Справа № 420/35736/24
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Березівської районної державної адміністрації в Одеській області про визнання протиправним повідомлення (рішення) та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд:

- визнати протиправним повідомлення про прийняте рішення повторного розгляду заяви про призначення допомоги при народженні дитини від 07.11.2024 року, яким повторно відмовлено в призначенні допомоги при народженні дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що звернення за призначенням надійшло пізніше ніж 12 календарних місяців після народження дітей;

- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Березівської районної державної адміністрації в Одеській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 10 липня 2023 року про призначення допомоги при народжені дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку та розмірах, визначених Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства, з урахуванням правової оцінки, наданої у рішенні Одеського окружного адміністративного суду від 18.09.2024 року по справі № 420/29964/23, де вказано, що суд дійшов висновку, що пропуск звернення ОСОБА_1 за призначенням допомоги при народженні дитини було пропущено з поважних причин.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що є громадянкою України, яка на дату початку війни росії проти України, проживала у власному будинку у селі Слобожанське, Харківського району Харківської області, проте з 24.02.2022 р. було тимчасово окуповано російськими загарбниками. Позивач виїхала з села Слобожанського до Латвійської Республіки та під час перебування на територію Латвійської Республіки ІНФОРМАЦІЯ_2 народила двійню - сина ОСОБА_2 та доньку ОСОБА_4 , про що свідчать свідоцтва про їх народження, оформлені відділом запису актів цивільного стану Зіємельського району м. Риги. Згідно довідок про реєстрацію особи громадянином України виданої посольством України в Латвійській Республіці, зареєстровані громадянином України. Після повернення на територію України позивач отримала довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи стосовно себе та дітей. Позивач звернулась до Управління праці та соціального захисту населення УСЗН Березівської РДА Одеської області з заявою щодо виплати допомоги при народженні дітей, проте отримала відмову у призначені та виплаті допомоги. Представник позивача вказує, що неможливість своєчасного звернення одним з батьків до органу, який здійснює призначення допомоги при народженні дитини, призводить до порушення інтересів дитини. Позивач з об`єктивних причин не мала змоги раніше звернутися до відповідача з відповідною заявою, оскільки перебуваючи на тимчасово окупованій території у с. Слобожанське вимушено виїхала на територію Латвійської Республіки, де ІНФОРМАЦІЯ_2 народила дітей і певний час після цього перебувала там для забезпечення можливості безпечно перебувати разом з малолітніми дітьми на території країни без бомбувань, ракетних ударів та повітряних тривог Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, позивач звернулась до суду за захистом прав та законних інтересів своїх дітей.

Відповідач - Управління праці та соціального захисту населення Березівської районної державної адміністрації в Одеській області вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву (вхід. № 10-01-66/1/1001 від 11.12.2024 року), зазначаючи, зокрема, що згідно абз. 5 та 9 пункту 11, п. 12 абз.1 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 р. №1751, якими передбачено, що факт народження дитини підтверджується відомостями з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, отриманими шляхом електронної інформаційної взаємодії у порядку, встановленому Мінсоцполітики та Мін`юстом, при цьому допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше через 12 календарних місяців після народження дитини. Позивач звернулася до управління соціального захисту населення Березівської райдержадміністрації із заявою за призначенням допомоги при народженні дітей з порушенням п.12 абз.1 цього Порядку. Крім того, вказує, що позивачкою не використано можливі джерела для подання заяви на призначення допомоги при народженні дитини у визначені терміни Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми», а саме, надіслати до органу соціального захисту населення за своїм зареєстрованим (задекларованим) місцем проживання (перебування) заяву та видані компетентними органами країни перебування і легалізовані в установленому порядку документи, що засвідчують народження дітей, шляхом подання заяви про державну реєстрацію народження та внесення до такої заяви відомостей, необхідних для призначення допомоги при народженні дитини відповідно до Порядку надання комплексної електронної публічної послуги «єМалятко».

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25.11.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 420/35736/24 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Березівської районної державної адміністрації в Одеській області про визнання протиправним повідомлення (рішення) та зобов`язання вчинити певні дії.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

У липні 2023 р. ОСОБА_1 звернулась до Управління праці та соціального захисту населення УСЗН Березівської РДА Одеської області з заявою, щодо виплати допомоги при народженні дітей ОСОБА_2 01.06.2022 р. та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з усіма необхідними підтверджуючими документами.

Управління праці та соціального захисту населення УСЗН Березівської РДА Одеської області повідомленням (рішенням) від 14 липня 2023 р. відмовило ОСОБА_1 як внутрішньо переміщеній особі в призначенні допомоги при народженні дитей у зв`язку з тим, що звернення за призначенням надійшло пізніше ніж 12 календарних місяців після народження дітей.

Не погодившись з відмовою ОСОБА_1 звернулась з позовом до Одеського окружного адміністративного суду, в якому просила суд визнати протиправним повідомлення (рішення) від 14 липня 2023 р. Управління праці та соціального захисту населення УСЗН Березівської РДА Одеської області, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні допомоги при народженні дітей ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з тим, що звернення за призначенням надійшло пізніше ніж 12 календарних місяців після народження дітей та зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення УСЗН Березівської РДА Одеської області призначити та виплатити ОСОБА_1 допомогу при народженні дітей ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку та розмірах, визначених Законом України Про державну допомогу сім`ям з дітьми.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2024 р. по справі № 420/29964/23 позовну заяву ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Березівської районної державної адміністрації в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії- задоволено частково. - Визнано протиправним повідомлення Управління праці та соціального захисту населення Березівської районної державної адміністрації в Одеській області від 14 липня 2023 р. про відмову ОСОБА_1 в призначенні допомоги при народженні дітей ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 - Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Березівської районної державної адміністрації в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення допомоги при народжені дітей ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку та розмірах, визначених Законом України Про державну допомогу сім`ям з дітьми, та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даній справі.

Отримавши рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.09.2024 р. по справі № 420/29964/23, яке набуло законної сили ОСОБА_1 надала його Управлінню праці та соціального захисту населення Березівської районної державної адміністрації в Одеській області. Однак отримала Повідомлення про прийняте рішення повторного розгляду заяви про призначення допомоги при народженні дитини від 07.11.2024 р. в якому вказано, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.09.2024 р. по справі № 420/29964/23 Управління праці та соціального захисту населення Березівської районної державної адміністрації в Одеській області повторно розглянуло заявку ОСОБА_1 про призначення та виплату державної допомоги сім`ям з дітьми та повторно відмовило їй в призначенні та виплаті допомоги «у зв`язку з тим, що звернення від 10.07.2023 р. надійшло пізніше 12 календарних місяців після народження дітей, право на призначення допомоги Ви втратили».

Вважаючи такі дії відповідача протиправними позивач звернулась до суду з даним позовом.

Так, на думку суду, позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Березівської районної державної адміністрації в Одеській області про визнання протиправним повідомлення (рішення) та зобов`язання вчинити певні дії, є такими, що підлягають задоволенню, з урахуванням наступного.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім`ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім`ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення встановлює Закон України Про державну допомогу сім`ям з дітьми від 21.11.1992 року №2811-XII (далі Закон №2811-XII), яким передбачено, зокрема,

- громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України. Порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. ( ст. 1 Закону № 2811-XII)

- відповідно до цього Закону призначаються такі види державної допомоги сім`ям з дітьми: допомога при народженні дитини.( п. 2 ст. 3 Закону № 2811-XII)

- допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною. Одноразова допомога, призначена опікуну, вважається власністю дитини.( ст. 10 Закону № 2811-XII)

- допомога батькам при народженні дитини призначається на підставі свідоцтва про народження дитини. Опікунам зазначена допомога призначається на підставі рішення про встановлення опіки. ( частина перша статті 11 Закону № 2811-XII)

- для призначення допомоги при народженні дитини до органу праці та соціального захисту населення за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та свідоцтва про народження дитини подається одним з батьків (опікуном), з яким постійно проживає дитина, заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, та копія свідоцтва про народження дитини. Даний перелік документів є вичерпним. ( частина друга, четверта статті 11 Закону № 2811-XII)

- допомога батькам при народженні дитини призначається без подання документів, передбачених частинами першою та другою цієї статті, якщо відомості, необхідні для її призначення, надійшли у порядку міжвідомчої електронної взаємодії з Державного реєстру актів цивільного стану громадян під час державної реєстрації народження дитини. ( частина п`ята статті 11 Закону № 2811-XII)

- орган праці та соціального захисту населення за місцем проживання одного з батьків (опікуна), з яким постійно проживає дитина, має право отримувати від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій відомості, необхідні для призначення допомоги при народженні дитини. ( частина шоста статті 11 Закону № 2811-XII)

- у разі народження (встановлення опіки) двох і більше дітей допомога надається на кожну дитину. ( частина сьома статті 11 Закону № 2811-XII)

- допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини. ( частина восьма статті 11 Закону № 2811-XII)

На виконання статті 1 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" Кабінет Міністрів України постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751 затверджено Порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженим (далі Порядок № 1751).

- допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини, опікуну, які постійно проживають разом з дитиною, з метою створення належних умов для її повноцінного утримання та виховання. ( пункт 10 Порядку № 1751)

- допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини. ( пункт 12 Порядку № 1751)

- у разі зміни місця проживання одержувача державної допомоги сім`ям з дітьми виплата її продовжується органом соціального захисту населення за новим місцем проживання або відбування покарання з місяця звернення (пункт 54 Порядку№ 1751).

- призначені, але своєчасно не одержані суми державної допомоги сім`ям з дітьми з вини органу, що призначає або виплачує зазначену допомогу, виплачуються протягом будь-якого часу без обмежень. При цьому виплата здійснюється виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого на день її призначення (пункт 55 Порядку№ 1751).

Механізм призначення (відновлення) внутрішньо переміщеним особам виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг (далі - соціальні виплати) за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування визначений Порядком призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 року №365 (далі - Порядок № 365).

Відповідно до пункту 4 Порядку №365 (у редакції, яка діяла на час спірних відносин), соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам призначаються і виплачуються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад, територіальними органами Пенсійного фонду України, робочими органами Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, центрами зайнятості (далі - органи, що здійснюють соціальні виплати) за місцем їх фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.

Згідно з пунктом 15 Порядку № 365 орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

З огляду на вищевказані норми права дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, у т.ч. права на матеріальне забезпечення.

Соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам призначаються і виплачуються, у т.ч. територіальними структурними підрозділами з питань соціального захисту населення, за місцем їх фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.

Відповідно до встановлених судом обставин справи, спірність питання у даній справі полягає у правомірності відмови відповідача у наданні допомоги при народженні дітей одному з батьків дитини з підстав спливу 12 місяців з дати народження дитини.

Вирішуючи дані спірні правовідносини, суд вказує про наступне.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами у справі, звертаючись до відповідача із заявою про призначення допомоги при народженні дітей-двійнят, позивачем дійсно було пропущено встановлений законодавством 12 місячний строк, що стало підставою для прийняття оскаржуваної відмови.

У постанові Верховного Суду від 16 липня 2020 року у справі № 265/4175/16-а зазначено, що допомога при народженні дитини за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам. Неможливість своєчасного звернення одним з батьків до органу, який здійснює призначення допомоги при народженні дитини, призводить до порушення інтересів дитини.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 21.06.2023 року у справі № 2040/7370/18.

Згідно правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 14.02.2018 в справі № 591/610/16-а та від 02.10.2018 в справі № 495/3711/17, визначений частиною сьомою статті 11 Закону України Про державну допомогу сім`ям з дітьми строк підлягає поновленню, а допомога при народженні дитині підлягає призначенню у разі наявності поважних причин такого пропуску, оскільки неможливість своєчасного звернення батьків порушує інтереси дитини, що є неприпустимим.

Керуючись принципом верховенства права, суд вважає, що з урахуванням інтересів дитини та обставин, встановлених судом, позивач має право на звернення до органу соціального захисту населення за призначенням допомоги при народженні дитини та отримання цієї допомоги.

Строк звернення за призначенням допомоги при народженні дитини може бути поновлено лише за наявності поважних причин, які обумовлюють несвоєчасне звернення батьків, тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій, що підтверджені належними доказами.

Зі встановлених під час розгляду справи обставин та з урахуванням відсутності заперечень відповідача, суд дійшов висновку, що пропуск звернення за призначенням допомоги при народженні дитини було пропущено з поважних причин.

Більш того, оцінку поважності причин такого строку надано у рішенні Одеського окружного адміністративного суду від 18.09.2024 року по справі № 420/29964/23, яке набрало законної сили.

Разом з тим, незважаючи на вказане відповідачем було повторно відмовлено в призначенні допомоги при народженні дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що звернення за призначенням надійшло пізніше ніж 12 календарних місяців після народження дітей, тобто фактично вчинено дії аналогічні тим, які були визнані протиправними рішенням суду у межах вказаної справи.

Суд наголошує, що перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, суд не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. При цьому під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Зокрема, повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 245 КАС України. Відповідно до п. 4 ч. 2 цієї норми, у разі задоволення позову, суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коди ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на заявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норм) закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

Як зазначалось вище, відповідно до Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" та Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, призначення і виплата допомоги сім`ям з дітьми здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчими органами міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання (перебування) особи, яка звертається за призначенням допомоги сім`ям з дітьми (далі - заявник).

Тобто, саме органи соціального захисту населення мають виключну компетенцію в питаннях призначення і виплати допомоги при народженні дитини.

В даному випадку, оскільки судом поза розумним сумнівом встановлено, що пропуск звернення ОСОБА_1 за призначенням допомоги при народженні дитини було пропущено з поважних причин, то відповідач, за наслідком розгляду заяви, в даному випадку має прийняти рішення по суті такої заяви, у межах свої компетенції.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Березівської районної державної адміністрації в Одеській області про визнання протиправним повідомлення (рішення) та зобов`язання вчинити певні дії, підлягають задоволенню, з вище окреслених підстав.

Керуючись статтями 2, 6-10, 77, 90, 139, 250, 251, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Березівської районної державної адміністрації в Одеській області про визнання протиправним повідомлення (рішення) та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити.

2. Визнати протиправним повідомлення Управління праці та соціального захисту населення Березівської районної державної адміністрації в Одеській області від 07.11.2024 року, яким відмовлено в призначенні допомоги при народженні дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3. Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Березівської районної державної адміністрації в Одеській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 10 липня 2023 року про призначення допомоги при народжені дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку та розмірах, визначених Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», та прийняти рішення по суті, у відповідності до вимог чинного законодавства, з урахуванням висновків суду.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення Березівської районної державної адміністрації в Одеській області () на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Рішення складено 29.01.2025 року, з урахуванням знаходження судді Харченко Ю.В. у відпустці, у період з 08.01.2025 року по 24.01.2025 року, включно.

Суддя Ю.В. Харченко