Справа № 600/3635/22-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2025-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/3635/22-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Левицький Василь Костянтинович

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

29 січня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Ватаманюка Р.В. Капустинського М.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 12 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

у жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області, при визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він є власником об`єктів нерухомого майна, відповідач прийняв оскаржувані податкові повідомлення - рішення, якими визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно. Просить позов задовольнити, а оскаржені податкові повідомлення-рішення скасувати, оскільки зазначені об`єкти нежитлової нерухомості необхідно відносити до класу будівлі сільськогосподарського призначення в розумінні п.п. "ж" п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України, тому податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на них не повинен нараховуватись та сплачуватись.

Враховуючи наведене, позивач просив позов задовольнити в повному обсязі та скасувати оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Рішенням Чернівецькового окружного адміністративного суду від 12 травня 2023 року позов задоволено, а саме:

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 0-2410 вiд 29.08.2022;

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 0-2410 вiд 29.08.2022;

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 0-2410 вiд 29.08.2022;

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 0-2410 вiд 29.08.2022;

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 0-2410 від 29.08.2022;

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 0-2410 від 30.08.2022.

Стягнуто на користь позивача сплачений судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернівецькій області.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування скарги апелянт зазначає, що у наданих позивачем документах на право власності на нежитлові приміщення, відсутня інформація щодо віднесення даного нерухомого майна до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісництва та рибного господарства».

За правилами п.1 ч.1 ст.311 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , зареєстрований як фізична особа-підприємець та взятий на облік як платник податків Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області 14.06.2004, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 18).

Згідно з відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, позивач здійснює наступні види діяльності за КВЕД, в тому числі: 01.61 допоміжна діяльність у рослинництві (основний); 01.11 вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності підтверджується, що позивач є власником наступних об`єктів нерухомості, а саме:

- нежитлова будівля (будівля зерноскладу), загальною площею 1455,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ;

- нежитлова будівля (будівля корівника), загальною площею 1794,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 ;

- нежитлова будівля (будівля майстерні), загальною площею 809,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ;

- нежитлова будівля (будівля складу ГСМ), загальною площею 200,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ;

- нежитлова будівля (будівля прохідної), загальною площею 29 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ;

- нежитлова будівля (кормоцех), загальною площею 449,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 68 - 142).

Контролюючим органом прийнято податкові повідомлення - рішення форми Ф, якими позивачу за 2021 рік визначено суми податкових зобов`язань за платежем Податок на нерухоме майно, відмінне вiд земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, зокрема:

- № 0-2410 вiд 29.08.2022 на суму 21832,50 грн за об`єкт нерухомого майна нежитлову будівлю (будівля зерноскладу), загальною площею 1455,5 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 19);

- № 0-2410 вiд 29.08.2022 на суму 12145,50 грн за об`єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю (будівля майстерні), загальною площею 809,7 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 20);

- № 0-2410 вiд 29.08.2022 на суму 3010,50 грн за об`єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю (будівля складу ГСМ), загальною площею 200,7 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 22);

- № 0-2410 вiд 29.08.2022 на суму 435,00 грн грн за об`єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю (будівля прохідної), загальною площею 29 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 21);

- № 0-2410 від 29.08.2022 на суму 8091,00 грн за об`єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю (кормоцех), загальною площею 449,5 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 24);

- № 0-2410 від 30.08.2022 на суму 47592,42 грн за об`єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю (будівля корівника), загальною площею 1794,6 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 23).

Вказані рішення отримано позивачем в Електронному кабінеті платника, а також надіслано рекомендованим поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення, які отримано 07.10.2022 (а.с. 44).

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, 01.09.2022 позивач звернувся із заявою до відповідача про скасування нарахування, у зв`язку із тим, що податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки було нараховано за будівлі сільського господарського призначення, а саме: будівля зерноскладу, будівля корівника, будівля майстерні, будівля складу ГСМ, будівля прохідної, будівля кормоцеху, які використовуються ним, як сільськогосподарським товаровиробником, безпосередньо в сільськогосподарській діяльності (а.с. 25 - 26).

За результатами розгляду заяви, 29.09.2022 відповідач надіслав на адресу позивача лист за вих. № 6984/6/24-13-24-02-05, в якому повідомлено про відсутність підстав для скасування податкових повідомлень-рішень форми Ф від 29.08.2022 та від 30.08.2022, оскільки відповідно до наданих документів на право власності на вказані нежитлові приміщення відсутня інформація щодо віднесення даного нерухомого майна до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 (а.с. 27 - 28).

Не погоджуючись з винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи спірні податкові-повідомлення-рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до приписів підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України належні позивачу на праві власності будівлі не є об`єктом оподаткування.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги та висновки суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

В силу ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно п. 6.1. статті 6 Податкового кодексу України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

В силу вимог п. 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зокрема зобов`язаний, зокрема: стати на облік у контролюючих органах в порядку, встановленому законодавством України; вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи, тощо.

Відповідно до пункту 30.1 статті 30 Податкового кодексу України податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат (пункт 30.2 статті 30 Податкового кодексу України).

Відповідно до приписів ст. 265 ПК України податок на майно складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.

Згідно із підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Підпунктами 266.3.1 та 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України передбачено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Отже, за загальним правилом, об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх частки, які перебувають у власності фізичних осіб, є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Підпунктом 266.6.1. пункту 266.2 статті 266 ПК України передбачено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Згідно з підпунктом 14.1.129-1. пункту 14.1 статті 14 ПК України об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, їх складові частини, що не є об`єктами житлової нерухомості. До об`єктів нежитлової нерухомості відносяться:

а) будівлі готельні - готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари, туристичні бази, гірські притулки, табори для відпочинку, будинки відпочинку;

б) будівлі офісні - будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей;

в) будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування;

г) гаражі - гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки;

ґ) будівлі промислові та склади;

д) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки);

е) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо;

є) інші будівлі.

Відповідно до підпункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Отже, споруда (будівля) не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за наявності сукупності умов:

- така нежитлова будівля віднесена до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000;

- власником такої будівлі (юридична та фізична особа) є сільськогосподарський товаровиробник;

- така нежитлова будівля не здається її власником в оренду, лізинг, позичку.

Такий правовий висновок сформував Верховний Суд у постанові від 21 травня 2024 року у справі № 600/5153/23.

Встановлена підпунктом «ж підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України пільга стосується діяльності сільськогосподарських товаровиробників і направлена на створення сприятливих умов для її ведення, зокрема стимулювання такої діяльності та досягнення її збалансованого податкового навантаження.

Здійснивши аналіз приписів підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України суд апеляційної інстанції зробив висновок, що її застосування передбачає наявність двох умов, перша з яких - власник об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) є сільськогосподарським товаровиробником, а друга - об`єкт нерухомості (будівля, споруда) призначений для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності (що, власне, випливає із обраного законодавцем класу будівель), тобто безпосереднє використання власником (без здачі в оренду лізинг, позичку).

Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого і введеного в дію наказом Держстандарту України №507 від 17 серпня 2000 року, клас «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (1271) включає: будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси та ін. Цей клас не включає: споруди зоологічних та ботанічних садів.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, види економічної діяльності: допоміжна діяльність у рослинництві (основний), інші види роздрібної торгівлі поза магазинами, вантажний автомобільний транспорт, транспортне обладнання вантажів, вирощування зернових культур (крім рису), бобових культурі насіння олійних культур.

З матеріалів справи встановлено, що належні позивачу об`єкти нерухомості будівлі зерноскладу, корівника, майстерні, складу ГСМ, прохідної, кормоцеху, щодо яких контролюючим органом прийнято рішення про донарахування податкових зобов`язань, є будівлями, що використовуються у сільськогосподарській діяльності позивача. Наведена обставина підтверджується податковою декларацією платника єдиного податку, відомостями про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску, реєстраційною інформацією сільгоспвиробника, копіями свідоцтв про реєстрацію машин, копією реєстру відправки зерна та іншої продукції (пшениці, ячменя, кукурудзи, сої) з поля за 2021 рік, копією банківської виписки по особовому рахунку (а.с.144-162), фотографії нежитлових будівель на які нараховано податок на нерухоме майно (а.с. 168-173).

У податковій декларації платника єдиного податку ФОП за 2021 зазначено, що позивач у звітному періоді займався допоміжною діяльністю у рослинництві, післяурожайною діяльністю.

Отже будівлі та приміщення за адресами: вул. Українська, 94-я, 94-я/1, 94-ю, 94-ш, 94-щ, с. Черешенька, Вижницький район, Чернівецька область та вул. Коцюбинського, буд. 3х, с. Кам`яна, Сторожинецький район, Чернівецька область використовувалися (прямо чи побічно) в сільськогосподарській діяльності, зокрема у виробництві сільськогосподарської продукції.

Відповідно до Класифікації видів економічної діяльності ДК 009:2010 Національного класифікатора України (Наказ Держспоживстандарту України 11.10.2010 № 457), «Сільське господарство, лісове господарство та рибне господарство» включає в себе зокрема: Допоміжна діяльність у сільському господарстві та післяурожайна діяльність (код 01.6), Допоміжна діяльність у рослинництві (код 01.61), Післяурожайна діяльність (код 01.63) тощо.

Так, поняття «сільськогосподарський товаровиробник» міститься у статті 1 Закону України «Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001 - 2004 років» №2238-III від 18 січня 2001 року, під яким законодавець визначає фізичну або юридичну особу, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією.

Так, з метою визнання осіб такими, що займаються сільськогосподарською діяльністю, законодавцем вживається також поняття "виробники сільськогосподарської продукції".

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про сільськогосподарський перепис" виробники сільськогосподарської продукції - сільськогосподарські товаровиробники, фізичні особи (у тому числі домогосподарства, фізичні особи, що здійснюють діяльність, пов`язану з веденням особистого селянського господарства, самозайняті особи у сфері сільського господарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю.

Наведені вище поняття "сільськогосподарський товаровиробник" не суперечать його визначенню у підпункті 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України. Як наслідок, для інших випадків мають бути застосовані субсидіарно норми інших законів у відповідності до положень пункту 5.3 статті 5 ПК України.

У постанові від 4 березня 2021 року у справі № 500/2782/18 Верховний Суд вказав, що з метою вирішення питання щодо наявності у позивача права на пільгу, передбачену пунктом "ж" підпункту 266.2.2. пункту 266.2 статті 266 ПК України, суди мали встановити, чи наділений він статусом сільськогосподарського товаровиробника у розумінні наведених вище норм права, та встановити факт використання позивачем спірної нежитлової будівлі як об`єкта сільськогосподарської інфраструктури в межах сільськогосподарських потреб.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів, оцінюючи надані до матеріалів справи докази, зазначає, що позивач зареєстрований як ФОП, займається сільськогосподарською діяльністю і є сільськогосподарським товаровиробником, а належні йому спірні приміщення використовуються у його сільськогосподарській діяльності, тому суд дійшов обґрунтованого висновку, що позивач звільнений від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.315,316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 12 травня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Ватаманюк Р.В. Капустинський М.М.