Справа № 440/4271/24
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2025-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 р. Справа № 440/4271/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.10.2024 р. (ухвалене суддею Алєксєєвою Н.Ю.) по справі № 440/4271/24 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Карлівської міської ради , Карлівської міської ради про визнання незаконним та скасування розпорядження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Карлівської міської ради, Виконавчого комітету Карлівської міської ради, в якому просив визнати незаконним та скасувати розпорядження від 06.02.2024 №68-к «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 у вигляді оголошення догани».

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 29.10.2024 р. у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.10.2024 р. та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Закону України «Про державну службу», Закону України «Про місцеве самоврядування», Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», Кодексу законів про працю України подальшому КЗпП), Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно із ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням першої сесії дев`ятого скликання Карлівської міської ради затверджений на посаду заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів від 10.12.2021 р.

На підставі вищевказаного рішення, розпорядженням секретаря Карлівської міської ради № 283 від 13.12.2021 р., який тимчасово виконує обов`язки міського голови за рішенням першої сесії дев`ятого скликання від 10.12.2021 р. «Про тимчасове виконання обов`язків міського голови та голови виконавчого комітету», ОСОБА_1 призначений на посаду першого заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів у зв`язку з його затвердженням на посаду.

Розпорядженням Виконавчого комітету Карлівської міської ради від 06.02.2024 р. № 68-к до позивача застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани, у зв`язку неналежним виконанням заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів ОСОБА_1 покладених на нього посадових обов`язків, що призвело до невиконання рішення виконавчого комітету Карлівської міської ради 10.01.2024 р. «Про організацію харчування дітей в закладах загальної середньої та дошкільної освіти Карлівської територіальної громади у 2024 році».

Не погоджуючись із вищевказаним наказом відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване розпорядження відповідача обґрунтоване, винесене на підставі та у спосіб передбачений чинним законодавством, у зв`язку з чим не підлягає скасуванню.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», особливості дисциплінарної відповідальності посадових осіб місцевого самоврядування забезпечуються у порядку, передбаченому законом.

Згідно із п. 11 ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну службу», норми даного Закону не поширюються на посадових осіб місцевого самоврядування.

Відповідно до абзацу 3 статті 7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника (ч. 1 ст. 147-1 КЗпП України).

Згідно із ст. 148 КЗпП України, Дисциплінарне стягнення застосовується роботодавцем безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Відповідно до ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення роботодавець повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення роботодавець повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що дисциплінарне стягнення - це передбачена законом міра примусу, що застосовується певним органом до працівника, який порушив трудову дисципліну, тобто вчинив дисциплінарний проступок.

Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають із правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; ознакою порушення працівником трудової дисципліни, яка може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності у формі оголошення догани, є наявність вини в його діях чи бездіяльності, шкідливі наслідки та причинний зв`язок між ними і поведінкою правопорушника.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Проте, відповідач не довів, що в діях позивача містилися ознаки суб`єктивної сторони складу дисциплінарного проступку, а саме вини.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що оскаржуване розпорядження не містить чітких формулювань суті та обставин допущеного проступку, відсутні докази вини позивача та наявності причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і неналежним виконанням покладених на позивача трудових обов`язків, містяться лише загальні, а не конкретні посилання на порушення останнім його посадових обов`язків, а відповідачем не надані докази доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні дисциплінарного проступку і накладення на нього дисциплінарного стягнення.

Згідно із ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що оскаржуване розпорядження 06.02.2024 р. № 68-к «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 у вигляді оголошення догани» прийнято відповідачем з порушенням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення, у разі неправильного застосування норм матеріального права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.10.2024 р. та прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити, визнати незаконним та скасувати розпорядження Виконавчого комітету Карлівської міської ради від 06.02.2024 р. № 68-к «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 у вигляді оголошення догани».

Керуючись ст. ст. 243, 308, 315, 316, 317 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.10.2024 р. по справі № 440/4271/24 - скасувати.

Прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження Виконавчого комітету Карлівської міської ради від 06.02.2024 р. № 68-к «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 у вигляді оголошення догани».

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді О.А. Спаскін Л.В. Любчич