Справа № 160/27538/24
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2025-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
15 жовтня 2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВІС ТРЕЙД» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВІС ТРЕЙД» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано розпорядження Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №347-рл від 08.10.2024 про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним Товариству з обмеженою відповідальністю «НОВІС ТРЕЙД» реєстраційний номер 2300071 з терміном дії з 07.04.2023 по 07.04.2028 за адресою місця торгівлі: Україна, Дніпропетровська область, Покровський район, смт.Покровське, вул.Соборна, буд.209-А, АЗС. Зобов`язано Головне управління ДПС у Дніпропетровській області видалити запис про анулювання ліцензії Товариству з обмеженою відповідальністю «НОВІС ТРЕЙД» на право роздрібної торгівлі пальним реєстраційний номер 2300071 з терміном дії з 07.04.2023 по 07.04.2028 за адресою місця торгівлі: Україна, Дніпропетровська область, Покровський район, смт.Покровське, вул.Соборна, буд.209-А, АЗС з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВІС ТРЕЙД» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 936,40 грн. (три тисячі дев`ятсот тридцять шість гривень 40 копійок).

03 січня 2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якому просять стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВІС ТРЕЙД» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області судові витрати, пов`язані із розглядом справи на професійну правничу допомогу в сумі 40 000,00 грн.

08 січня 2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання від представника відповідача - Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому зазначено, що сума витрат на правничу допомогу повинна бути співмірною із категорією справи, що розглядається та не відповідає обсягу наданих адвокатом послуг, у зв`язку із чим, у задоволенні заяви позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 40 000,00 грн, слід відмовити.

Відповідно до частини 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Розглянувши питання про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частиною 1 статті 247 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено можливість вирішення судом питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Аналогічна норма міститься у статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до пункту 3 частини 1 якої суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Так, за змістом приписів ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 1 та 2 статті 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з ч.3 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень частини п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 6 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Як зазначалося вище, за правилами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина дев`ята статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Зміст наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди мають досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Судом встановлено, що на підтвердження понесених витрат на правову допомогу адвоката, позивачем було надано: ордер серії СВ №1089405, свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю серії ЧН №001360 від 24 травня 2024 року, Акт прийому-передачі наданих послуг №1 від 31.10.2024 року до Договору про надання правничої (правової допомоги) №б/н від 11.10.2024 року, Договір про надання правничої (правової) допомоги №б/н від 11.10.2024 року, Додаткова угода №1 від 31.10.2024 року до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 11.10.2024 року та Рахунок-фактура №1 від 31.10.2024 року.

Так, судом встановлено, що між адвокатом Трубою Артемом Васильовичем та Товариством з обмеженою відповідальністю «НОВІС ТРЕЙД» в особі директора Федорко Олексія Миколайовича було укладено договір про надання правничої (правової) допомоги №б/н від 11.10.2024 року.

Відповідно до Додаткової угоди №1 від 31.10.2024 року до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 11.01.2024 року, яку сторони уклали дану угоду на виконання п.4.2 договору про надання (правової) допомоги від 11.01.2024 року №б/н, вартість послуг (гонорар адвоката) за вказаною додатковою угодою складає 40 000,00 грн., тобто гонорар встановлений у фіксованому розмірі.

Сторони погодили наступний предмет правової допомоги, предмет Додаткової угоди: Виконавець бере на себе зобов`язання надати Замовнику Правову допомогу по справі №160/27538/24:

За правовий аналіз та вивчення наданих замовником документів, існуючої судової практики та правових висновків Верховного Суду з цього питання, підготовка та направлення адміністративного позову до Дніпропетровського окружного адміністративного суду про визнання протиправним та скасування розпорядження та зобов`язання вчинення певних дій, підготовка доказів, що додаються до позовної заяви, а також підготовку заяви про забезпечення позову, Замовник сплачує Адвокату 30 000,00 грн (тридцять тисяч грн 00 коп.).

У разі необхідності, за участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції по справі зазначеній у п.1 цього Додатку №1 від 31.10.2024 року до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 11.10.2024 року Замовник сплачує Адвокату по 4 000,00 грн (чотири тисячі грн 00 коп.) за участь у кожному содовому засідання, яке буде призначено судом першої, апеляційної або касаційної інстанції.

У разі необхідності, за участь у судовому засіданні безпосередньо у Дніпропетровському окружному адміністративному суді, апеляційній інстанції у справі зазначеній у п.1 цього Додатку №1 від 31.10.2024 року до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 11.01.2024 року Замовник сплачує Адвокату по 10 000,00 грн (десять тисяч грн 00 коп.) за прибуття та участь у кожному судовому засіданні, яке буде призначено судом включаючи вартість проїзду, участь у судових засіданні та інші супутні витрати на відрядження.

У разі необхідності підготовки та подання відповіді на відзив на позовну заяву у справі зазначеній у п.1 Додатку №1 від 31.10.2024 року, Замовник сплачує Адвокату 10 000,00 грн (десять тисяч грн 00 коп.).

У разі необхідності підготовки та подання апеляційної або касаційної скарги або відзиву на апеляційну чи касаційну скаргу у справі зазначеній у п. 1 Додатку №1 від 31.10.2024 року, Замовник сплачує адвокату 25 000 грн (двадцять п`ять тисяч грн 00 коп.) за підготовку апеляційної чи касаційної скарги або відзиву на апеляційну чи касаційну скаргу.

У разі необхідності підготовки та подання відзиву на апеляційну скаргу чи касаційну скаргу у справі зазначеній у п. 1 Додатку №1 від 31.10.2024 року, Замовник сплачує Адвокату 10 000,00 грн (десять тисяч грн 00 коп.) за підготовку та подачу відзиву на апеляційну чи касаційну скаргу.

За результатами отримання позитивного рішення суду, яке набрало законної сили. про визнання протиправним та скасування розпорядження та зобов`язання вчинення певних дій, Замовник сплачує Адвокату гонорар успіху у розмірі 20 000,00 грн (двадцять тисяч грн 00 коп.).

Згідно з доданого Рахунку-фактури №1 від 31.10.2024 року вартість на надання послуги «здійснення правового аналізу та вивчення наданих Замовником документів, існуючої судової практики та правових висновків Верховного суду з цього питання, підготовка та направлення адміністративного позову до Дніпропетровського окружного адміністративного суду про визнання протиправним та скасування Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №347-рл від 08.10.2024 про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним Товариству з обмеженою відповідальністю «НОВІС ТРЕЙД» () реєстраційний номер 2300071 з терміном дії з 07.04.2023 по 07.04.2028 за адресою місця торгівлі: Україна, Дніпропетровська область, Покровський район, смт. Покровське, вул. Соборна, буд.209-А, АЗС з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, а також підготовку заяви про забезпечення позову. Підготовка та подання відповіді на відзив на позовну заяву» складає 40 000,00 грн.

Зважаючи на наведене, позивач просить суд стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу.

Вирішуючи питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу в даній адміністративній справі, судом враховано наступне.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зазначила, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

Відповідно до частини другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

За приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди при розгляді справ, практику Європейського Суду з прав людини, застосовують як джерело права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Lavents v. Latvia» (заява № 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

При цьому також необхідно враховувати, що Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц)..

Отже, витрати на професійну правничу допомогу є витратами, що пов`язані з розглядом справи і такі підлягають розподілу в залежності від результату розгляду справи по суті. Розмір витрат на правничу допомогу, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат, зокрема і на правничу допомогу. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Між тим, в обґрунтування заявленого клопотання позивачем не надано доказів, що підтверджують час, затрачений адвокатом на надання правової допомоги.

Також судом враховуються зауваження представника відповідача про те, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним відносно співмірності зі складністю справи та непропорційним до предмета спору, враховуючи в тому числі, подання в межах даної справи лише позовної заяви та відповіді на відзив. Також, на підтвердження здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат не було надано квитанції, платіжного доручення тощо, що могло б свідчити про оплату ТОВ «НОВІС ТРЕЙД» правової допомоги.

Також суд вважає, що здійснення правового аналізу та вивчення наданих документів, існуючої судової практики та правових висновків Верховного Суду з цього питання, підготовка та направлення адміністративного позову до Дніпропетровського окружного адміністративного суду про визнання протиправним та скасування Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №347-рл від 08.10.2024 про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним Товариству з обмеженою відповідальністю «НОВІС ТРЕЙД» () реєстраційний номер 2300071 з терміном дії з 07.04.2023 по 07.04.2028 за адресою місця торгівлі: Україна, Дніпропетровська область, Покровський район, смт. Покровське, вул. Соборна, буд.209-А, АЗС з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним охоплюється терміном «підготовка позову».

Крім того, суд зазначає, що в Акті прийому-передачі наданих послуг №1 від 31.10.2024 року до Договору про надання правничої (правової) допомоги №б/н від 11.10.2024 року у найменуванні послуги адвокатом зазначено послугу підготовка та подання відповіді на відзив на позовну заяву, однак фактично відповідь на відзив подано 01.11.2024 року.

Суд також наголошує, що відповідно до частини третьої статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.

При цьому також необхідно враховувати, що Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Оскільки справа була розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи критерії співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи, ту обставину, що дана справа не є складною (за обсягом доказів), а також те, що витрати на оплату послуг адвоката мають бути дійсні, необхідні та обґрунтовані, приймаючи до уваги також і те, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, витрачених коштів, але і в певному сенсі спонукання суб`єкта владних повноважень своєчасно вчиняти певні дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних чи юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин, враховуючи принципи добросовісності, розумності та справедливості, а також, зважаючи на те, що позивачем не було надано документів на підтвердження витрат на правничу допомогу, а саме, не надано детального опису робіт із зазначенням витраченого часу та доказів фактичного виконання договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо), суд вважає за необхідне відмовити позивачу у стягненні витрат на правову допомогу.

Керуючись статтями 9, 73-78, 90, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу у справі №160/27538/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВІС ТРЕЙД» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева