Справа № 520/31840/24
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2025-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2025 р. Справа № 520/31840/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суд Дмитро Волошин, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третьої особи - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо непризначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , як матері померлого військовослужбовця ОСОБА_2 ;

- визнати протиправним та скасувати п. 13 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №19/д від 20 вересня 2024 року, затверджений 23 вересня 2024 року Заступником Міністра оборони України;

- зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , як матері померлого військовослужбовця ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог зазначає, на наявність у родини нині покійного молодшого сержанта ОСОБА_2 , що виконував обов`язки із захисту Батьківщини у зоні антитерористичної операції, гарантованого ст. 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» права на отримання одноразової грошової допомоги, який загинув (помер) чи пропав безвісті під час проходження військової служби. При цьому звертає увагу суду, що смерть ОСОБА_2 , настала внаслідок тяжкого захворювання, яке виникло під час виконання військового обов`язку. Позивач вважає свої права порушеними, тому звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 25.11.2024 відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачу до електронного кабінету через систему "Електронний суд", що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому виклав свої заперечення проти позову, зазначивши про відсутність підстав для призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , як матері померлого військовослужбовця ОСОБА_2 . Просить відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Оскільки в період з 30.12.2024 по 12.01.2025 включно та з 14.01.2025 по 21.01.2025 включно суддя перебував у щорічній відпустці, розгляд справи здійснюється з урахуванням днів відпустки.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_2 проходив військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 .

У той же день, військовослужбовець ОСОБА_2 вчинив самогубство в туалеті їдальні військового госпіталю.

Згідно витягу з протоколу засідання Військово-лікарської комісії Північного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовслужбовців від 25.09.2017 №362 встановлено, що у молодшого сержанта ОСОБА_2 , 1984 р.н., травма - "Різані рани шиї. Крововтрата" одержана внаслідок навмисного самоушкодження, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 ; лікарським свідоцтвом про смерть № 3662-ДМ/16; актом спеціального розслідування за фактом загибелі військовослужбовця №72; наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №302 - одержана в результаті нещасного випадку, пов`язана з проходженням військової служби (а.с.10).

У висновку судово-психіатричної експертизи № 420 зазначено, що в психічному стані в ОСОБА_2 на час скоєння самогубства були присутні ознаки наявності важкого психічного захворювання - посттравматичного стресового розладу, стан загострення, яке було найбільш ймовірною причиною самогубства і яке було отримано під час бойових дій в зоні АТО (а.с.12-20).

Також згідно витягу з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 21.08.2023 №2729 встановлено, що захворювання молодшого сержанта ОСОБА_2 , 1984 р.н.: "Постравматичний стресовий розлад, стан загострення", наслідком якого стала травма: "Різані рани шиї. Кровотеча", яка послужила причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується висновком судово-психіатричного експерта КНП "ОКЛ м. Слов`янськ" від 01.10.2021 №420. Встановлено, що наявні в позивача травми пов`язані з захистом Батьківщини. Постанову про причинний зв`язок зазначеної травми та протоколу засідання ВЛК Північного регіону від 25.09.2017 №362 - відмінити (а.с. 21).

Позивач звернулася 07.12.2023 до Начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою та письмовим обґрунтуванням де просила виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю (смертю).

Згідно листа ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.10.2024 №14171/6 на адресу позивача направлено витяг з протоколу засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 20.09.2024 №19/д, де вказано, що відповідно до постанови КМУ від 25.12.2013 №975 зазначено, що матері померлого військовослужбовця фактично відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки відповідно до висновку судово-психіатричного експерта від 01.10.2021 №420, військовослужбовець ОСОБА_2 перебував у психічному стані та на час скоєння самогубства були присутні ознаки наявності важкого психічного захворювання - посттравматичного стресового розладу, стан загострення, яке було найбільш ймовірною причиною самогубства.

Також комісією було зазначено ст.16-4 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється, за умови, якщо загибель (смерть), військовослужбовця, є наслідком навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом).

Позивач вважає протиправним рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням виплати одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 20.09.2024 № 19/д, яким позивачу відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги внаслідок навмисного самоушкодження, пов`язаного з захистом Батьківщини, та захворювання, пов`язане з проходженням військової служби, тому позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі відповідно до Конституції України визначено Законом України від 20.12.1991 р. №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон №2011).

Так, згідно до ст. 1 даного Закону соціальним захистом військовослужбовців є діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

У відповідності до ст. 1-2 Закону №2011 військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти (п.п. 2 п. 1 ст. 3 закону №2011).

Згідно п. 2 ст. 3 Закону №2011 дія цього Закону не поширюється на членів сімей військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які загинули чи померли під час проходження військової служби (зборів), проходження служби у резерві внаслідок вчинення ними злочину чи адміністративного правопорушення, або якщо загибель (смерть) військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста сталася внаслідок вчинення ними дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння, чи є наслідком навмисного заподіяння собі військовослужбовцем, військовозобов`язаним чи резервістом тілесного ушкодження.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону №2011 одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно до п.п. 1 п. 2 ст. 16 Закону №2011 одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Відповідно до ст. 16-4 Закону № 2011 призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком: а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Нормою ст. 16-1 Закону №2011 передбачено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1 - 3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (ч. 1).

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (ч. 2).

Згідно визначення Сімейного кодексу до членів сім`ї відносяться подружжя, батьки та діти, інші члени сім`ї.

У відповідності до п. б) ч. 4 ст. 30 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" непрацездатними членами сім`ї вважаються: а) діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років. При цьому братам, сестрам та онукам право на пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків; б) батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", або є інвалідами.

Згідно з долученим до матеріалів справи копією висновку судово-психіатричної експертизи №420, зазначено, що експертом(ами) отримано матеріали кримінального провадження №0006507, внесеного до ЄРДР від 28.12.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, де встановлено наступне.

ОСОБА_2 в період 11.09.2015 по 28.12.2016 брав участь в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції.

28.12.2016 близько 19:25 ОСОБА_2 здійснив самогубство, шляхом різаних та колото-різаних поранень у шию, які супроводжувалися профузною кровотечою.

Однак як вбачається з висновку судово-психіатричного експерта №420, у ОСОБА_2 були присутні ознаки наявності важкого психічного захворювання - посттравматичний стресовий розлад, стан загострення, яке було найбільш ймовірною причиною смерті.

Крім того, 28.11.2023 була винесена постанова про закриття кримінального провадження №0006507, внесеного до ЄРДР від 28.12.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві визначається Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 (далі Порядок №975).

Відповідно до п. 3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста є дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Підпунктом 1 п. 4 Порядку №975 передбачено, що одноразова грошова допомога призначається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Згідно з п.п. 12, 13 Порядку №975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів військовозобовязаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Як встановлено судом із наданих до матеріалів справи медичних документів, а саме висновку судово-психіатричного експерта № 420 від 01.10.2021: 1) ОСОБА_2 впродовж життя до грудня 2016 року хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим або іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждав. 2) В період, який передував його загибелі (грудень 2016) та на час смерті ОСОБА_2 перебував, у стані важкого психічного захворювання - посттравматичного стресового розладу, стан загострення, яке було отримано під час бойових дій в зоні АТО. 3) До появи важкого психічного захворювання - посттравматичного стресового розладу, встановлених експертами психіатрами, у ОСОБА_2 , суїцидальних тенденцій не простежувалось. На фоні виниклих психічних порушень у грудні 2016 року у нього могли бути переживання суїцидального характеру. 4) ОСОБА_2 , в період 2015 та 2016 знаходився в психічному стані, спостерігалося два чітко окреслених, східних між собою епізоди з порушенням свідомості, дезорієнтування, безглуздою поведінкою. Обидва епізоди трапилися через недовгий час після отримання бойових поранень. 5) ОСОБА_2 перед смертю знаходився в психологічному стані замкнутості, емоційної притупленості, відстороненням від інших, несприятливості до оточуючого (які були переповнені думками переслідування). 6) ОСОБА_2 , в період, що передував його загибелі, перебував в стані сильного емоційного напруження, дана симпоматика відповідає поняттю "флешбек" - повторне переживання особами, які страждають на посстравматичний стресовий розлад психотравмуючих подій, яке нагадує маячні та галюцинаторні симптоми. Також на час самогубства, ОСОБА_2 , знаходився в стані загострення посстравматичного стресового розладу.

Згідно витягу із протоколу № 362 від 25.09.2017 року Військово-лікарської комісії Північного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця, молодшого сержанта ОСОБА_2 , травма «Різані рани шиї. Кровотеча», яка стала причиною смерті та одержана в результаті навмисного самоушкодження, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 30.12.2016 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області; лікарським свідоцтвом про смерть №3662-ДМ/16, виданим 29.12.2016 Харківським обласним бюро СМЕ; актом спеціального розслідування за фактом загибелі військовослужбовця № 72, затвердженим командиром військової частини НОМЕР_3 , 12.01.2017; наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 08.02.2017 № 302 про результати службового розслідування за фактом загибелі військовослужбовця, в результаті нещасного випадку, так, пов`язана з проходженням військової служби (а.с.10).

Однак, згідно витягу із протоколу № 2729 від 25.08.2023 року Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця захворювання молодшого сержанта ОСОБА_2 , «Посттравматичний стресовий розлад, стан загострення», наслідком якого стала травма: "Різані рани шиї. Кровотеча", яка послужила причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується висновком судово-психіатричного експерта КНП "ОКПЛ м. Слов`янськ" від 01.10.2021 №140, військово-обліковою та медичною документацією - захворювання, травма та причина смерті, так, пов`язані із Захистом Батьківщини.

Постанову про причинний зв`язок зазначеної травми за протоколом засідання ВЛК Північного регіону від 25.09.2017 №362-відмінено (а.с.21).

Згідно витягу з протоколу вказано, що в поданих документах відсутнє рішення суду, яке підтверджує факт доведення до самогубства та повернуто документи на доопрацювання, та зазначено, що молодший сержант ОСОБА_2 , здійснив навмисне самоушкодження, про що зазначено в наказі командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 08.02.2017 №302.

З витягу з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 21.08.2023 №2729, де зазначено, що смерть молодшого сержанта ОСОБА_2 настала внаслідок "Посттравматичного стресового розладу, стан загострення" наслідком якого стала травма "Різані рани шиї. Кровотеча".

Отже, суд приходить до висновку, що витяг з протоколу №19/д від 20.09.2024 та витяг з протоколу №2729 від 21.08.2023 містить розбіжності, оскільки у витягу з протоколу №19/д від 20.09.2024 зазначено, що смерть військовослужбовця ОСОБА_2 настала внаслідок "навмисного самоушкодження", а у витягу з протоколу №2729 від 21.08.2023 зазначено, що смерть військовослужбовця ОСОБА_2 настала внаслідок "Посстравматичного стресового розладу", наслідком якого стала травма "Різані рани шиї.Кровотеча".

При цьому, оскаржуване рішення не містить оцінки обставин, наведених у висновку ВЛК та висновку експерта про обставини загибелі військовослужбовця.

Таким чином, дослідивши наявні у справі матеріали, а також вивчивши позицію сторін у справі, суд, зважаючи на суспільно-політичний обов`язок захисту та підтримки учасників бойових дій в зоні Антитерористичної операції на Сході України та членів їх сімей, суд приходить до висновку, про необхідність часткового задоволення позовних вимог, тобто, визнати протиправним та скасувати п.13 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №19/д від 20.09.2024, затверджений 23.09.2024 Заступником Міністра оборони України.

Інших підстав для відмови у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги у рішенні Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням виплати одноразової грошової допомоги, не наведено.

Враховуючи, встановлені судом обставини у справі та досліджені докази, суд доходить висновку, що оскаржуване рішення прийняте без врахування всіх обставин у справі, а тому не може відповідати критеріям правомірності, визначених в ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на те, що відповідачем не надано оцінки поданим позивачем доказам, суд приходить до висновку про необхідність зобов`язання Міністерства оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю), пов`язаною з захистом Батьківщини, та захворюванням, пов`язаним з проходженням військової служби, в порядку та розмірах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", з урахуванням висновків суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Міністерства оборони України (просп. Повітряних Сил, буд. 6, м. Київ, 03168, ЄДРПОУ 000340), третьої особи - ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене п. 13 протоколу від 20.09.2024 № 19/д.

Зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю), пов`язаною з захистом Батьківщини, та захворюванням, пов`язаним з проходженням військової служби, в порядку та розмірах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Дмитро ВОЛОШИН