного правопорушення є саме позивач.

Інші доводи позову жодним чином не спростовують висновку суду про законність оскаржуваної постанови та правомірність дій відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладені обставини, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд дійшов висновку про доведеність вчинення позивачем адміністративного порушення, передбаченого ч. 3 статті 132-1 КУпАП, а тому правові підстави для визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення від 29.07.2024 за №ПС002975 відсутні.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача позивачу не відшкодовуються, оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ч.3ст. 243,286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду у відповідності до ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 31 січня 2025 року.

Суддя Н.С. Чернецька