Справа № 240/21228/24
Суддя: Приходько Оксана Григорівна
Дата ухвалення: 2025-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

30 січня 2025 року м. Житомир справа № 240/21228/24

категорія 106030000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Приходько О.Г., розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у незастосуванні пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" в редакції, чинній з 29 січня 2020 року, при обчисленні в період з 12 жовтня 2022 року по 19 травня 2023 року включно розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, а саме невизначення розміру посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,14 до вказаної постанови;

- зобов`язати відповідача провести перерахунок та доплатити за період з 12 жовтня 2022 року по 19 травня 2023 року включно належні з урахуванням проведених раніше виплат суми грошового забезпечення, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, обчислених із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених з урахуванням пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" в редакції, чинній з 29 січня 2020 року, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 02 грудня 2021 року № 1928-ІХ "Про Державний бюджет України на 2022 рік" на 01 січня 2022 року, Законом України від 03 листопада 2022 року № 2710-ІХ "Про Державний бюджет України на 2023 рік" на 01 січня 2023 року, на відповідні тарифні коефіцієнти.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2024 року позовну заяву було залишено без руху з наданням десятиденного строку для подання заяви про поновлення строку звернення до суду із заявленими вимогами з доданням доказів щодо поважності причин пропуску тримісячного строку звернення у такій категорії спорів.

На виконання вимог судової ухвали від 06 листопада 2024 року представником позивача подано заяву про поновлення строку звернення до суду із зазначенням того, що про складові нарахованого та виплаченого грошового забезпечення під час проходження військової служби відповідач повідомив лише у вересні 2024 року у відповідь на адвокатський запит, а відповідного письмового повідомлення про нараховані та виплачені суми при звільненні не надавалось. При цьому, посилаючись на норми статті 116 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), представник зауважив, що предметом позовних вимог є перерахунок грошового забезпечення позивача, яке мало бути виплачено у повному обсязі у день звільнення з військової служби. У своїх доводах представник покликався на висновки Сьомого апеляційного адміністративного суду у постанові від 27 листопада 2024 року у справі № 240/29466/23.

Оскільки відповідні обставини на підтвердження дотримання строку звернення до суду потребували перевірки належними доказами, суд, відкриваючи провадження у цій справі, ухвалою від 20 листопада 2024 року витребував у відповідача, з-поміж іншого: копію грошового атестата ОСОБА_1 ; копію/витяг з журналу реєстрації вихідної документації в частині запису про видачу/вручення грошового атестата ОСОБА_1 ; копію картки особового рахунка військовослужбовця ОСОБА_1 з відміткою (під підпис військовослужбовця) щодо дати видачі/вручення грошового атестата.

05 грудня 2024 року від Військової частини НОМЕР_1 через підсистему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву, у якому, насамперед, відповідач наполягає на пропущенні позивачем тримісячного строку звернення до суду, встановленого у статті 233 КЗпП України.

В обґрунтування цих доводів відповідач, покликаючись на положення статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", стверджує про те, що позивача не було звільнено з військової служби, а переміщено у порядку служби до Військової частини НОМЕР_2 , тому у цій справі не виникли правовідносини щодо розрахунку при звільненні з публічної служби, врегульовані статтею 116 КЗпП України, а відтак і обов`язку письмового повідомлення про виплачене грошове забезпечення у відповідача не виникало. Оскільки грошове забезпечення виплачується у поточному за попередній календарний місяць, щомісячно отримуючи грошове забезпечення ОСОБА_1 дізнавався (повинен був дізнаватися) про можливе порушення свої прав та інтересів. Відповідач наполягає на реальній, об`єктивній можливості позивача як під час служби у Військовій частині НОМЕР_1 , так і після переміщення до іншої військової частини виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про розмір щомісячно виплачуваного грошового забезпечення, порядок його нарахування і у позивача не було перешкод щодо з`ясування всіх складових грошового забезпечення. Вважає, що саме з дат отримання відповідного грошового забезпечення (щодо якого виник публічно-правовий спір між позивачем та відповідачем) бере відлік тримісячний строк звернення до адміністративного суду з цим позовом, встановлений частиною першою статті 233 КЗпП України.

При цьому відповідач наголошує на тому, що проходження військової служби під час воєнного стану не може слугувати поважною причиною пропуску процесуального строку, оскільки у військовослужбовців, які не залучені до безпосереднього виконання бойових/спеціальних завдань в районах ведення бойових дій та поза межами розташування військових частин, та не знаходяться у тривалих відрядженнях, наявні всі можливості для здійснення особистого захисту своїх прав, свобод та інтересів.

В аспекті наведеного відповідач повідомляє, що із середини липня 2023 року колишній військовослужбовець ОСОБА_1 під час служби у Військовій частині НОМЕР_1 безпосередньо не залучався до виконання бойових/спеціальних завдань в рамках заходів із забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, не перебував на стаціонарному лікуванні в медичних закладах та не відряджався у тривалі службові відрядження. Після переміщення для подальшого проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_2 , яка є не бойовою частиною, ОСОБА_1 також не залучався до виконання бойових/спеціальних завдань (крім перебування на навчанні в період з 02 березня по 22 березня 2024 року та з 30 березня по 16 квітня 2024 року). Водночас, і в 2022 році, і в 2023 році, і в 2024 році (травень місяць) ОСОБА_1 надавалися щорічні відпустки.

Тому відповідач вважає, що пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду пов`язаний із його пасивною поведінкою щодо захисту своїх прав та інтересів, у зв`язку з чим причини пропуску тримісячного строку звернення до суду, визначеного статтею 233 КЗпП України, є неповажними.

Аналізуючи доводи відповідача суд зважає, що аргументи відповідача повною мірою підтверджуються доданими до відзиву доказами (копії), зокрема: службовий лист Військової частини НОМЕР_1 від 21 листопада 2024 року № 1761/4175 до командира Військової частини НОМЕР_2 щодо залучення ОСОБА_1 до безпосередньої участі у бойових діях/спеціальних заходах та відповіддю Військової частини НОМЕР_2 від 21 листопада 2024 року № 1762/1900, згідно з якою за час проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_2 сержант ОСОБА_1 не залучався до безпосередньої участі у бойових діях; грошовий атестат ОСОБА_1 від 18 жовтня 2023 року № 1761/2642 з підписом військовослужбовця та витяг з журналу про видачу грошового атестату ОСОБА_1 під підпис; витяг з наказу Військової частини НОМЕР_2 від 02 липня 2024 року № 192 (по стройовій частині) щодо проходження ОСОБА_1 стаціонарного лікування у комунальному некомерційному підприємстві "Андрушівська міська лікарня" з 02 липня 2024 року; витяг з наказу Військової частини НОМЕР_2 від 15 липня 2024 року № 206 (по стройовій частині) щодо прибуття ОСОБА_1 на військову службу після лікування у комунальному некомерційному підприємстві "Андрушівська міська лікарня" з 15 липня 2024 року; витяг з наказу Військової частини НОМЕР_2 від 07 травня 2024 року № 132 (по стройовій частині) щодо вибуття ОСОБА_1 у щорічну відпустку з 08 травня 2024 року на 10 діб; витяг з наказу Військової частини НОМЕР_2 від 18 травня 2024 року № 144 (по стройовій частині) щодо прибуття ОСОБА_1 з щорічної відпустки на військову службу з 18 травня 2024 року; витяг з наказу Військової частини НОМЕР_2 від 29 березня 2024 року № 92 (по стройовій частині) щодо вибуття ОСОБА_1 у відрядження у Естонську Республіку з метою участі у штабному курсі з 30 березня 2024 року по 16 квітня 2024 року; витяг з наказу Військової частини НОМЕР_2 від 15 квітня 2024 року № 109 (по стройовій частині) щодо прибуття ОСОБА_1 з відрядження з Естонської Республіки з 16 квітня 2024 року; витяг з наказу Військової частини НОМЕР_2 від 01 березня 2024 року № 62 (по стройовій частині) щодо вибуття ОСОБА_1 у відрядження у Військову частину НОМЕР_3 на 21 добу з 02 по 22 березня 2024 року для проходження навчального курсу; витяг з наказу Військової частини НОМЕР_2 від 17 березня 2024 року № 80 (по стройовій частині) щодо прибуття ОСОБА_1 з відрядження з Військової частини НОМЕР_3 з 17 березня 2024 року; витяг з наказу Військової частини НОМЕР_2 від 27 січня 2024 року № 28 (по стройовій частині) щодо вибуття ОСОБА_1 у відрядження у готельно-оздоровчий комплекс " ІНФОРМАЦІЯ_1 " АДРЕСА_1 діб з 28 січня по 03 лютого 2024 року з метою відпочинку та проходження реабілітації; витяг з наказу Військової частини НОМЕР_2 від 03 лютого 2024 року № 35 (по стройовій частині) щодо прибуття ОСОБА_1 з відрядження з готельно-оздоровчого комплексу " ІНФОРМАЦІЯ_1 " м. Моршин Львівська обл. 03 лютого 2024 року.

Зміст заявлених позовних вимог та обґрунтування у позовній заяві дають підстави вважати, що спір у цій справі виник щодо нарахування та виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 саме під час проходження військової служби, а тому на спірні правовідносини щодо періоду з 12 жовтня 2022 року по 19 травня 2023 року розповсюджуються приписи частини першої статті 233 КЗпП України в редакції Закону України від 01 липня 2022 року № 2352-IX, якою тримісячний строк звернення до суду обраховується з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Такі правові висновки зроблено Верховним Судом за подібних зі спірними обставин й викладено у постанові від 07 жовтня 2024 року у справі № 500/7802/23 (пункт 29).

Згідно з частиною шостою статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до частини тринадцятої статті 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Суд визнає обґрунтованими та підтвердженими належними доказами доводи відповідача у відзиві на позовну заяву щодо пропуску позивачем тримісячного строку звернення до суду з цим позовом за відсутності об`єктивних поважних причин його пропуску, а тому позовну заяву належить залишити без руху з наданням позивачу строку для подання клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із наведенням поважних причин пропуску цього процесуального строку з доданням належних доказів на підтвердження відповідних обставин.

При цьому суд зауважує, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Суд роз`яснює, що відповідно до вимог частин чотирнадцятої, п`ятнадцятої статті 171 КАС України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Керуючись статтями 122, 161, 169, 171, 248, 256, 293, 294 КАС України, суддя,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк позовна заява буде залишена без розгляду.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

Суддя О.Г. Приходько