Справа № 580/5553/24
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/5553/24 Суддя (судді) першої інстанції: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Василенка Я.М.,

Кузьменка В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради, в якому просив суд:

- визнати протиправним рішення Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради, оформлене витягом з протоколу від 02.05.2024 № 18 щодо відмови у визнанні ОСОБА_1 особою з інвалідністю внаслідок війни;

- зобов`язати Департамент соціальної політики Черкаської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30 квітня 2024 року та прийняти рішення про її задоволення, а також визнати ОСОБА_1 особою з інвалідністю внаслідок війни з видачею відповідного посвідчення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач звернувся до відповідача із заявою про видачу посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни, проте відповідачем відмовлено у видачі позивачу такого посвідчення. Позивачем зазначено, що якщо особа отримала інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, травми або захворювання, одержаних під час виконання службових обов`язків, така особа належить до інвалідів війни та має право на отримання відповідного посвідчення. Відповідно до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серія 12 ААГ № 430683 дата огляду 26.04.2024, позивачу встановлена III група інвалідності, Травма, ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, інвалідність встановлена безстроково. Вказані вище обставини підтверджують, що виявлена у позивача травма пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, а тому він вважає, що має право на встановлення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни. За таких обставин, позивач вважає, що рішення Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради, оформлене витягом з протоколу № 18 від 02.05.2024 щодо відмови у визнанні позивача особою з інвалідністю внаслідок війни та відмови у видачі посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни є протиправним.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2024 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним рішення Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради, оформлене витягом з протоколу від 02.05.2024 № 18 щодо відмови у визнанні ОСОБА_1 особою з інвалідністю внаслідок війни.

Зобов`язано Департамент соціальної політики Черкаської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30 квітня 2024 року та прийняти рішення про її задоволення, а також визнати ОСОБА_1 особою з інвалідністю внаслідок війни з видачею відповідного посвідчення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, при цьому, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2024 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду в порядку письмового провадження на 29.01.2025.

10.12.2024, під № 48932 до суду від сторони позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є військовослужбовцем Державної прикордонної служби України та проходить військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до акта розслідування нещасного випадку від 09 лютого 2022 року № 4-22, позивач отримав травму пов`язану з виконанням обов`язків військової служби, згідно з ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

У вищевказаному акті зазначено, що 25.01.2022 в приміщенні конференційного залу гуртожитку № 1 Головного центру під час проведення ранкової наради зламався стілець, на якому сидів ОСОБА_1 внаслідок чого відбулось його падіння на підлогу. В результаті падіння підполковник юстиції ОСОБА_1 відчув несильний біль в поперековому відділі хребта, за медичною допомогою відразу не звертався. Проте, у зв`язку з посиленням болю 31.01.2022 ОСОБА_1 був змушений звернутися за медичною допомогою у відділ охорони здоров`я Головного центру, де був оглянутий лікарем-травматологом та лікарем-невропатологом. Після огляду лікарів підполковнику юстиції ОСОБА_1 був виставлений діагноз: «Забій куприка».

Позивач, є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим Адміністрацією Державної прикордонної служби України 11 березня 2024 року.

Відповідно до довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 12 лютого 2024 року № 16, позивач брав участь у бойових діях та заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією росії проти України.

Під час перебування в районі ведення бойових дій, позивач був підданий обстрілам злочинними угрупуваннями збройних сил російської федерації, неодноразово, внаслідок чого відчув погіршення стану здоров`я, турбували застаріла травма та нові захворювання. Для стабілізації стану здоров`я, позивач звернувся до медичного працівника для надання медичної допомоги.

По приїзду з району ведення бойових дій, в зв`язку погіршенням стану здоров`я, був госпіталізований 09 лютого 2024 року до Комунального некомерційного підприємства «Черкаський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни Черкаської обласної ради» з діагнозом Хронічна люмбалгія вертеброгенна при остроохонрозі хребта, наслідок травми хребта, ст. помірного загострення. Цефалгічний синдром.

08 березня 2024 року був госпіталізований в Комунальне некомерційне підприємство «Черкаський обласний кардіологічний центр Черкаської обласної ради», де був оглянутий лікарем кардіологом та неврологом. Діагноз гіпертонічна хвороба II стадії, II ступінь, кризовий перебіг, наслідки перенесеної закритої травми куприкового відділу хребта компресійного перелому тіл І та II куприкових хребці, у вигляді консолідованого перелому Со І, зі зміщенням Со II. Острохондроз, спондилоартроз ПВХ, ускладнений протрузіями, гемангіома L5 хребця. Вертеброгенна люмбальгія, больовий синдром. Дисциркулярна гіпертонічна енцефалопатія Н І-ІІ, цефалічний, вести було-атактичний синдроми.

Після виписки з стаціонарного лікування, у зв`язку з тривалим лікуванням та неможливістю в повній мірі виконувати службові обов`язки через хворобу, був направлений на військово-лікарську комісію на визначення ступеню придатності до військової служби.

За результатами проходження військово-лікарської комісії, 01 квітня 2024 року отримав довідку (додаю) № 1838 про обмежену придатність до військової служби (рекомендовано обмежити види служби, що пов`язані з навантаженням попереково- куприкової ділянки).

Відповідно до довідки № 1838 від 01.04.2024 гарнізонної військово-лікарської комісії, підполковнику юстиції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проведено медичний огляд гарнізонною військово-лікарською комісією при Головному військово-медичному клінічному центрі Державної прикордонної служби України 01 квітня 2024 року.

На підставі Актів службового розслідування Нвс-1 та Нвс-5 № 4-22 від 09.02.2022, затверджених начальником ГЦПОС ДПСУ, встановлено причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): залишкові явища закритої травми куприкового відділу хребта (січень 2022 року) компресійних переломів тіл І та II куприкових хребців, у вигляді консолідованого перелому Со І, зміщення Со II, больового синдрому, міжхребцевий остеохондроз, спондилоартроз поперекового відділу хребта, протрузія МХД L5-S1, гемангіома L5 хребця з незначними порушеннями статико-динамічної функції хребта.

На ВЛК були пов`язані травми та захворювання:

Травма, ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби (залишкові явища закритої травми куприкового відділу хребта, компресійного перелому тіл І та II куприкових хребці, у вигляді консолідованого перелому Со І, зі зміщенням Со II, больового синдрому, між хребцевий остеохондроз, спондилоартроз ПВХ, протрузія МХД 1,5-51, гемангіома L5 хребця з незначним порушенням статико- динамічної функції хребта).

Захворювання, ТАК, пов`язані з захистом Батьківщини (Хронічна вертеброгенна люмбалгія нестійка ремісія. Гіпертонічна хвороба І ст. Атеросклероз аорти, фіброз аортального клапану).

Відповідно до акта огляду медико-соціальною експертною комісією № Серія 12 ААГ № 430683 дата огляду 26.04.2024, позивачу було встановлена III група інвалідності, Травма, ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, безтерміново.

Відповідно до довідки Обласної МСЕК № 1 про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА № 066837 від 26.04.2024 визначено ступінь втрати професійної працездатності у відсотках:

- Травма, ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби - 40 (сорок) %;

- Захворювання, ТАК, пов`язані з захистом Батьківщини - 10 (десять) %.

30 квітня 2024 року позивач звернувся до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради із заявою щодо видачі посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни.

Згідно змісту витягу з протоколу № 18 від 02 травня 2024 року, Департамент соціальної політики Черкаської міської ради у задоволені заяви позивача відмовив.

В обґрунтування вказаного рішення відповідачем зазначено, що, враховуючи те, що ОСОБА_1 отримав травму що призвела до встановлення інвалідності в січні 2022 року, яка не пов`язана з безпосередньою участю у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України або перебуванням на фронті в інші періоди комісія вважає за необхідне відмовити в наданні статусу особи з інвалідністю внаслідок війни ОСОБА_2 ".

Вважаючи рішення відповідача щодо відмови у визнанні позивача особою з інвалідністю внаслідок війни протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що:

- позивач відноситься до осіб з інвалідністю внаслідок війни, в силу приписів п. 2 ч. 2 ст. 7 Закону № 3551-XII, оскільки травму позивач одержав під час виконання службових обов`язків військовослужбовця;

- позивач, як особа з інвалідністю, яка встановлена безтерміново у зв`язку із травмою, пов`язаною з виконанням службових обов`язків, що підтверджено відповідною довідкою МСЕК, набув статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та, як наслідок, право на отримання посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни;

- видача посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни у відповідності до абз. 2 п. 7 Положення № 302, належить до повноважень Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради, надані позивачем документи є достатніми для встановлення позивачу статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та видачі відповідного посвідчення.

Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими, позаяк:

- судом неправильно застосовані норми матеріального права, зокрема, спірний статус пов`язаний із травмами та захворюваннями, одержаними під час захисту Батьківщини;

- визначальною ознакою категорії осіб, які відносяться до осіб з інвалідністю внаслідок війни за змістом Закону № 3551-ХІІ є те, що наданню особі такого статусу передує доведення факту безпосередньої участі у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав;

- позивач травму отримав не під час безпосередньої участі у захисті Батьківщини.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них визначаються Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-XII (далі - Закон № 3551-XII).

Згідно ст. 4 Закону № 3551-XII, ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав.

До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Згідно з пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 20-РП/04 ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. Розділ 11 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту" визначає поняття і зміст статусу ветеранів війни (учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни) та осіб, на яких поширюється дія його положень. Це колишні військовослужбовці, які безпосередньо як у воєнний, так і в мирний час, виконували інші обов`язки військової служби та тилового забезпечення, пов`язані з необхідністю захисту Батьківщини, у тому числі з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 7 Закону № 3551-XII, до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубожів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю в бойових діях у мирний час.

Згідно змісту п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону № 3551-XII, до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа: військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами.

Тож, право на отримання статусу інваліда війни згідно з пунктом 1 частини 2 статті 7 Закону № 3551-XII, законодавець пов`язує з тим, що інвалідність працівника сталася в період проходження служби при виконанні обов`язків військової служби, та наявністю обставин, що призвели до травмування чи захворювання.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд України в рішенні від 08 квітня 2014 року (реєстраційний номер в ЄДРСР 38475027).

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 02.04.2021 за результатом розгляду справи № 540/9350/18-а зазначив:

"...Згідно з пунктом 2 частини другої статті 7 Закону № 3551 для визначення права на встановлення статусу «особа з інвалідністю внаслідок війни» підлягає встановленню те, що, по-перше, особа, яка претендує на встановлення такого статусу, є особою з числа осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу PCP, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, та, по-друге, те, що такій особі встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов`язків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами... ".

Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що, згідно акта № 4-22 від 09.02.2022 про нещасний випадок, що стався з військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби, в обставинах, за яких стався нещасний випадок зазначено, що 25.01.2022 в приміщенні конференційного залу гуртожитку № 1 Головного центру під час проведення ранкової наради зламався стілець, на якому сидів ОСОБА_1 внаслідок чого відбулось його падіння на підлогу. В результаті падіння підполковник юстиції ОСОБА_1 відчув несильний біль в поперековому відділі хребта, за медичною допомогою відразу не звертався. Проте, у зв`язку з посиленням болю 31.01.2022 ОСОБА_1 був змушений звернутися за медичною допомогою у відділ охорони здоров`я Головного центру, де був оглянутий лікарем-травматологом та лікарем-невропатологом. Після огляду лікарів підполковнику юстиції ОСОБА_1 був виставлений діагноз: «Забій куприка».

Відповідно до довідки № 1838 від 01.04.2024 гарнізонної військово-лікарської комісії підполковнику юстиції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проведено медичний огляд гарнізонною військово-лікарською комісією при Головному військово-медичному клінічному центрі Державної прикордонної служби України 01 квітня 2024 року.

На підставі актів службового розслідування Нвс-1 та Нвс-5 № 4-22 від 09.02.2022, затверджених начальником ГЦПОС ДПСУ, встановлено причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): залишкові явища закритої травми куприкового відділу хребта (січень 2022 року) компресійних переломів тіл І та II куприкових хребців, у вигляді консолідованого перелому Со І, зміщення Со II, больового синдрому, міжхребцевий остеохондроз, спондилоартроз поперекового відділу хребта, протрузія МХД L5-S1, гемангіома L5 хребця з незначними порушеннями статико-динамічної функції хребта. Травма, так, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. На підставі цього

На ВЛК були пов`язані травми та захворювання:

Травма, ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби (залишкові явища закритої травми куприкового відділу хребта, компресійного перелому тіл І та II куприкових хребці, у вигляді консолідованого перелому Со І, зі зміщенням Со II, больового синдрому, між хребцевий остеохондроз, спондилоартроз ПВХ, протрузія МХД 1,5-51, гемангіома L5 хребця з незначним порушенням статико- динамічної функції хребта).

Захворювання, ТАК, пов`язані з захистом Батьківщини (Хронічна вертеброгенна люмбалгія нестійка ремісія. Гіпертонічна хвороба І ст. Атеросклероз аорти, фіброз аортального клапану).

Відповідно до акта огляду медико-соціальною експертною комісією № Серія 12 ААГ № 430683 дата огляду 26.04.2024, позивачу було встановлена III група інвалідності, Травма, ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, безтерміново.

З урахуванням наведеного, позивач відноситься до осіб з інвалідністю внаслідок війни, в силу приписів п. 2 ч. 2 ст. 7 Закону № 3551-XII, оскільки травму позивач одержав під час виконання службових обов`язків військовослужбовця, що підтверджується відповідною медичною документацію, достовірність та правильність висновків якої, не є предметом даного спору.

Крім того, наявна у матеріалах справи та надана позивачем до відповідача довідка до акту огляду МСЕК серії 12 ААГ № 430683 від 26.04.2024, відповідає вимогам Положення № 1317, зазначена в ній причина інвалідності (травма, пов`язана з виконанням службових обов`язків) передбачена п. 26 Положення № 1317.

Правила видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни врегульовані Положенням про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 № 302 зі змінами та доповненнями (далі - Положення № 302).

Згідно п. 2, 3 Положення № 302, посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників чи Захисниць України, на основі якого надаються відповідні пільги і компенсації.

Відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", до ветеранів війни належать, зокрема, особи з інвалідністю внаслідок війни.

Особам з інвалідністю внаслідок війни (стаття 7 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом "Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни" та нагрудний знак "Ветеран війни - особа з інвалідністю внаслідок війни".

Згідно з абзацом 2 пункту 7 Положення № 302 "Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни", "Посвідчення учасника війни" і відповідні нагрудні знаки, "Посвідчення члена сім`ї загиблого" видаються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у місті (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за місцем реєстрації громадянина.

Відповідно до пункту 10 Положення № 302 "Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни" видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.

Особам з інвалідністю внаслідок війни, у яких групу інвалідності встановлено без терміну перегляду, видаються безтермінові посвідчення, іншим - на період встановлення групи інвалідності. У разі продовження медико-соціальною експертною комісією терміну чи зміни групи інвалідності в посвідчення (на правій внутрішній стороні) вклеюється новий бланк, до якого вносяться відповідні записи. Записи в бланку завіряються відповідно до пункту 8 цього Положення.

Колегія суддів вважає цілком обґрунтованим та правильним висновок суду першої інстанції про те, що позивач, як особа з інвалідністю, яка встановлена безтерміново у зв`язку із травмою, пов`язаною з виконанням службових обов`язків, що підтверджено відповідною довідкою МСЕК, набув статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та, як наслідок, право на отримання посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни.

Слід врахувати й те, що видача посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни у відповідності до абз. 2 п. 7 Положення № 302, належить до повноважень Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради, водночас, надані позивачем документи, за висновками суду, є достатніми для встановлення позивачу статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та видачі відповідного посвідчення.

Сторонами не заперечується те, що позивач є учасником бойових дій та приймав безпосередню участь у захисті Батьківщини (копія посвідчення та довідка безпосередньої участі додані позивачем до позовної заяви).

Крім того, як зазначив апелянт, що визначальною ознакою категорії осіб, які відносяться до «осіб з інвалідністю внаслідок війни» за змістом Закону 3551-XII, є те, що наданню особі такого статусу передує доведення факту безпосередньої участі у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав.

У контексті наведеного, слід зазначити, що вказане підтверджується довідкою про безпосередню участь позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Доводи апелянта щодо невизнання позивача особою з інвалідністю внаслідок війни, суперечить вимогам Закону № 3551-XII, а також порушує право позивача на належний соціальний захист.

Доводи апелянта в апеляційній скарзі зводяться до власного тлумачення норм законодавства та власного бачення обставин справи, яке не ґрунтується на доказах та Законі.

Разом з тим, відповідач, отримавши від позивача заяву про видачу посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни із переліком документів та вищевказаною довідкою МСЕК, прийняв рішення, оформлене витягом з протоколу від 02.05.2024 № 18, яким відмовив позивачу у встановленні статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, у зв`язку із чим, таке рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню, та для належного захисту порушеного права позивача, належить зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 30 квітня 2024 року та прийняти рішення про її задоволення, а також визнати позивача особою з інвалідністю внаслідок війни з видачею відповідного посвідчення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає цілком обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків суду першої інстанції та не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді Я.М. Василенко

В.В. Кузьменко