Справа № 200/5528/24
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2025-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року справа №200/5528/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Геращенко І.В., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року у справі № 200/5528/24 (головуючий І інстанції Кравченко Т.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И В:

12 серпня 2024 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області), надісланий засобами поштового зв`язку 06 серпня 2024 року, в якому позивач просив: визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 26 липня 2024 року № 55 (вих. від 26 липня 2024 року № 104356/01-16) про відмову у перерахунку пенсії; зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в розмірі 58%:

- від суддівської винагороди згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області (далі ТУ ДСА України в Донецькій області) від 10 липня 2024 року № 04-11043-24 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 01 січня 2021 року;

- від суддівської винагороди згідно з довідкою ТУ ДСА України в Донецькій області від 10 липня 2024 року № 04-11044-24 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 01 січня 2022 року;

- від суддівської винагороди згідно з довідкою ТУ ДСА України в Донецькій області від 10 липня 2024 року № 04-11045-24 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 01 січня 2023 року;

- від суддівської винагороди згідно з довідкою ТУ ДСА України в Донецькій області від 10 липня 2024 року № 04-11046-24 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 01 січня 2024 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що з 26 січня 1998 року є суддею у відставці, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі ГУ ПФУ в Донецькій області) та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 58% суддівської винагороди.

Позивач вказував на те, що 19 липня 2024 року він звернувся до ГУ ПФУ в Донецькій області з заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням довідок ТУ ДСА України в Донецькій області від 10 липня 2024 року №№ 04-11043-24, 04-11044-24, 04-11045-24, 04-11046-24 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року та 01 січня 2024 року відповідно.

За принципом екстериторіальності для розгляду цієї заяви був визначений структурний підрозділ ГУ ПФУ в Дніпропетровській області.

26 липня 2024 року за наслідками розгляду заяви позивача та поданих ним документів ГУ ПФУ в Дніпропетровській області прийняло рішення № 55 про відмову в перерахунку пенсії.

Вважаючи це рішення протиправним і таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Позивач зазначив, що відповідно до ч. 3 ст. 142 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII Про судоустрій і статус суддів (далі Закон № 1402) щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Згідно з ч. 4 ст. 142 Закону № 1402 у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Позивач вказував на те, що згідно зі ст. 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється Законом України про судоустрій.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону № 1402 зміни до цього Закону можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Закону України Про судоустрій і статус суддів.

Ч. 1 ст. 135 Закону № 1402 установлено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

П. 2 ч. 3 ст. 135 Закону № 1402 передбачено, що базовий розмір посадового окладу судді апеляційного суду становить 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року.

Ст. 7 Закону України від 15 грудня 2020 року № 1082-ІХ Про Державний бюджет України на 2021 рік (далі Закон № 1082) установлено у 2021 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2 270 гривень.

Ст. 7 Закону України від 02 грудня 2021 року № 1982-ІХ Про Державний бюджет України на 2022 рік (далі Закон № 1982) установлено у 2022 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2 481 гривня.

Ст. 7 Закону України від 03 листопада 2022 року № 2710-ІХ Про Державний бюджет України на 2023 рік (далі Закон № 2710) установлено у 2023 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2 684 гривні.

Ст. 7 Закону України від 09 листопада 2023 року № 3460-ІХ Про Державний бюджет України на 2024 рік (далі Закон № 3460) установлено у 2024 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 3 028 гривень.

Позивач наголосив, що Законом № 1402 установлено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. Оскільки указана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій, суддівська винагорода не може обчислюватися із застосуванням величини, відмінної від тієї, що визначена Законом № 1402.

Таким чином, заміна однієї зі складових суддівської винагороди прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня 2021 року (2 270 грн), на 01 січня 2022 року (2 481 грн), на 01 січня 2023 року (2 684 грн), на 01 січня 2024 року (3 028 грн) на іншу розрахункову величину, яка Законом № 1402 не передбачена (2 102 грн), є неправомірною.

Виплата суддівської винагороди регулюється ст. 130 Конституції України та ст. 135 Закону №1402, норми інших законодавчих актів до цих правовідносин застосовуватися не можуть.

Враховуючи наведе, позивач вважає, що є законні підстави для перерахунку раніше призначеного йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Просив задовольнити позов.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року у справі № 200/5528/24 позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 26 липня 2024 року № 55 Про відмову у перерахунку пенсії (вихідний № 104356/01-16 від 26 липня 2024 року). Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській здійснити ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: з 01 січня 2022 року на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області від 10 липня 2024 року № 04-11044-24 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01 січня 2022 року; з 01 січня 2023 року на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області від 10 липня 2024 року № 04-11045-24 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01 січня 2023 року; з 01 січня 2024 року на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України від 10 липня 2024 року № 04-11046-24 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01 січня 2024 року. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яка полягає у неприйнятті рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 19 липня 2024 року про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області від 10 липня 2024 року № 04-11043/24 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01 січня 2021 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийняти рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 19 липня 2024 року про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області від 10 липня 2024 року № 04-11043/24 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01 січня 2021 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено практично ті самі доводи якими обгрунтовано відзив на позовну заяву.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що встановлено на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

З 08 серпня 1990 року постійне місце проживання позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою Управління юстиції в Донецькій області від 03 лютого 1998 року № 21 ОСОБА_1 з 12 квітня 1976 року по 15 травня 1993 року працював суддею Селидівського міського суду Донецької області, а з 15 травня 1993 року по 26 січня 1998 року суддею Красноармійського міського суду Донецької області.

Стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді на день його виходу у відставку складає 21 рік 09 місяців 14 днів, строкова військова служба 03 роки 00 місяців 11 днів, що разом складає 24 роки 09 місяців 25 днів.

Указом Президента України від 25 грудня 1997 року № 1385/97 Про звільнення суддів задоволено заяву ОСОБА_1 про відставку.

Наказом начальника Управління юстиції в Донецькій області від 26 січня 1998 року № 15 ОСОБА_1 виключений зі списків суддів Донецької області у зв`язку з виходом у відставку.

Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 58% суддівської винагороди судді, працюючого на відповідній посаді, що підтверджено матеріалами його пенсійної справи № 55.

В березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до ТУ ДСА України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Під час розгляду справи № 200/1405/24, серед іншого, суд встановив такі фактичні обставини, що знайшли відображення в рішенні від 12 квітня 2024 року:

Позивач звернувся до ТУ ДСА у Донецькій області з заявами від 05 грудня 2023 року та від 19 січня 2024 року, відповідно до яких просив надати довідку про суддівську винагороду:

за період 2021-2023 років, з урахуванням висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 30 листопада 2021 року у справі № 360/503/21, від 10 листопада 2021 року у справі № 400/2031/21, від 15 серпня 2023 року у справі № 120/19262/21-а;

та станом на 01 січня 2024 року у розмірі 3 028,00 грн, виходячи з базового розміру посадового окладу судді місцевого суду 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого визначений ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік.

У відповідь отримав, аналогічні за змістом листи відповідача від 10 січня 2024 року № 05-101/24 та від 07 лютого 2024 року № 05-320/24 про те, що у ТУ ДСА немає правових підстав для надання довідок для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із розмірами суддівської винагороди, зазначених у зверненнях ОСОБА_1 . Розмір суддівської винагороди обраховується від розміру посадового окладу судді, який складає 63 060,00 грн, а доплати обчислюються від цього розміру посадового окладу.

12 квітня 2024 року Донецький окружний адміністративний суд ухвалив рішення у справі № 200/1405/24, яким позов ОСОБА_1 задовольнив повністю, а саме:

- визнав протиправними дії ТУ ДСА України в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у видачі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на:

01 січня 2021 року, виходячи з базового розміру посадового окладу судді місцевого суду 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого визначено ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2021 рік - 2 270,00 грн;

01 січня 2022 року, виходячи з базового розміру посадового окладу судді місцевого суду 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого визначено ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2022 рік - 2 481,00 грн;

01 січня 2023 року, виходячи з базового розміру посадового окладу судді місцевого суду 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого визначено ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2023 рік - 2 684,00 грн;

01 січня 2024 року, виходячи з базового розміру посадового окладу судді місцевого суду 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого визначено ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік - 3 028,00 грн;

- зобов`язав ТУ ДСА України в Донецькій області видати ОСОБА_1 довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 із зазначенням розміру суддівської винагороди судді, виходячи з базового розміру посадового окладу судді місцевого суду 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого визначено:

ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2021 рік - 2 270,00 грн;

ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2022 рік - 2 481,00 грн;

ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2023 рік - 2 684,00 грн;

ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік - 3 028,00 грн.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2024 року набрало законної сили на підставі ухвали Першого апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2024 року.

На виконання рішення суду у справі № 200/1405/24 разом з листом від 10 липня 2024 року № 04-11047-2024 ТУ ДСА України в Донецькій області надіслало ОСОБА_1 довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із зазначенням розміру суддівської винагороди, виходячи з базового розміру посадового окладу судді місцевого суду 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого визначено ст. 7 Законів України про Державний бюджет України на 2021, 2022, 2023, 2024 роки (2 270,00 грн, 2 481,00 грн, 2 684,00 грн та 3 028,00 грн відповідно).

Так, згідно з довідкою ТУ ДСА України в Донецькій області від 10 липня 2024 року № 04-11043-24 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яка видана ОСОБА_1 на виконання рішення суду у справі № 200/1405/24, станом на 01 січня 2021 року його суддівська винагорода, яка враховується при перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці, складає 102 150,00 грн, в тому числі:

посадовий оклад 68 100,00 грн (2 270,00 грн х 30);

доплата за вислугу років 50% 34 050,00 грн.

Згідно з довідкою ТУ ДСА України в Донецькій області від 10 липня 2024 року № 04-11044-24 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яка видана ОСОБА_1 на виконання рішення суду у справі № 200/1405/24, станом на 01 січня 2022 року його суддівська винагорода, яка враховується при перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці, складає 111 645,00 грн, в тому числі:

посадовий оклад 74 430,00 грн (2 481,00 грн х 30);

доплата за вислугу років 50% 37 215,00 грн.

Згідно з довідкою ТУ ДСА України в Донецькій області від 10 липня 2024 року № 04-11045-24 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яка видана ОСОБА_1 на виконання рішення суду у справі № 200/1405/24, станом на 01 січня 2023 року його суддівська винагорода, яка враховується при перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці, складає 120 780,00 грн, в тому числі:

посадовий оклад 80 520,00 грн (2 684,00 грн х 30);

доплата за вислугу років 50% 40 260,00 грн.

Згідно з довідкою ТУ ДСА України в Донецькій області від 10 липня 2024 року № 04-11046-24 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яка видана ОСОБА_1 на виконання рішення суду у справі № 200/1405/24, станом на 01 січня 2024 року його суддівська винагорода, яка враховується при перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці, складає 136 260,00 грн, в тому числі:

посадовий оклад 90 840,00 грн (3 028,00 грн х 30);

доплата за вислугу років 60% 45 420,00 грн.

19 липня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Відділу обслуговування громадян № 6 (сервісного центру) м. Покровськ ГУ ПФУ в Донецькій області з заявою про перерахунок пенсії, в якій просив провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Як свідчить розписка-повідомлення, разом з заявою від 19 липня 2024 року, яка зареєстрована за № 11042, з-поміж іншого, позивач надав чотири довідки про суддівську винагороду №№ 04-11043-24, 04-11044-24, 04-11045-24, 04-11046-24.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (ідентифікаційний код 21910427) зареєстроване як юридична особа, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений відповідний запис.

За принципом екстериторіальності для розгляду заяви ОСОБА_1 від 19 липня 2024 року був визначений структурний підрозділ ГУ ПФУ в Дніпропетровській області.

26 липня 2024 року за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 19 липня 2024 року ГУ ПФУ в Дніпропетровській області прийняло рішення № 55 (вихідний № 104356/01-16 від 26 липня 2024 року) Про відмову у перерахунку пенсії.

Цим рішенням ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді (зміна окладу) з 01 січня 2022 року, з 01 березня 2023 року та з 01 січня 2024 року.

Відмовляючи позивачеві в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, пенсійний орган виходив з такого.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 142 Закону № 1402 щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання здійснюється у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Згідно з ч. 3 ст. 135 Закону № 1402 базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір, якого встановлено на 1 січня календарного року.

Ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2021 рік, Про Державний бюджет України на 2022 рік, Про Державний бюджет України на 2023 рік, Про Державний бюджет України на 2024 рік встановлено у 2021, у 2022, у 2023, у 2024 прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення розміру посадового окладу судді з 1 січня 2 102,00 грн.

Отже, базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду з 01 січня 2022 року, з 01 січня 2023 року, з 01 січня 2024 року не змінювався і становить 63 060,00 грн.

Оскільки ОСОБА_1 надав довідки від 10 липня 2024 року №№ 04-11046-24, 04- 11045-24, 04-11044-24, де суми не відповідають вищевказаному, в перерахунку пенсії ОСОБА_1 відмовлено.

Суд відзначає, що разом з заявою від 19 липня 2024 року позивач надав пенсійному органу довідки №№ 04-11043-24, 04-11044-24, 04-11045-24 та 04-11046-24 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року та 01 січня 2024 року.

Однак в рішенні, яке є предметом спору, відсутні будь-які висновки пенсійного органу щодо наявності/відсутності підстав для перерахунку позивачеві щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 січня 2021 року на підставі довідки ТУ ДСА України в Донецькій області від 10 липня 2024 року № 04-11043-24.

В наданих відповідачем матеріалах пенсійної справи ОСОБА_1 наявна довідка ТУ ДСА в Донецькій області від 10 липня 2024 року № 04-11043-24, тобто ця довідка була предметом розгляду ГУ ПФУ в Дніпропетровській області.

Однак будь-якого рішення з цього питання (як то про перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 січня 2021 року на підставі довідки ТУ ДСА України в Донецькій області від 10 липня 2024 року № 04-11043-24 або про відмову у проведенні такого перерахунку) надані суду матеріали пенсійної справи не містять.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Щодо наявності підстав для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 142 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ Про судоустрій і статус суддів (далі Закон № 1402) щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Згідно зі ст. 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Ч. 1 ст. 4 Закону № 1402 встановлено, що судоустрій і статус суддів в Україні визначаються Конституцією України та законом.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону № 1402 зміни до цього Закону можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Закону України Про судоустрій і статус суддів.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 Закону № 1402 суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Ст. 7 Закону України від 15 грудня 2020 року № 1082-ХІІ Про Державний бюджет України на 2021 рік (далі Закон № 1082) установлено прожитковий мінімум […] для основних соціальних і демографічних груп населення:

працездатних осіб: з 1 січня 2 270 гривень,

працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді: з 1 січня 2 102 гривні.

Ст. 7 Закону України від 02 грудня 2021 року № 1928-ІХ Про Державний бюджет України на 2022 рік (далі Закон № 1928) установлено у 2022 році прожитковий мінімум для основних соціальних і демографічних груп населення:

працездатних осіб: з 1 січня 2 481 гривня;

працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді: з 1 січня 2 102 гривні;

Ст. 7 Закону України від 03 листопада 2022 року № 2710-ІХ Про Державний бюджет України на 2023 рік (далі Закон № 2710) установлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум основних соціальних і демографічних груп населення:

працездатних осіб 2 684 гривні;

працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2 102 гривні;

Ст. 7 Закону України від 09 листопада 2023 року № 3460-ІХ Про Державний бюджет України на 2024 рік (далі Закон № 3460) установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для основних соціальних і демографічних груп населення:

працездатних осіб 3 028 гривень;

працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2 102 гривні;

Однією з гарантій належного здійснення правосуддя є створення необхідних умов для діяльності суддів, їх правового, соціального захисту та побутового забезпечення.

Визначені Конституцією України та спеціальним законодавчим актом (Законом № 1402) гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом.

Конституційний принцип незалежності суддів означає також конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя. Окреслену правову позицію стосовно гарантій незалежності суддів було висловлено у низці рішень Конституційного Суду України, зокрема у рішеннях від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 01 грудня 2004 року № 19-рп/2004, від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005, від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013, а також від 04 грудня 2018 року № 11-р/2018.

30 вересня 2016 року набрали чинності зміни, внесені до Конституції України, згідно із Законом України від 02 червня 2016 року № 1401-VIII Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя) (далі Закон № 1401).

На підставі Закону № 1401, серед іншого, ст. 130 Конституції України викладено в новій редакції, текст якої зазначено вище, і вперше закріплено спосіб визначення розміру суддівської винагороди, а саме, що розмір винагороди встановлюється законом про судоустрій.

З цією конституційною нормою співвідносяться норми ч. 1 ст. 135 Закону № 1402, які дають чітке розуміння, що єдиним нормативно-правовим актом, яким повинен і може визначатися розмір суддівської винагороди, є закон про судоустрій.

Розмір суддівської винагороди визначено у ст. 135 Закону № 1402, який з огляду як на свою назву, так і сферу правового регулювання (означену в преамбулі), є законом про судоустрій в значенні ч. 2 ст. 130 Конституції України.

П. 1 ч. 1 ст. 135 Закону № 1402 установлено, що базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Отже, розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, на пряму залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян урегульовано Законом України від 15 липня 1999 року № 966-ХІV Про прожитковий мінімум (далі - Закон № 966).

Відповідно до ст. 1 Закону № 996 прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.

До працездатних осіб відносяться особи, які не досягли встановленого законом пенсійного віку.

Законом № 996 закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення, стосовно яких визначається прожитковий мінімум.

Судді до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо, не віднесені.

Водночас, ст. 7 Закону № 1082, разом із встановленням станом на 01 січня 2021 року прожиткових мінімумів, у тому числі, для працездатних осіб в розмірі 2 270,00 грн, був введений такий новий вид прожиткового мінімуму, як прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, розмір якого становить 2 102,00 грн.

До 2021 року для розрахунку базового розміру посадового окладу застосовувався прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлювався на 01 січня відповідного календарного року, як це передбачено ст. 135 Закону № 1402.

Ст. 7 Законів № 1928, № 2710 та № 3460 на 2021-2024 роки також передбачений такий вид прожиткового мінімуму як прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, розмір якого становить 2 102,00 грн.

Варто зазначити, що зміни до Закону № 1402 у частині, яка регламентує розмір суддівської винагороди в період, щодо якого виникли спірні правовідносини, (2021-2024 роки), а також до Закону № 996 щодо визначення прожиткового мінімуму не вносилися, тож законних підстав для зменшення розміру прожиткового мінімуму, який встановлено для працездатних осіб на 01 січня календарного року для цілей визначення суддівської винагороди, немає.

Закони України про Державний бюджет України на 2021-2024 роки фактично змінили складову для визначення базового розміру посадового окладу судді, що порушує гарантії незалежності суддів, одна з яких передбачена ч. 2 ст. 130 Конституції України і ч. 3 ст. 135 Закону № 1402.

Закони України про Державний бюджет України на відповідні роки не повинні містити інакшого чи додаткового правового регулювання правовідносин, що охоплюються предметом регулювання інших законів України, особливо тієї сфери суспільних відносин, для яких діють спеціальні норми. Конституція України не надає закону про Державний бюджет України вищої юридичної сили стосовно інших законів.

На такі аспекти законодавчого регулювання звернув увагу Конституційний Суд України в Рішеннях від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) та від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України).

Отже, Законом № 1402 закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Оскільки указана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій, суддівська винагорода не може обчислюватися із застосуванням величини, відмінної від тієї, що визначена Законом № 1402.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 13 вересня 2023 року у справі № 240/44080/21, від 24 липня 2023 року у справі № 280/9563/21, від 12 липня 2023 року у справі № 140/5481/22, від 22 червня 2023 року у справі № 400/4904/21.

Таким чином, заміна гарантованої Конституцією України однієї зі складових суддівської винагороди прожиткового мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня 2021 року (2 270,00 грн), на 01 січня 2022 року (2 481,00 грн), на 01 січня 2023 року (2 684, грн), на 01 січня 2024 року (3 028,00 грн), на іншу розрахункову величину, яка Законом № 1402 не передбачена (прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, 2 102,00 грн), на підставі норм ст. 7 Законів України про Державний бюджет України на 2021-2024 року є неправомірною.

Суд відзначає, що таким, що набрало законної сили, рішенням суду у справі № 200/1405/24 підтверджено право ОСОБА_1 на отримання довідок про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду, визначеного із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого на 01 січня 2021 року складає 2 270,00 грн, на 01 січня 2022 року 2 481,00 грн, на 01 січня 2023 року 2 684,00 грн, на 01 січня 2024 року 3 028,00 грн.

На виконання рішення суду у справі № 200/1405/24 ТУ ДСА України видало ОСОБА_1 довідки від 10 липня 2024 року №№ 04-11043-24, 04-11044-24, 04-11045-24 та 04-11046-24 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року та 01 січня 2024 року.

Щодо порядку перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Порядок подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утриманні судді у відставці, судді Конституційного Суду України територіальними органами Пенсійного фонду України затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року № 3-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09 лютого 2023 року № 7-2), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 року за № 200/14891 (далі Порядок № 3-1).

Згідно з п. 2 розділу І Порядку № 3-1 заява про призначення / перерахунок щомісячного довічного грошового утримання (додаток 1) подається до територіального органу Пенсійного фонду України (далі орган, що призначає щомісячне довічне грошове утримання) суддею особисто або через уповноважену особу суду за останнім місцем роботи.

Заява про призначення / перерахунок щомісячного довічного грошового утримання подається до органу, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (сервісний центр), або вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі вебпортал), або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі Портал Дія) з використанням суддею електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Звернення через вебпортал або засобами Порталу Дія здійснюється відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.

У разі подання заяви про призначення / перерахунок щомісячного довічного грошового утримання засобами Порталу Дія та за умови реалізації технічної можливості щодо її формування та подання, формування заяви здійснюється засобами Порталу Дія відповідно до відомостей, зазначених в додатку 1 до цього Порядку. Відомості, необхідні для формування заяви, можуть бути отримані шляхом електронної інформаційної взаємодії з інформаційно-комунікаційними системами та публічними реєстрами органів державної влади.

Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання органами, що призначають щомісячне довічне грошове утримання, регламентований нормами розділу ІV Порядку № 3-1.

Згідно з п. 1 розділу ІV Порядку № 3-1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться відповідно до ч. 4 ст. 142 Закону № 1402, органами, що призначають щомісячне довічне грошове утримання.

Про наявність підстав для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання (зміну розміру складових суддівської винагороди працюючого судді, Пенсійний фонд України повідомляється […], Верховним Судом, Вищим судом з питань інтелектуальної власності, Вищим антикорупційним судом щодо суддів цих судів, Державною судовою адміністрацією України щодо суддів місцевих та апеляційних судів, судів, що перебувають в процесі ліквідації, у місячний строк з дня виникнення таких підстав.

Відповідно до п. 2 розділу ІV Порядку № 3-1 Пенсійний фонд України протягом трьох робочих днів після отримання повідомлення інформує органи, що призначають щомісячне довічне грошове утримання, про підстави для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання та про необхідність підготовки списків одержувачів щомісячного довічного грошового утримання (далі список).

П. 3 розділу ІV Порядку № 3-1 визначено, що органи, що призначають щомісячне довічне грошове утримання, протягом 5 робочих днів з дня надходження інформації Пенсійного фонду України складають списки за формою згідно з додатком 5 до цього Порядку та подають їх відповідним судам, ліквідаційним комісіям, що здійснюють заходи із ліквідації відповідних судів, або територіальним органам Державної судової адміністрації України (далі відповідні органи).

Згідно з п. 4 розділу ІV Порядку № 3-1 на підставі списків відповідні органи видають довідки про суддівську винагороду працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди , що враховується для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, для кожного судді, зазначеного в списку.

Відповідні органи можуть звертатись до органів, що призначають щомісячне довічне грошове утримання, із запитами щодо отримання додаткових відомостей, необхідних їм для видачі довідки про суддівську винагороду .

Відповідно до п. 5 розділу ІV Порядку № 3-1 довідки про суддівську винагороду надсилаються відповідними органами органу, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, який надав список, та судді у відставці, щодо якого видана довідка, у місячний строк з дня надходження списку.

П. 6 розділу ІV Порядку № 3-1 установлено, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, на підставі довідки про суддівську винагороду, надісланої відповідним органом (без звернення судді у відставці, , або за зверненням судді у відставці, .

Звернення судді за перерахунком щомісячного довічного грошового утримання здійснюється шляхом подання до органу, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та довідки про суддівську винагороду судді у відставці , в тому числі через вебпортал або засобами Порталу Дія з використанням суддею електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), або надсилання поштою.

Заява про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання приймається органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, за наявності в судді всіх необхідних документів та оформляється відповідно до вимог розділу ІІІ цього Порядку.

Днем звернення за перерахунком щомісячного довічного грошового утримання вважається день прийняття органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та довідки про суддівську винагороду .

У разі надсилання заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання і документів для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання поштою днем звернення за перерахунком вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення цієї заяви (у разі подання заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання через вебпортал або засобами Порталу Дія дата реєстрації цієї заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія разом із сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення тексту документа та його реквізитів).

Згідно з п. 7 розділу ІV Порядку № 3-1 документи про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання розглядає орган, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про перерахунок або про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до п. 8 розділу ІV Порядку № 3-1 орган, що приймає рішення про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, не пізніше 10 днів після винесення рішення інформує особу про перегляд щомісячного довічного грошового утримання із зазначенням його розміру або про відмову в перегляді щомісячного довічного грошового утримання із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

За правилами п. 9 розділу ІV Порядку № 3-1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з дня виникнення права на відповідний перерахунок.

У разі якщо внаслідок перерахунку розмір щомісячного довічного грошового утримання зменшується, щомісячне довічне грошове утримання виплачується в раніше встановленому розмірі, про що орган, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, повідомляє суддю.

Приймання, оформлення і розгляд документів, органами, що призначають щомісячне довічне грошове утримання, регламентовані нормами розділу ІІІ Порядку № 3-1.

Згідно з п. 1 розділу ІІІ Порядку № 3-1 заява про призначення щомісячного довічного грошового утримання реєструється в електронному журналі звернень органу, що призначає щомісячне довічне грошове утримання.

Приймання, розгляд та опрацювання заяви та документів, необхідних для призначення (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання, органами, що призначають щомісячне довічне грошове утримання, здійснюється відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1) (далі Порядок № 22-1).

Виплата щомісячного довічного грошового утримання та її припинення проводиться в порядку, визначеному розділом V Порядку № 3-1.

Відповідно до п. 1 розділу V Порядку № 3-1 нарахована сума щомісячного довічного грошового утримання включається в документи для виплати не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення (перерахунок) щомісячного довічного грошового утримання.

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується щомісячне довічне грошове утримання, у грошовій формі, в установленому законодавством порядку.

Аналіз норм Порядку № 3-1 зумовлює висновок, що перерахунок щомісячного довічного утримання судді у відставці може проводитись за зверненням судді, яке здійснюється шляхом подання до органу, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та довідки про суддівську винагороду судді у відставці (п. 6 розділу ІV цього Порядку).

Суд встановив, що 19 липня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Донецькій області як органу, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, з заявою про перерахунок щомісячного довічного утримання судді у відставці, до якої додав довідки ТУ ДСА України в Донецькій області від 10 липня 2024 року №№ 04-11043-24, 04-11044-24, 04-11045-24, 04-11046-24 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року та 01 січня 2024 року.

Як було зазначено вище, приймання, розгляд та опрацювання заяви та документів, необхідних для призначення (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання, органами, що призначають щомісячне довічне грошове утримання, здійснюється відповідно до Порядку № 22-1.

На час звернення позивача з заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, тобто станом на 19 липня 2024 року, Порядок № 22-1 діяв у редакції від 15 лютого 2024 року.

При цьому, 30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України, зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за № 339/35961 (далі Постанова правління ПФУ № 25-1).

Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі Постанови правління ПФУ № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.

Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку № 22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.

Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.

Приймання, оформлення і розгляд документів, поданих для призначення пенсії, регламентовано розділом ІV Порядку № 22-1.

Відповідно до п. 4.1 Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

П. 4.2 Порядку № 22-1 визначено, що при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб:

ідентифікує заявника (його представника);

реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;

сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Згідно з п. 4.3 Порядку № 22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

За правилами п. 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Згідно з п. 4.8 Порядку № 22-1 заява, відомості з відповідних інформаційних систем, скановані копії документів, на підставі яких призначено (перераховано) пенсію та проводиться її виплата; інша інформація, з урахуванням якої визначаються розмір призначеної пенсії та розмір пенсії до виплати, обробляються в складі електронної пенсійної справи, що формується та ведеться відповідно до вимог Законів України Про електронні документи та електронний документообіг, Про електронні довірчі послуги та Про захист персональних даних. Електронна пенсійна справа зберігається на базі централізованих інформаційних технологій.

Документи, що надійшли у паперовій формі, обробляються, реєструються та зберігаються в органі, що призначає пенсію, за правилами, встановленими постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2018 року № 55 Деякі питання документування управлінської діяльності.

Відповідно до п. 4.10 Порядку № 22-1 після призначення, перерахунку пенсії, електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, , для здійснення виплати пенсії.

Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття органом, що призначає пенсію, рішення про призначення, пенсії,.

Аналіз положень п. п.1.1, 4.2, 4.3, 4.8, 4.10 Порядку № 22-1 зумовлює такі висновки:

- з заявою про призначення пенсії особа може звернутися до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України, через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб, (тобто сервісний центр) або подати відповідну заяву через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (п. 1.1);

- при прийманні документів працівник сервісного центру територіального органу Пенсійного фонду, до якого звернувся заявник: ідентифікує заявника (його представника); реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів тощо (п. 4.2);

- після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів, електронну пенсійну справу (п. 4.2).

При цьому зміст норм, що містяться в п. 4.2 та 4.10 Порядку № 22-1, свідчить, що сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення (перерахунок) пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території.

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення (перерахунок) пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п. 4.10);

- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Отже, за принципом екстериторіальності для розгляду заяви ОСОБА_1 від 19 липня 2024 року був визначений структурний підрозділ ГУ ПФУ в Дніпропетровській області.

26 липня 2024 року за наслідками розгляду цієї заяви ГУ ПФУ в Дніпропетровській області прийняло рішення № 55 Про відмову у перерахунку пенсії.

Цим рішенням ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді (зміна окладу) з 01 січня 2022 року, з 01 березня 2023 року та з 01 січня 2024 року.

Відтак, для вирішення публічно-правового спору, що виник між позивачем та пенсійним органом, рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 26 липня 2024 року № 55 Про відмову у перерахунку пенсії належить перевірити на відповідність критеріям, наведеним у ч. 2 ст. 2 КАС.

Відмовляючи позивачеві в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області виходило з того, що базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду з 01 січня 2022 року, з 01 січня 2023 року, з 01 січня 2024 року не змінювався і становить 63 060,00 грн, а заявник надав довідки від 10 липня 2024 року №№ 04-11046-24, 04-11045-24, 04-11044-24, в яких суми суддівської винагороди не відповідають наведеному.

Суд відхиляє цей аргумент пенсійного органу з мотивів, які були викладене вище в частині наявності у позивача права на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 січня 2021 року, з 01 січня 2022 року, з 01 січня 2023 року та з 01 січня 2024 року у зв`язку з підвищенням суддівської винагороди судді, працюючого на відповідній посаді, з 01 січня відповідного року внаслідок збільшення прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на встановлені фактичні обставини та зміст правових норм, які регулюють спірні правовідносини, рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 26 липня 2024 року № 55 Про відмову у перерахунку пенсії підлягає визнанню протиправним.

Висновок суду про протиправність рішення ґрунтується на тому, що воно не відповідає критеріям, наведеним у п. п. 3, 5, 6 ч. 2 ст. 2 КАС, є необґрунтованим та не може вважатися таким, що прийнято добросовісно і розсудливо.

Відмовляючи позивачу в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не забезпечило всебічний, повний та об`єктивний розгляд поданих позивачем документів та дотримання вимог Закону № 1402 і Порядку № 3-1.

Оскільки рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 26 липня 2024 року № 55 Про відмову у перерахунку пенсії є протиправним, порушене право позивача підлягає поновленню шляхом скасування цього рішення.

Виходячи з встановлених фактичних обставин та правового регулювання спірних правовідносин, відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС для повного та ефективного захисту порушеного права позивача на належне матеріальне забезпечення як однієї з гарантій незалежності суддів, в тому числі суддів у відставці, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідне вийти за межі позовних вимог і застосувати також такі способи захисту як зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці:

з 01 січня 2022 року на підставі довідки ТУ ДСА України в Донецькій області від 10 липня 2024 року № 04-11044-24 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01 січня 2022 року;

з 01 січня 2023 року на підставі довідки ТУ ДСА України в Донецькій області від 10 липня 2024 року № 04-11045-24 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01 січня 2023 року;

з 01 січня 2024 року на підставі довідки ТУ ДСА України від 10 липня 2024 року № 04-11046-24 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01 січня 2024 року.

З приводу позовних вимог в частині зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в розмірі 58% від суддівської винагороди згідно з довідкою ТУ ДСА України в Донецькій області від 10 липня 2024 року № 04-11043-24 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 01 січня 2021 року, слід зазначити наступне.

Суд встановив, що разом з заявою від 19 липня 2024 року, серед іншого, ОСОБА_1 надав пенсійному органу довідку ТУ ДСА України в Донецькій області від 10 липня 2024 року № 04-11043-24 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01 січня 2021 року.

Однак в рішенні, яке є предметом спору, відсутні будь-які висновки ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо наявності/відсутності підстав для перерахунку позивачеві щомісячного довічного грошового утримання з 01 січня 2021 року на підставі довідки ТУ ДСА України в Донецькій області від 10 липня 2024 року № 04-11043-24.

В наданих відповідачем матеріалах пенсійної справи ОСОБА_1 рішення про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 01 січня 2021 року на підставі довідки ТУ ДСА України в Донецькій області від 10 липня 2024 року № 04-11043-24 також відсутнє.

В рішенні, яке є предметом спору, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не навело будь-яких пояснень, з якої причини воно не вирішило питання про наявність/відсутність підстав для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за заявою ОСОБА_1 від 19 липня 2024 року на підставі довідки ТУ ДСА України в Донецькій області від 10 липня 2024 року № 04-11043/24 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01 січня 2021 року, та не прийняло будь-якого рішення з цього приводу (про проведення перерахунку або про відмову у його проведенні).

За цих обставин суд першої інстанції дійшов висновку, що ГУ ПФУ в Дніпропетровській області допустило бездіяльність, яка полягає у неприйнятті рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 19 липня 2024 року про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки ТУ ДСА України в Донецькій області від 10 липня 2024 року № 04-11043/24 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01 січня 2021 року.

З метою забезпечення повного та ефективного захисту порушеного права позивача в контексті встановлених судом фактичних обставин суд першої інстанції, діючи на підставі ч. 2 ст. 9 КАС, дійшов висновку про необхідність вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною цю бездіяльність ГУ ПФУ в Дніпропетровській області.

Належним способом захисту порушеного права позивача в цій частині є покладання на ГУ ПФУ в Дніпропетровській області обов`язку прийняти рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 19 липня 2024 року про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки ТУ ДСА України в Донецькій області від 10 липня 2024 року № 04-11043/24 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01 січня 2021 року.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову.

Колегія суддів звертає увагу, що оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог позивачем не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції не переглядається.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року у справі № 200/5528/24 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року у справі № 200/5528/24 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 30 січня 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді І.В. Геращенко

І.В. Сіваченко