Справа № 333/6375/24
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2025-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 січня 2025 року м. Дніпросправа № 333/6375/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції

на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 жовтня 2024 року (суддя Піх Ю.Р.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Поліцейського Департаменту патрульної поліції Продащука Владислава Юрійовича

третя особа ОСОБА_2

про визнання протиправною та скасування постанови,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Поліцейського Департаменту патрульної поліції Продащука Владислава Юрійовича про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 жовтня 2024 року позов задоволено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зазначає, що доводи позивача, які лягли в основу прийняття оскаржуваного рішення, не підтверджуються жодними доказами.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити в її задоволенні, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Перш за все, суд апеляційної інстанції під час розгляду справи встановив порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є безумовною підставою для скасування рішення.

Так, суд розглянув справи без повідомлення всіх учасників справи, а саме, третьої особи ОСОБА_2 . Матеріали справи містять лише довідку про не доставлення названій особі SMS-повідомлення.

Щодо суті спірних правовідносин, судом апеляційної інстанції встановлено, матеріалами справи підтверджено, що згідно з постановою, яка винесена поліцейським Департаменту патрульної поліції Продащуком Владиславом Юрійовичем, серії № 3АВ02197456 від 28.04.2023, на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 340,00 грн відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП.

ОСОБА_1 вважає таку постанову протиправною, адже вона не перебувала за кермом автомобіля. Більш того, автомобіль був переданий в оренду третій особі. Відтак, вона не є суб`єктом встановленого правопорушення.

Надаючи оцінку правомірності оскаржуваної постанови, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням, (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.04.2023 на ділянці руху МО9 Мукачево-Львів 227+233 було зафіксовано в автоматичному режимі технічним засобом Каскад 238-1220 рух автомобіля NISSAN MURANO, державний номер НОМЕР_1 , власником якого було ТОВ «МУРАЛ ІНВЕСТ», зі швидкістю, яка перевищує встановлені обмеження руху транспортних засобів на 24 км/год., що є порушенням п. 12.9 (б) Правил дорожнього руху.

Відповідно до підпункту «б» пункту 12.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В даній справі не є предметом спору перевищення водієм транспортного засобу встановленої швидкості. Позивач заперечує, що вона є належним суб`єктом відповідальності.

Суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість тверджень позивача. Зазначив, що з фотознімків, розміщених на сайті http://bdr.mvs.gov.ua, вбачається, що автомобілем NISSAN MURANO номерний знак НОМЕР_1 , зафіксованого камерою фото- та відеозапису, керувала не позивачка, яку притягнуто до відповідальності за перевищення швидкості, а особа чоловічої статі.

На дату фіксації правопорушення технічними засобами в автоматичному режимі (28.04.2023 р.) автомобіль NISSAN MURANO номерний знак НОМЕР_1 належав на праві власності ТОВ «МУРАЛ ІНВЕСТ», однак перебував у користуванні третьої особи ОСОБА_2 на підставі договору оренди від 01.02.2023 р. Останній самостійно сплатив штраф, накладений постановою ЗАВ №02197456 від 28.04.2023 р. на позивачку.

Проте суд апеляційної інстанції вважає вказані висновки суду помилковими.

Відповідно до ч. 1 ст. 14-2 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Самою ОСОБА_1 зазначено, що в період з 12.01.2023 по 05.02.2024 вона була керівником ТОВ «МУРАЛ ІНВЕСТ», відтак, саме позивач є належним суб`єктом відповідальності в спірних правовідносинах в силу приписів закону.

При цьому не є слушними доводи позивача, що автомобіль, який став об`єктом правопорушення, був переданий третій особі, адже, договір оренди легкового автомобіля у юридичної особи від 01.02.2023, який наданий позивачем до суду першої інстанції, складений у простій письмовій формі, що не дає можливість перевірити його фактичне укладання з огляду на те, що позивачем не надано до суду акт приймання-передачі автомобіля на підставі названого договору.

Більш того, нормами статті 14-2 КУпАП імперативно визначено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах) несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_2 станом на день встановлення адміністративного правопорушення був внесений до Єдиного державного реєстру транспортних засобів як особа, яка є належним користувачем автомобіля NISSAN MURANO, державний номер НОМЕР_1 .

Також до матеріалів справи ані позивачем, ані третьою особою не надано докази того, що ОСОБА_2 звертався до Департаменту патрульної поліції з заявою, в якій повідомив про притягнення до відповідальності неналежну особу, а тому такі доводи не можуть вважатися доведеними та лягти в основу висновку щодо протиправності оскаржуваної постанови.

Враховуючи сукупність наведених обставин, суд апеляційної інстанції не встановив порушення з боку відповідача вимог чинного законодавства під час складання оскаржуваної постанови. Відтак, правові підстави для задоволення позову відсутні.

Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню як таке, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 286, 317, 322, Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 жовтня 2024 року в адміністративній справі № 333/6375/24 скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з 30 січня 2025 року та оскарженню не підлягає.

Повна постанова складена 30 січня 2025 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров