Справа № 360/1042/24
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року справа №360/1042/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2024 року у справі № 360/1042/24 (головуючий І інстанції Басова Н.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - ГУПФУ в Луганській області, відповідач), в якому просив:

- визнати протиправним рішення від 20.06.2024 року № 07 Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про відмову у призначенні пенсії за віком та не зарахування періодів роботи з:

1) проходження строкової військової служби з 14.11.1984 по 28.02.1987 за даними військового квитка від 08.10.1984 серії НОМЕР_1 , який видано ІНФОРМАЦІЯ_1 м.Ташкента (Узбекістан), оскільки на титульному аркуші відсутня печатка (потребує уточнення довідкою);

2) роботи з 30.06.1992 по 05.01.1996 у КСП «Жовтневі сходи» за записами трудової книжки від 10.07.1987 серії НОМЕР_2 , оскільки між датами прийняття та звільнення з роботи та датами протоколів про прийняття №1 від 12.02.1993 та про звільнення №12 від 30.12.1996 наявна значна різниця. За довідкою від 28.09.2021 №4278 «а», виданою Об`єднаним трудовим архівом сільських та селищних рад Арбузинської селищної ради Первомайського району Миколаївської області, оскільки підставою її видачі зазначено особові рахунки за 1992-1996 р.р. (потребує уточнення первинними документами);

3) роботи з 01.01.2006 по 31.03.2006 в Українсько-польському ЗАТ «Вісла», оскільки в Реєстрі відсутня інформація про надання звітності щодо нарахування заробітної плати та сплату страхових внесків до ПФУ;

4) роботи у Приватному підприємстві Виробничо-комерційна фірма «Мікромегас» з 02.09.2013 по 31.12.2014, оскільки в Реєстрі відсутня інформація про надання звітності щодо нарахування заробітної плати та сплату страхових внесків до ПФУ; з 01.01.2015 по 30.09.2015, оскільки в Реєстрі відсутня інформація щодо нарахування заробітної плати та сплату страхових внесків до ПФУ;

5) роботи у ДП «Науково-дослідний проектно-конструкторський інститут морського флоту України з дослідним виробництвом»: з 01.10.2022 по 31.03.2024, оскільки в Реєстрі відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду; з 01.04.2024 по 31.05.2024, оскільки в Реєстрі відсутня інформація щодо нарахування заробітної плати та сплату страхових внесків до ПФУ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати до стажу періоди роботи:

1) проходження строкової військової служби з 14.11.1984 по 28.02.1987 за даними військового квитка від 08.10.1984 серії НОМЕР_1 , який видано ІНФОРМАЦІЯ_1 м.Ташкента (Узбекістан);

2) роботи з 30.06.1992 по 05.01.1996 у КСП «Жовтневі сходи» за записами трудової книжки від 10.07.1987 серії НОМЕР_2 ;

3) роботи з 01.01.2006 по 31.03.2006 в Українсько-польському ЗАТ «Вісла»;

4) роботи у Приватному підприємстві Виробничо-комерційна фірма «Мікромегас»: з 02.09.2013 по 31.12.2014; з 01.01.2015 по 30.09.2015;

5) роботи у ДП «Науково-дослідний проектно-конструкторський інститут морського флоту України з дослідним виробництвом»: з 01.10.2022 по 31.03.2024; з 01.04.2024 по 31.05.2024.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2024 року позов задоволено:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 20.06.2024 року № 07 про відмову позивачу у призначенні дострокової пенсії за віком;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву позивача від 12.06.2024 року про призначення дострокової пенсії за віком згідно пункту 4 части першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із зарахуванням до загального страхового стажу позивача періоди роботи з 30.06.1992 по 05.01.1996, з 01.01.2006 по 31.03.2006, з 02.09.2013 по 31.12.2014, з 01.01.2015 по 30.09.2015, з 01.10.2022 по 31.03.2024, з 01.04.2024 по 31.05.2024 та період проходження строкової військової служби з 14.11.1984 по 08.02.1987.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, просив скасувати рішення суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні.

Апелянт вважає, що відсутні підстави для зарахування до страхового стажу позивача спірних періодів трудової діяльності з підстав, визначених спірним рішенням відповідача.

Також, вважає, що суд перебрав на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції органів ПФУ.

Представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у її задоволені.

Апеляційним судом витребувано у Луганського окружного адміністративного суду справу, який листом повідомив, що всі документи у цій справі, що надійшли в паперовому вигляді або через офіційну електронну пошту суду скановано та експортовано в КП «Діловодство спеціалізованого суду». Паперова справа на формувалась, крім процесуальних документів та документів, які надійшли до суду в паперовому вигляді.

За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).

Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).

За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.

Апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, відзиву, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

12.06.2024 року позивач звернувся через веб портал з заявою про призначення пенсії.

Заява розглянута в порядку екстериторіальності відповідачем.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 20.06.2024 №07 відмовлено позивачу в призначенні дострокової пенсії за віком згідно з пунктом 4 частини першої статті 115 Закону №1058 у зв`язку з недолученням в повному обсязі документів, передбачених пунктом 6 Порядку №637, підпунктом 6 пункту 2.1 Порядку №22-1 та відсутністю необхідного страхового стажу 25 років.

Згідно форми РС- право страховий стаж позивача складає 18 років 10 місяців 27 днів.

В матеріалах справи наявні: копія трудової книжки серії НОМЕР_3 від 10.06.1987; посвідчення УБД серії НОМЕР_4 від 02.02.1996; військовий квиток серії НОМЕР_1 ; диплом серії НОМЕР_5 від 20.07.1984; довідка об`єднаного трудового архіву сільських та селищних рад Арбузинської селищної ради від 28.09.2021 №4278 А; довідка ІНФОРМАЦІЯ_2 від 21.09.2021 №383; лист об`єднаного трудового архіву сільських та селищних рад Арбузинської селищної ради Первомайського району Миколаївської області від 19.07.2024 №130; архівна довідка від 21.09.2021 №С-332/07-05 архівного відділу Первомайської райдержадміністрації Миколаївської області; обліково-послужна картка ОСОБА_1 ; індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5).

Згідно п. 1 ч. 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-ІV) відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком.

За ч.ч. 1, 2 статті 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів (ч. 5 статті 45 Закону № 1058-IV).

Згідно п. 4 ч. 1 статті 115 Закону №1058-ІV право на призначення дострокової пенсії за віком мають:

військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особи з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус сім`ї загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України відповідно до абзаців четвертого і п`ятого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону, а також абзацу шостого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Особи, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо уточнення норм, що регулюють питання визначення категорій осіб, які визнаються ветеранами війни та членами сімей загиблих Захисників і Захисниць України, та надання їм соціальних гарантій» з числа осіб, зазначених у статтях 10 і 10-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», продовжують користуватися правом на призначення дострокової пенсії за віком відповідно до цього пункту, передбаченим для членів сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, без заміни відповідного посвідчення.

За ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог Закону № 1058-IV за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності зазначеним Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених Закону № 1058-IV.

Таким законом є Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ).

За ст. 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Постановою КМУ № 637 від 12.08.1993 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки чи відповідних записів в ній (далі - Порядок № 637).

Згідно п.п. 1, 3 цього Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

За правовим висновком в постанові Верховного Суду від 21.01.2020 року у справі № 588/647/17 основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка, необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

За матеріалами справи в копії трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 від 10.06.1987 щодо спірних періодів наявні такі записи:

- з 14.11.1984 по 08.02.1987 проходження строкової військової служби (запис №1);

- з 30.06.1992 по 05.01.1996 період роботи у КСП «Жовтневі сходи» (запис №10-11);

- 16.06.2003 прийнятий на посаду в Українсько-польському ЗАТ «Вісла» та 31.03.2006 звільнений в порядку переведення в ТОВ «Качубей» (запис №14-15);

- 02.09.2013 прийнятий на роботу теслярем в ПП ВКФ «Мікромегас» та 07.11.2016 звільнений за власним бажанням (запис №24-25).

Суд враховує, що записи в трудовій книжці не містять перекреслень, виправлень чи дописок, які б змінювали їх суть чи перекручували їх зміст, та виконані акуратно, чорнилом, завірені підписом уповноваженої особи та печатками підприємства.

Щодо незарахування до страхового стажу позивача періоду проходження строкової військової служби, суд враховує наступне.

В спірному рішенні зазначено, що до страхового стажу позивача не зараховано проходження строкової військової служби з 14.11.1984 по 28.02.1987 за даними військового квитка від 08.10.1984 серії НОМЕР_1 , який видано ІНФОРМАЦІЯ_1 ), оскільки на титульному аркуші відсутня печатка (потребує уточнення довідкою). За довідкою від 21.09.2021 №383, яка видана ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки в підставі видачі зазначено посилання на військовий квиток (потребує уточнення первинними документами та обліковою карткою). Також довідка потребує уточнення додатком №2 відповідно до Порядку №637 (про зазначення загальної кількості років, місяців і днів).

Згідно ч. 3 статті 56 Закону № 1788 до стажу роботи, що дає право на трудову пенсію, зараховується, зокрема, військова служба і перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки і органах внутрішніх справ, незалежно від місця проходження служби.

За ст. 2 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Зазначені положення застосовуються і до громадян, які проходили строкову військову службу до прийняття зазначених законів України, а тому час перебування громадян України на військовій службі, в тому числі - і в Збройних силах Радянської армії, повинен зараховуватись до загального і безперервного трудового стажу, а також до стажу роботи за спеціальністю та стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно військового квитка серії НОМЕР_1 , який видано ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач призваний на дійсну військову службу та направлений до частини 14.11.1984 (запис №8) та 08.02.1987 (запис №12) звільнений у запас.

Згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 21.09.2021 №383 позивач дійсно проходив військову службу в складі діючої армії в період бойових дій (в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, перебування в партизанських загонах і з`єднаннях) з 14.11.1984 по 08.02.1987, період служби в Демократичній Республіці Афганістан (ДРА) в складі в/ч пп НОМЕР_6 з 28.07.2986 по 08.02.1987.

Суд враховує, що попри встановлений органом ПФУ недолік (на титульному аркуші військового квитка відсутня печатка), в трудовій книжці позивача наявний чіткий запис під порядковим номером 1 про період військової служби позивача з 14.11.1984 по 08.02.1987, тобто міститься інформація про період проходження строкової військової служби.

Таким чином, відповідачем протиправно не було зараховано до стажу роботи період проходження позивачем військової служби згідно відомостей зазначених в трудовій книжці та у військовому квитку.

Щодо незарахування до страхового стажу періоду роботи з 30.06.1992 по 05.01.1996 у КСП «Жовтневі сходи», суд враховує наступне.

Спірним рішенням відповідача до страхового стажу позивача не зараховано період роботи з 30.06.1992 по 05.01.1996 у КСП «Жовтневі сходи» за записами трудової книжки від 10.07.1987 серії НОМЕР_2 , оскільки між датами прийняття та звільнення з роботи та датами протоколів про прийняття №1 від 12.02.1993 та про звільнення №12 від 30.12.1996 наявна значна різниця. За довідкою від 28.09.2021 №4278 «а», виданою Об`єднаним трудовим архівом сільських та селищних рад Арбузинської селищної ради Первомайського району Миколаївської області, оскільки підставою її видачі зазначено особові рахунки за 1992-1996 р.р. (потребує уточнення первинними документами).

Як вже було зазначено, в копії трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 від 10.06.1987 наявний запис, а саме з 30.06.1992 по 05.01.1996 період роботи позивача у КСП «Жовтневі сходи» (запис №10-11).

Суд зазначає, що записи про період роботи позивача з 30.06.1992 по 05.01.1996 у КСП «Жовтневі сходи» засвідчені відповідними печатками підприємства і дефектів їх вчинення не має, тобто такі записи відповідають вимогам пунктів 2.2, 2.4 п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 №58 (далі - Інструкція №58).

Згідно довідки Об`єднаного трудового архіву сільських та селищних рад Арбузинської селищної ради від 28.09.2021 №4278 «А» ОСОБА_1 у період з липня 1992 року по січень 1996 року працював у КСП «Жовтневі сходи».

Згідно акту Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №1400-0904-1/4372 від 19.07.2024 перевірки достовірності документів, поданих для оформлення пенсії - вході перевірки достовірності довідки, виданої ОСОБА_1 за період роботи з липня 1992 року по січень 1996 року, встановлено: в наданих для перевірки первинних документах заробітна плата враховується в грошових одиницях, які діяли на дату нарахування та відсутні посилання на грошові одиниці, в яких нараховувалася заробітна плата. В особових рахунках нарахування заробітної плати за 1992 - 1996 роки зазначено прізвище, ім`я, по батькові особи (мовою документу) « ОСОБА_2 ». Суми заробітної плати та відпрацьовані вихододні з липня 1992 року по січень 1996 року, вказані в Довідці, відповідають даним, зазначеним в особових рахунках нарахування заробітної плати за вищевказані періоди.

Отже, цей спірний період роботи позивача також повністю підтверджується належними та допустимими доказами по справі.

Щодо доводів відповідача про необхідність уточнення первинними документами періоду роботи позивача, суд враховує, що відповідач наділений повноваженнями самостійно отримати необхідні документи, що відповідає принципу належного урядування і націлено на забезпечення органами ПФУ реалізації громадянами їх конституційного права на пенсійне забезпечення.

Тобто перекладання обов`язку доказування, надання відомостей тощо на позивача є неприйнятним.

Неможливість пенсійного органу скористатися правом на перевірку зазначених у трудовій книжці відомостей не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на отримання належної пенсії.

Згідно правової позиції Верховного Суду в постанові від 24.05.2018 року у справі №490/12392/16-а працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач протиправно не зарахував до страхового стажу позивача період роботи з 30.06.1992 по 05.01.1996 у КСП «Жовтневі сходи».

Щодо незарахування до страхового стажу періоду роботи позивача в Українсько-польському ЗАТ «Вісла» з 01.01.2006 по 31.03.2006, у Приватному підприємстві Виробничо-комерційна фірма «Мікромегас» з 02.09.2013 по 31.12.2014 й з 01.01.2015 по 30.09.2015 та у ДП «Науководослідний проектно-конструкторський інститут морського флоту України з дослідним виробництвом» з 01.10.2022 по 31.03.2024 й з 01.04.2024 по 31.05.2024, суд враховує наступне.

Відповідачем не зараховано до страхового стажу позивача вищезазначені періоди роботи, у зв`язку із тим, що в реєстрі відсутня інформація про сплату страхових внесків та щодо нарахування заробітної плати до ПФУ.

Як вже встановлено судом, в копії трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 від 10.06.1987 наявні записи, а саме 16.06.2003 прийнятий на посаду в Українсько-польському ЗАТ «Вісла» та 31.03.2006 звільнений порядку переведення в ТОВ «Качубей» (запис №14-15); 02.09.2013 прийнятий на роботу теслярем в ПП ВКФ «Мікромегас» та 07.11.2016 звільнений за власним бажанням (запис №24-25).

За ч.ч. 1, 3 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати на дату здійснення доплати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

За ч. 6 статті 20 Закону № 1058-IV страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Згідно п. 1 ч. 2 статті 6 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

За ст. 20 Закону №1058-IV страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Згідно ст. 106 Закону №1058-IV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форма ОК-5, у період з 01.01.2006 по 31.03.2006 Українсько-польський ЗАТ «Вісла» () - роботодавець позивача не сплачував страхові внески.

Період роботи позивача з 02.09.2013 по 31.12.2014 та з 01.01.2015 по 30.09.2015 у Приватному підприємстві Виробничо-комерційна фірма «Мікромегас» () взагалі відсутній в Індивідуальних відомостях про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форма ОК-5, оскільки роботодавець не надавав звітність щодо нарахування заробітної плати та сплату страхових внесків до Пенсійного фонду.

За період роботи у ДП «Науково-дослідний проектно-конструкторський інститут морського флоту України з дослідним виробництвом» () з 01.10.2022 по 31.03.2024 та з 01.04.2024 по 31.05.2024 - роботодавець позивача не сплачував страхові внески та не надавав звітність.

Суд враховує, що за чинним законодавством обов`язок зі сплати страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника та вказані внески підлягають сплаті незалежно від його фінансового стану.

Несвоєчасне виконання роботодавцем обов`язку по своєчасній сплаті страхових внесків до Пенсійного фонду України фактично позбавило позивача соціальної захищеності, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Особа не повинна відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування пенсійним органом до страхового стажу особи при призначенні пенсії періоду її роботи, відносно яких відсутні відомості про сплату страхових внесків, що узгоджується з правовими висновками Верховного Суду в постановах від 27 березня 2018 року у справі № 208/6680/16-а, від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 1 листопада 2018 року у справі № 199/1852/15-а, від 30 липня 2019 року у справі № 373/2265/16-а.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи з 01.01.2006 по 31.03.2006, з 02.09.2013 по 31.12.2014, з 01.01.2015 по 30.09.2015, з 01.10.2022 по 31.03.2024, з 01.04.2024 по 31.05.2024; визнання протиправним та скасування.рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 20.06.2024 №07 про відмову в призначенні ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком згідно п. 4 ч. 1 статті 115 Закону №1058-ІV.

Отже, при зарахуванні всіх вищевказаних вище періодів до страхового стажу, у позивача буде наявний стаж, що є достатнім для призначення йому дострокової пенсії за віком згідно пункту 4 частини першої статті 115 Закону №1058-ІV.

Згідно п. 10 частини другої статті 245 КАС України в разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. theUnitedKingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Враховуючи встановлені обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у даному випадку належним способом захисту порушених прав позивача є:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 20.06.2024 року № 07;

- зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 12.06.2024, із зарахуванням до загального страхового стажу позивача періоди роботи з 30.06.1992 по 05.01.1996, з 01.01.2006 по 31.03.2006, з 02.09.2013 по 31.12.2014, з 01.01.2015 по 30.09.2015, з 01.10.2022 по 31.03.2024, з 01.04.2024 по 31.05.2024 та період проходження строкової військової служби з 14.11.1984 по 08.02.1987.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2024 року у справі № 360/1042/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії- залишити без змін.

Повний текст постанови складений 29 січня 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.А. Блохін

Е.Г. Казначеєв