Справа № 641/587/25
Суддя: Ященко С. О.
Дата ухвалення: 2025-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/641/38/2025 Справа № 641/587/25
У Х В А Л А

29 січня 2025 року м. Харків

Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Ященко С.О., розглянувши питання можливості відкриття провадження у адміністративній справі № 641/587/25

позивач: ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 )

відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 )

про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 23.01.2025 року звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просить скасувати постанову від 15.12.2024 року № 10469 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Разом з позовом ОСОБА_1 подано заяву про поновлення пропущеного строку на звернення до суду з цим позовом.

В обґрунтування заяви зазначає. що про існування вказаної постанови він не знав та від РТЦКтаСП не отримував копії постанови. 16.12.2024 року в його інтересах адвокатом направлено запит до ІНФОРМАЦІЯ_2 шодо надання інформації про військовозобов`язаного ОСОБА_1 19.01.2025 року поштою адвокатом отримано відповідь на адвокатський запит, з якого стало відомо, що відносно ОСОБА_1 складено постанову №10469 від 15.12.2024 року за справою про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. 19.01.2025 року ним від адвоката було отримано копію постанови №10469 від 15.12.2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Суд враховує, що законодавче обмеження строку, протягом якого особа може звернутися до суду, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (див. рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні "Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії" Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25 січня 2000 року, пункт 33).

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі Перетяка та Шереметьєв проти України від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі Мельник проти України від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 18.01.2023 по справі № 380/14985/21 зазначив, що «поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з позовом.

Зокрема, причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущений; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування».

Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання позову, апеляційної, касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права щодо оскарження дій, рішень, бездіяльності суб`єкта владних повноважень в порядку та у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку звернення з поважних причин.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у своїй постанові від 13.11.2018 року по справі № 804/958/17.

Суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

З копії протоколу № 10468 від 15.12.2024 року та постанови № 10469 від 15.12.2024 року вбачається, що про наявність оспорюваної постанови позивачу було відомо з моменту її прийняття 15.12.2024 року, оскільки 15.12.2024 року ОСОБА_1 був присутній при розгляді справи про адміністративне правопорушення, однак у присутності двох свідків від підпису та отримання постанови відмовився. З огляду на викладене, посилання позивача в обґрунтування причин поважності пропуску строку звернення до суду на те, що про існування оскажуваної постанови він дізнався лише 19.01.2025 року після отримання її копії від адвоката є неспроможними.

Крім того, відповідно до листа ІНФОРМАЦІЯ_2 від 13.01.2025 року, останнім надавалась інформація на адвокатський запит від 04.01.2025 року.

Відтак, суд приходить до висновку про те, що позов подано до суду з порушенням десятиденного строку звернення до суду, визначеного частиною 2 статті 286 КАС України, а підстави, вказані позивачем у заяві про поновлення строку, не можуть бути визнані судом поважними.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

З огляду на викладене, позовна заява має бути залишена без руху.

Недоліки позовної заяви мають бути усунені шляхом направлення до Комінтернівського районного суду м. Харкова заяви про поновлення строку звернення до суду з зазначенням інших за їх наявності причини пропуску строку звернення до суду, ніж зазначені у заяві від 23.01.2025, та доказів поважності причин такого пропуску.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 123, 160, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - залишити без руху.

Недоліки поданої позовної заяви мають бути усунуті протягом 10 днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснити, що у разі не усунення зазначених недоліків позовної заяви, відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України позовна заява буде повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Ященко