Справа № 199/8363/24
Суддя: БОГУН О. О.
Дата ухвалення: 2025-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/8363/24
(2-а/199/16/25)
РІШЕННЯ

Іменем України

13 січня 2025 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Богун О.О.,

при секретареві Буточкіній М.К..

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в залі суду в місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 08 жовтня 2024 року після отримання грошового забезпечення заробітної плати за місцем несення військової служби від В/Ч НОМЕР_1 позивачу стало відомо, про те, що з нього вирахувано кошти за виконавчим провадженням, яке відкрито Амур- Нижньодніпровським відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

В той же день, з Автоматизованої системи виконавчого провадження позивачу стало відомо, що 02.10.2024 року, що постановою державного виконавця Амур- Нижньодніпровським відділом держжавної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) відкрите виконавче провадження № 76184031 з примусового виконання постанови № 029 від 10.09.2024 р. /про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.2101 КУпАП.

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.10.2024 р. з позивача у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/ основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження штрафів у сумі 37769,00 грн., з яких 34000,00 грн. сума основного боргу, 3400,00 грн. виконавчий збір, 369,00 грн. розмір мінімальних витрат.

Тобто, 08.10.2024 р. позивачу стало відомо про існування постанови № 029 від 10.09.2024 р. про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.2101 КУпАП (надалі - Постанова), виданої начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 .

Як зазначено в постанові, що позивач одержав повістку для прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 на о 08:30 год., 05.09.2024 р., але не прибув. Про поважність причин неприбуття не повідомив. В порушення Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є додаткам 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників військовозобов`язаних та резервістів, затв. ПКМУ №1487від 30.12.2022 р. (зі змінами), ч.10 ст.39 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» гр. ОСОБА_1 у визначений в повістці час, дату та місце не з`явився, чим вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст.2101 КУпАП.

Проте дана постанова є незаконною та необґрунтованою з огляду на наступні обставини.

По-перше, позивач не отримував жодної повістки, яка б зобов`язувала його прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 на вказану дату і час. Відповідно до вимог чинного законодавства, вручення повістки має відбуватися належним чином із обов`язковим підписом особи, що її отримала, або через інші встановлені законом способи оповіщення. У даному випадку не існує жодних доказів належного вручення повістки позивачеві.

По-друге, позивач з 03 вересня 2024 року перебуває на військовій службі у складі військової частини НОМЕР_2 , що означає, що на момент виклику до територіального центру комплектування він вже виконував обов`язки, передбачені його статусом військовослужбовця. Ця обставина є підтвердженням того, що позивач не міг фізично з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 на вказану дату. Більше того, на момент видання постанови позивач вже підпорядковувався командуванню військової частини і виконував обов`язки згідно з військовими розпорядженнями.

По-третє, позивача, всупереч вимогам законодавства, не було належним чином повідомлено про дату, час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Це порушення процесуальних норм позбавило його можливості реалізувати свої права, гарантовані Конституцією України та статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП). Таким чином, позивача було незаконно позбавлено права на участь у розгляді справи, права на захист, а також можливості надавати пояснення, заявляти клопотання та заперечувати проти висунутих звинувачень. З матеріалів справи видно, що позивач нібито мав прибути 05.09.2024 року, але постанова була складена вже 10.09.2024 року, що робить неможливим своєчасне повідомлення його засобами поштового зв`язку про розгляд справи.

З огляду на зазначене, позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову №029 від 10.09.2024 р. про адміністративне правопорушення, видану начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17000,00 гривень та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також стягнути судові витрати з відповідача на користь позивача.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2024 року позовну заяву було прийнято до провадження суду та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Позивачу судом було надіслано копію ухвали суду від 25 жовтня 2024 року.

Відповідачеві судом було надіслано копію ухвали суду від 25 жовтня 2024 року та копію позовної заяви із додатками, яку останній отримав, про що свідчить штамп на супровідному листі про направлення документів.

02.01.2025 представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 за довіреністю ОСОБА_3 надав до суду відзив на позовну заяву, в якому не погодився з позовними вимогами та вважав їх необґрунтованими, оскільки позивач, починаючи з 26.08.2024, мав можливість отримати поштове відправлення - повістку від ІНФОРМАЦІЯ_4 на 08.30 год. 05.09.2024, а після призову на військову службу 03.09.2024 повідомити про неможливість з`явитися за викликом. Разом з цим, такою можливістю він не скористався. З огляду на викладене та відповідно до положень зазначених норм Порядку № 560, Позивач вважається таким, що був належним чином викликаний та оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 . У визначені дату та час за місцем виклику він не з`явився, про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до ІНФОРМАЦІЯ_2 не повідомив, у зв`язку з чим стосовно нього 10.09.2024 було винесено постанову № 029 про адміністративне правопорушення.

Суд дослідивши наявні докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

09 вересня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 було винесено постанова № 029, якою встановлено, що в порушення Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022 року (зі змінами), ч. 10 ст. 1 ст. 39 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» гр. ОСОБА_1 у визначений в повістці час, дату та місце не з`явився, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що визначають діяння (дію чи бездіяльність) як адміністративне правопорушення (проступок). Елементами склад адміністративного правопорушення є: об`єкт, об`єктивна сторона; суб`єктивна сторона; суб`єкт.

Зокрема, об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону правопорушення. Це такі ознаки як саме протиправне діяння - дія чи бездіяльність, шкідливі наслідки діяння, причинний зв`язок між протиправним діянням та шкідливими наслідками, що наступили; час, місце, умови, способи та засоби вчинення правопорушення. Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони є протиправне діяння.

Частиною 3 ст. 210-1 КУпАП передбачено, що вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Саме частина 3 ст. 210-1 КУпАП зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення № 029.

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно із абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на час ухвалення рішення судом.

У відповідності до абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Згідно із абз. 8 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Пунктом 2 ч. 1 дод. 2 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022 (із змінами та доповненнями) призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів;

В Постанові №029 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09 вересня 2024 року, зазначено, що суть адміністративного правопорушення полягає у тому, що громадянин ОСОБА_1 в порушення Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022 року (зі змінами), ч. 10 ст. 1 ст. 39 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» гр. ОСОБА_1 у визначений в повістці час, дату та місце не з`явився, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Згідно тексту вказаної постанови гр. ОСОБА_1 мав з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 08:30 год., 05.09.2024 року відповідно до врученої йому повістки, але не прибув та не повідомив про поважність причин неприбуття.

Згідно трекінгу відправлень Укрпошта, доданої представником відповідача до відзиву на позов, поштовий конверт з повісткою, який направлений на адресу АДРЕСА_1 було повернуто з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до Довідки №б/н від 26.09.2024 року виданої Командиром військової частини НОМЕР_2 полковником ОСОБА_4 , солдат ОСОБА_1 перебуває на військові службі у військовій частині НОМЕР_2 згідно Наказу №251 від 03.09.2024 року. Тобто на момент коли гр. ОСОБА_1 мав прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 , гр. ОСОБА_1 вже перебував на військові службі, а повідомлення про розгляд адміністративної справи, яке відбулося 05 вересня 2024 року позивачу не було вручене.

Відповідно до ч. 3 ст. 210 КУпАП. порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно, розсудливо.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством. Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої вона винесена.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент ного прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

У контексті наведеного слід зауважити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Така правова позиція узгоджується з позиціями, що викладені у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 року у справі №524/5536/17 від 30.05.2018 року у справі №337/3389/16 від 17.07.2019 року у справі №295/3099/17 та від 05.03.2020 року у справі №607/787/17.

Згідно із ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки на момент винесення постанови позивач ОСОБА_1 проходив військову службу та не був обізнаний про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 , то постанова №029 від 10.09.2024 р. про адміністративне правопорушення, видану начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17000,00 гривень підлягає скасуванню, провадження по даній справі необхідно закрити.

Згідно із ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, на користь позивача належить стягнути понесені ним судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7,9,126,222, 251,252,258 КУпАП, ст.ст.2, 5, 9, 73-76, 77, 241, 242, 243-247, 250, 255, 295, 297 КАС України,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 від 10 вересня 2024 року №029 про накладення на ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП стягнення у вигляді 17000 гривень штрафу скасувати та провадження в справі за цією постановою закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Богун О.О.

13.01.2025