Справа № 200/5673/24
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2025-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року справа №200/5673/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гайдара А.В., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2024 року у справі № 200/5673/24 (головуючий І інстанції Льговська Ю.М.) за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

У С Т А Н О В И В:

15 серпня 2024 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк звернулось до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20 травня 2024 року № 1802/05-99-04-12/00039002.

Номер податкового повідомлення-рішення викладено судом відповідно до наданих сторонами документів з огляду на допущену позивачем описку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в період ліквідації банку відсутні правові підстави нарахування штрафних санкцій.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2024 року у справі № 200/5673/24 позов задоволено, внаслідок чого визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 20 травня 2024 року № 1802/05-99-04-12/00039002.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено практично ті самі доводи якими обгрунтовано відзив на позовну заяву.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що 25 лютого 2022 року Правлінням Національного банку України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк, яке розміщено за посиланням: https://bank.gov.ua/ua/legislation/Decision_25022022_90_rsh_bt.

Отже, відповідно до приписів статті 44 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб з 25 лютого 2022 року розпочалася процедура ліквідації банку, яка за відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань триває до 24 лютого 2025 року.

Головним управлінням ДПС у Донецькій області проведено камеральну перевірку товариства з питань порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за результатами якої складено акт від 16 квітня 2024 року № 1177/05-99-04-13/00039002.

Перевіркою встановлено порушення пункту 57.1 статті 57, підпункту 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 Податкового кодексу України щодо несвоєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов`язання в загальній сумі 7 034, 88 грн за податковою декларацією з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, від 09 лютого 2022 року № з розрахунком у частині об`єктів нежитлової нерухомості від 09 лютого 2022 року № , за яким граничним строком сплати зобов`язань є: 29 квітня 2022 року, 31 жовтня 2022 року, 29 липня 2022 року, 30 січня 2023 року (поквартальна сплата), а фактично сплачено 23 січня 2024 року.

За актом перевірки Головним управлінням ДПС у Донецькій області прийнято податкове повідомлення-рішення від 20 травня 2024 року № 1802/05-99-04-12/00039002 про нарахування штрафу в розмірі 10% від суми заборгованості в розмірі 703, 50 грн за затримку на 607, 449, 543, 358 календарних днів сплати грошового зобов`язання.

Штраф застосовано на підставі пункту 124.1 статті 124 Податкового кодексу України.

За результатами адміністративного оскарження скарга товариства залишена без задоволення, а податкове повідомлення-рішення без змін.

Рішення за результатами розгляду скарги від 30 липня 2024 року отримано позивачем 08 серпня 2024 року, про що свідчить відбиток штампу на наданій суду копії рішення.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1.3 статті 1 Податкового кодексу України цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з, з банків, на які поширюються норми Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

За змістом частини третьої статті 1 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб від 23 лютого 2012 року № 4452-VI (далі Закон № 4452-VI) відносини, що виникають у зв`язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Отже, на позивача поширюються норми Закону № 4452-VI.

За правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 21 вересня 2018 року у справі № 808/3046/16, для правовідносин, що виникають під час дії тимчасової адміністрації банку або ліквідації банку, яку здійснює уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, пріоритетними є норми Закону № 4452-VI.

Процедура ліквідації Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк визначена періодом з 25 лютого 2022 року до 24 лютого 2025 року.

Стаття 46 Закону № 4452-VI встановлює наслідки початку ліквідації банку.

Відповідно до пункту 3 частини другої вказаної статті з дня початку процедури ліквідації банку строк виконання всіх грошових зобов`язань банку та зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) вважається таким, що настав.

На підставі цієї норми строк виконання зобов`язання за податковою декларацією з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, від 09 лютого 2022 року № з розрахунком у частині об`єктів нежитлової нерухомості від 09 лютого 2022 року № слід вважати таким, що настав з дня початку процедури ліквідації банку, оскільки таке грошове зобов`язання існувало на момент початку процедури ліквідації банку.

Відповідно задоволення вимог за таким зобов`язанням здійснюється в порядку черговості, встановленою статтею 52 Закону № 4452-VI, та за рахунок коштів, одержаних у результаті ліквідації та реалізації майна банку, а не в порядку, визначеним Податковим кодексом України.

Отже, висновок про порушення пункту 57.1 статті 57, підпункту 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 Податкового кодексу України є помилковим.

Частиною третьою статті 46 Закону № 4452-VI встановлено, що під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Оскільки оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням нараховано штраф 20 травня 2024 року, тобто під час здійснення процедури ліквідації банку, то воно підлягає визнанню протиправним та скасуванню, оскільки такі зобов`язання є додатковими в розумінні частини третьої статті 46 Закону № 4452-VI і не пов`язані зі здійсненням ліквідаційної процедури (частина друга статті 52 Закону № 4452-VI).

При виборі та застосуванні норм права судом врахована правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 825/1647/17.

Вказане спростовує доводи відповідача про те, що застосування штрафу за вчинене порушення не порушує приписів Закону № 4452-VI, оскільки встановлена ним заборона щодо нарахування неустойки на позивача не розповсюджується.

З огляду на викладене позовні вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20 травня 2024 року № 1802/05-99-04-12/00039002 підлягають задоволенню.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2024 року у справі № 200/5673/24 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2024 року у справі № 200/5673/24 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 30 січня 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді А.В. Гайдар

І.В. Сіваченко