Справа № 600/1897/24-а
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2025-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/1897/24-а

Головуючий у 1-й інстанції: Анісімов Олег Валерійович

Суддя-доповідач: Моніч Б.С.

29 січня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Моніча Б.С.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 04 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області в частині встановлення розміру довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 68% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді та в частині незарахування до стажу роботи судді ОСОБА_1 , що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання, 9 місяців 10 днів стажу судді, період проходження військової служби - 2 роки 1 день, половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - 2 роки 4 місяця 23 дні;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області зарахувати судді у відставці ОСОБА_1 до стажу, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання, 9 місяців 10 днів стажу судді, період проходження військової служби - 2 роки 1 день, половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - 2 роки 4 місяця 23 дні;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області встановити та виплачувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання як судді у відставці в розмірі 78%, суддівської винагороди, починаючи 20.02.2024 року виходячи із довідки № 16 від 26.02.2024 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Чернівецької області;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області виплатити ОСОБА_1 недоотриману різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою щомісячного довічного грошового утримання з 20.02.2024 року до моменту здійснення перерахунку;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області щодо здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 20.02.2024 року в розмірі 78% грошового утримання, який працює на відповідній посаді, з врахуванням виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області як суддя у відставці та отримує довічне грошове утримання у відповідності до Закону №1402-VIII.

Вказує, що як зазначено в Рішенні Вищої ради правосуддя від 20 лютого 2024 року № 490/0/15-24, він мав достатній для звільнення у відставку стаж роботи, визначений на підставі статей 116, 137 Закону № 1402-VIII, а також абзацу четвертого пункту 34 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону в редакції Закону України "Про Вищу раду правосуддя". Відповідно до розрахунку у Рішенні Вищої ради правосуддя від 20 лютого 2024 року № 490/0/15-24, його стаж роботи становить 34 років 2 місяця та 26 днів. До стажу зараховано: стаж роботи на посаді судді - 26 років 10 місяців 2 дні; період проходження військової служби - 2 роки 1 день; половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - 2 роки 4 місяця 23 дні; стаж (досвід) роботи професійної діяльності, що надавав право для призначення на посаду судді - 3 роки.

Проте, як вбачається із інформації відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 28.03.2024 року на його заяву від 29.02.2024 року, відповідачем визначено тривалість стажу 36 років, в тому числі судді 29 років 9 місяців 10 днів, не зараховано період проходження військової служби - 2 роки 1 день, половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - 2 роки 4 місяця 23 дні, та визначено загальний процент розрахунку пенсії від заробітку 68 %

Позивач наголошує, що стаж роботи на посаді судці, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру. Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 06.03.2018 у справі №308/6953/17, від 19.06.2018 у справі №243/4448/17, від 11.09.2018 у справі №428/4671/17, від 01.10.2018 у справі №541/503/17, від 17.10.2018 у справі №140/263/17, від 23.10.2018 у справі №686/10100/1 5-а, від 30.01.2020 у справі №592/3694/17, від 23.06.2022 у справі №420/1987/21, від 08.09.2022 у справі №380/10696/21.

Таким чином, Вища рада правосуддя є єдиним, конституційним органом, який при прийнятті рішення про звільнення судді у відставку обчислює необхідний стаж роботи на посаді судді, з якого і має розраховуватись та виплачуватись відповідне грошове утримання.

З урахуванням наведеного, вважає, що до стажу роботи, який надає йому право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, повинно зараховуватися 9 місяців 10 днів стажу судді, період проходження військової служби - 2 роки 1 день, половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - 2 роки 4 місяця 23 дні, що загальному складають 5 років 2 місяця та дає йому право на збільшення довічного грошового утримання судді ще на 10%.

Таким чином, загальний стаж судді ОСОБА_1 відповідно до розрахунку у Рішенні Вищої ради правосуддя від 20 лютого 2024 року № 490/0/15-24, становить: 34 років 2 місяця та 26 днів, а щомісячне довічне грошове утримання, як судді у відставці, повинно бути встановлено відповідачем по справі у розмірі 78 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, вказаній у Довідці №16 від 26.02.2024 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці.

ІІ. ЗМІСТ РІШЕНННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 04.09.2023 позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо встановлення розміру довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 68% суддівської винагороди, визначеної у довідці №16 від 26.02.2024 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Чернівецької області.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо не врахування ОСОБА_1 до стажу для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру стажу роботи на посаді судді 9 місяців 10 днів, періоду проходження військової служби - 2 роки 1 день, половини строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - 2 роки 4 місяця 23 дні.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області зарахувати судді у відставці ОСОБА_1 до стажу для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру стаж роботи на посаді судді 9 місяців 10 днів, період проходження військової служби - 2 роки 1 день, половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - 2 роки 4 місяця 23 дні.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області здійснити з 20.02.2024 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці, у розмірі 78% суддівської винагороди, визначеної у довідці № 16 від 26.02.2024 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Чернівецької області.

В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській судові витрати у вигляді сплаченого згідно квитанцій №Х7НВ-88С5-К529-571Е від 13.05.2024 року судового збору у розмірі 2000 (дві тисячі грн) грн. 00 коп.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 є суддею у відставці, з 24.02.2024 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ Чернівецької області як одержувач щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 04.06.2016 року №1402-VIII.

Згідно наявного у матеріалах справи розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (від 28.03.2024 року) судом визначено, що розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці обчислено в розмірі 68% грошового утримання судді, визначного у довідці № 16 від 26.02.2024 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Чернівецької області, із розрахунку стажу на посаді судді 29 років 9 місяців 10 днів.

Також, в матеріалах справи наявне рішення Вищої ради правосуддя від 20 лютого 2024 року № 490/0/15-24 "Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Новоселицького районного суду Чернівецької області у зв`язку з поданням заяви про відставку". Відповідно до розрахунку, що наведений у вказаному рішенні Вищої ради правосуддя від 20 лютого 2024 року № 490/0/15-24, стаж роботи судді ОСОБА_1 , що дає йому право на звільнення у відставку, на день розгляду заяви про звільнення у відставку, становить 34 роки 2 місяці 26 днів: стаж роботи на посаді судді - 26 років 10 місяців 2 дні; період проходження строкової військової служби - 2 роки 1 день; половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - 2 роки 4 місяці 23 дні; стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), що надавав право для призначення на посаду судді, - 3 роки.

Наведені вище обставини слугували підставою для звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, відповідач що при встановленні розміру довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 68% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді та в частині незарахування до стажу роботи судді ОСОБА_1 , що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання, 9 місяців 10 днів стажу судді, період проходження військової служби - 2 роки 1 день, половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - 2 роки 4 місяця 23 дні, діяв не на підставі Конституції та законів України.

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи , оскаржив його в апеляційному порядку з вимогою скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Зокрема, апелянт вказує, що враховуючи приписи ст. 137 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в органу Пенсійного фонду України правових підстав для зарахування періоду проходження строкової військової служби, навчання на денній формі до стажу роботи позивача на посаді судді немає.

Також, відповідач зауважує, що у рішенні Вищої ради правосуддя від 20.02.2024 зазначено, що половина строку навчання та період військової служби зараховуються судді ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на відставку. При цьому, визначення відсотку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання залежить від стажу на посаді судді, а не від стажу, що дає право на відставку.

Також апелянт вказує, що зобов`язання щодо виконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області рішення по даній справі є безпідставним, оскільки рішення про призначення та визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 приймалось Головним управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), а також, надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII.

Так, пунктом 2 розділу ХІІ "Прикінцевих та перехідних положень" Закону №1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон №2453-VI, крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

При цьому, згідно з абзацом четвертим пункту 34 розділ XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1402-VIII судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Згідно із частиною 1 статті 142 Закону №1402-VIІІ судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року;

2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 142 Закону №1402-VIІ суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною 1 цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді (частина 3 статті 142 Закону №1402-VIІ).

В силу частини 4 статті 142 Закону №1402-VIII у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

За змістом частини 5 статті 142 Закону № 1402-VIII пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Пунктом 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII було встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя йде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону №2453-VI. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Рішенням Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідних положень Закону №1402-VIII зі змінами.

У вказаному рішенні зазначено, що право судді на відставку є конституційною гарантією незалежності суддів (пункт 4 частини шостої статті 126 Конституції України).

Відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді; наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуття права на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (абзац четвертий підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 листопада 2013 року №10-рп/2013).

Конституційний Суд України вважає, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує повноважний суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності.

Запровадження згідно із положеннями пункту 25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1402 різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням частини першої статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України.

У відповідності до ч.1 ст. 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 № 2-р/2020 Закон № 1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Аналогічна правового висновку дійшов Верховний Суд у рішенні від 16.06.2020 у зразковій справі № 620/1116/20 (щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці).

З матеріалів справи встановлено, що згідно розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (від 28.03.2024 року) розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 обчислено в розмірі 68% грошового утримання судді із розрахунку стажу на посаді судді 29 років 9 місяців 10 днів.

Водночас, згідно розрахунку, що наведений у рішенні Вищої ради правосуддя від 20 лютого 2024 року № 490/0/15-24, стаж роботи судді ОСОБА_1 , що дає йому право на звільнення у відставку, на день розгляду заяви про звільнення у відставку, становить 34 роки 2 місяці 26 днів: стаж роботи на посаді судді - 26 років 10 місяців 2 дні; період проходження строкової військової служби - 2 роки 1 день; половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - 2 роки 4 місяці 23 дні; стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), що надавав право для призначення на посаду судді, - 3 роки.

Позиція позивача у цій справі полягає саме у тому, що до стажу роботи, який надає йому право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, повинно зараховуватися 29 років 9 місяців 10 днів стажу судді, період проходження військової служби - 2 роки 1 день, половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - 2 роки 4 місяця 23 дні, що загальному складають 5 років 2 місяця та дає йому право на збільшення довічного грошового утримання судді ще на 10%.

З цього приводу суд відзначає, що стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання, є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.

Зазначена правова позиція неодноразово застосовувалася Верховним Судом, зокрема у постановах від 23.06.2022 у справі №420/1987/21, від 09.11.2018 у справі №243/4794/17, від 11.12.2018 у справі №522/5168/17 та від 30.01.2020 у справі №592/3694/17 і колегія суддів не вбачає підстав для відступу від вказаної позиції.

В даному випадку Вища рада правосуддя чітко обрахувала стаж позивача на посаді судді.

Водночас, у прохальній та мотивувальній частині позовної заяви позивач просить зарахувати до стажу роботи ще 9 місяців 10 днів на посаді судді, що не співпадає з рішенням Вищої ради правосуддя.

Суд першої інстанції не надав належної уваги цим обставинам та помилково зарахував ОСОБА_1 до стажу роботи додатково 9 місяців 10 днів, що є підставою для скасування судового рішення в частині часткового задоволення позову.

Щодо тверджень апелянта стосовно безпідставності зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області виконання рішення у даній справі, колегія суддів зазначає.

Пунктом 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

У справі, яка розглядається, суд встановив, що для прийняття рішення за результатами поданої позивачем заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено ГУ ПФУ в Закарпатській області.

Тобто, рішення про призначення довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду в Закарпатській області, однак позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду у Чернівецькій області, яке і здійснює йому виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

За змістом частини 2 статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У зв`язку з цим, суд апеляційної інстанції з метою ефективного захисту порушених прав позивача вважає за доцільне зобов`язати саме Головне управління Пенсійного фонду у Чернівецькій області вчинити всі необхідні дії щодо зарахування стажу, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у спірних періодах, визначення розміру довічного грошового утримання судді у відставці та його виплати.

У зв`язку із зазначеним, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині часткового задоволення позову.

Суд вважає за необхідне ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду в Закарпатській області щодо неврахування ОСОБА_1 до стажу для встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та визначення його розміру стажу роботи, який становить 34 роки 2 місяці 26 днів, а саме:

стаж роботи на посаді судді - 26 років 10 місяців 2 дні,

період проходження військової служби - 2 роки 1 день,

половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - 2 роки 4 місяця 23 дні,

стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), що надавав право для призначення на посаду судді, - 3 роки.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо встановлення розміру довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 68% суддівської винагороди, визначеної у довідці №16 від 26.02.2024 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Чернівецької області.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу для встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді та визначення його розміру стаж роботи, який становить 34 роки 2 місяці 26 днів, а саме:

- стаж роботи на посаді судді - 26 років 10 місяців 2 дні,

- період проходження військової служби - 2 роки 1 день,

- половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - 2 роки 4 місяця 23 дні,

- стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), що надавав право для призначення на посаду судді, - 3 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити з 20.02.2024 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці, у розмірі 78% суддівської винагороди, визначеної у довідці № 16 від 26.02.2024 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Чернівецької області.

В частині відмови у задоволення позову та розподілу судових витрат рішення суду скасуванню не підлягає та в апеляційному порядку не оскаржується.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до частини 3 статті 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частині часткового задоволення позовних вимог.

В іншій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін (щодо відмови у задоволенні позову та стягнення судових витрат).

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області задовольнити частково.

Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 04 вересня 2024 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду в Закарпатській області щодо неврахування ОСОБА_1 до стажу для встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та визначення його розміру стажу роботи, який становить 34 роки 2 місяці 26 днів, а саме:

стаж роботи на посаді судді - 26 років 10 місяців 2 дні,

період проходження військової служби - 2 роки 1 день,

половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - 2 роки 4 місяця 23 дні,

стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), що надавав право для призначення на посаду судді, - 3 роки.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо встановлення розміру довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 68% суддівської винагороди, визначеної у довідці №16 від 26.02.2024 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Чернівецької області.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу для встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді та визначення його розміру стаж роботи, який становить 34 роки 2 місяці 26 днів, а саме:

- стаж роботи на посаді судді - 26 років 10 місяців 2 дні,

- період проходження військової служби - 2 роки 1 день,

- половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - 2 роки 4 місяця 23 дні,

- стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), що надавав право для призначення на посаду судді, - 3 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити з 20.02.2024 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці, у розмірі 78% суддівської винагороди, визначеної у довідці № 16 від 26.02.2024 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Чернівецької області.

В іншій частині рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Моніч Б.С.

Судді Гонтарук В. М. Біла Л.М.