Справа № 641/7547/24
Суддя: Богдан М. В.
Дата ухвалення: 2025-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-а/641/14/2025 Справа №641/7547/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2025 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Богдан М.В.,

секретаря судових засідань Двірник О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова із позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просив: скасувати постанову за справою про адміністративне правопорушення від 15.10.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 17 000,00 грн. В обґрунтування позову зазначив, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 № 8545 від 15 жовтня 2024 року його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за те, що в строк на 11-00 год. 21 вересня 2024 року не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , для визначення призначення на особливий період, чим порушив ч. 1, ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». В свою чергу зауваження про те, що ОСОБА_1 виключений з військового обліку та не вимушений виконувати обов`язки з обліку, відповідачем було проігноровано. Однак незважаючи на пояснення позивача відповідачем було винесено постанову, яка на думку позивача є незаконною та підлягає скасуванню, а також виключає відповідальність за ч. 3 ст.210-1 КУпАП.

В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про проведення судового засідання без його участі.

06.11.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача Сльота Д. просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. При цьому посилався на те, що на виконання завдань та функцій покладених на ІНФОРМАЦІЯ_2 , зокрема: ведення військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів, здійснення заходів оповіщення та призову громадян: на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період; на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку), 21.09.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_3 , при проведені заходів з оповіщення військовозобов?язаних про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 , в рамках правового поля, належним чином, гр-ну ОСОБА_1 , який зареєстрований на території обслуговування ІНФОРМАЦІЯ_4 .Харкова ( АДРЕСА_1 ) та повинен перебувати на військовому обліку в РТЦК та СП за місцем реєстрації, але не перебуває, було вручено, під особистий підпис, повістку № 4066 про явку о 11-00 год. 21.09.2024 р. до ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , з метою взяття на військовий облік, уточнення персональних даних, проходження медичного огляду, визначення його ступеню придатності до військової служби та призначенням до складу команди, з подальшим призовом на військову службу під час мобілізації. Військовозобов?язаний ОСОБА_1 будучи обізнаним про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 , дату та час явки, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, не маючи законних підстав, без поважних причин не прибув 21.09.2024 року за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 , ухилившись у такий спосіб від виконання обов?язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, чим порушив законодавство про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. 15 жовтня 2024 року о 15-30 год., по прибуттю ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 , було встановлено, що останній не має оформленої відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період (відповідно до вимог Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений Постановою КМУ від 16.05.2024 № 560 та права на отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період (відповідно до підстав визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»), та, що ОСОБА_1 у період дії правового режиму воєнного стану, котрий введений Указом Президента України № 64/2022 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 (зі змінами), під час проведення загальної мобілізації, оголошеної Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 (зі змінами) та дії особливого періоду, порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Відповідно до наданих громадянином та наявних у ІНФОРМАЦІЯ_3 документів було виявлено, що ОСОБА_1 , будучи військовозобов?язаним, підлягає призову на військову службу під час мобілізації, без поважних причин, не з?явився за викликом о 11-00 год. 21.09.2024р. до ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою взяття на військовий облік, уточнення персональних даних, проходження медичного огляду, визначення його ступеню придатності до військової служби та призначенням до складу команди, відповідно до отриманої ним, під особистий підпис, повістки № 4066. Тобто ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України « », а саме, не з?явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 .Харкова у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік військовозобов?язаних, визначення його призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду, п.2 п.1 Правил військового обліку призовників військовозобов?язаних та резервістів, викладених у додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487, та який є складовою змісту мобілізаційної підготовки, а саме, не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 , у строк, зазначений в отриманому ним документі (повістці), зокрема, для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, призову на військову службу, чим в особливий період який настав в Україні з періоду оголошення Президентом України часткової мобілізації (Указ від 17.03.2014 року № 303/2014), та діє на сьогодні, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП. 3 урахуванням вищезазначеного, 15.10.2024 року відносно правопорушника ОСОБА_1 був складений протокол № 8544 про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП. При складанні адміністративного протоколу були дотримані норми КУпАП щодо процедури розгляду адміністративної справи, роз?яснено зміст ст.63 Конституції України, його права, передбачені ст. 268 КУпАП, своєчасно сповіщений про місце, дату і час розгляду справи, про що свідчить особистий підпис у протоколі № 8544. Також позивач скарг, заяв, зауважень, клопотань не заявляв, а власноручно надав пояснення щодо неприбуття за викликом. Як висновок вбачається, що громадяни України, які не мають підстав для виключення з військового обліку, повинні перебувати на ньому, та ОСОБА_1 не є виключенням.

Судом на підставі ч.4 ст. 229 КАС України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши в судовому засіданні докази, приходить до висновку, що заявлений позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , 21 вересня 2024 року під особистий підпис отримав повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 21 вересня 2024 року на 11-00 годину.

Постановою № 8545 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 від 15 жовтня 2024 року встановлено, що 15 жовтня 2024 року о 15-30 год. по прибуттю ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 по АДРЕСА_2 у період дії правового режиму воєнного стану, котрий введений Указом Президента України № 64/2022 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 (зі змінами), під час проведення загальної мобілізації, оголошеної Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 (зі змінами) та дії особливого періоду, порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Відповідно до наданих громадянином та наявних у ІНФОРМАЦІЯ_3 документів було виявлено, що ОСОБА_1 , будучи військовозобов?язаним, підлягає призову на військову службу під час мобілізації, без поважних причин, не з?явився за викликом у строк, зазначений в отриманій ним повістці до ІНФОРМАЦІЯ_4 , для визначення призначення на особливий період, а саме 21 вересня 2024 року об 11-00 годині, своєю бездіяльністю ОСОБА_1 в особливий період, який настав в Україні з моменту оголошення Президентом України часткової мобілізації (Указ від 17.03.2014 року № 303/2014), та діє на сьогодні, порушив вимоги абз. 2 ч. 1 ст. 22, абз. 8 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», після чого ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у сумі 17 000 грн.

Відповідно до ст. 256 КУпАП України про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою. У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Законною підставою для притягнення винної особи до відповідальності є складений у встановленому законом порядку протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до змін до статті 258 КУпАП, за порушення правил військового обліку та законодавства про мобілізацію за статтями 210, 210-1 КУпАП протокол ТЦК може не складатися, але за умови, якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик ТЦК, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у ТЦК підтверджуючих документів про отримання особою виклику.

З цього випливає обов`язок ТЦК належним чином повідомити особу про розгляд справи про накладення штрафу.

З протоколу про адміністративне правопорушення № 8544 від 15.10.2024, який містить підпис позивача, вбачається, що ОСОБА_1 належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в частині пояснень позивача щодо порушеного законодавства зазначено: «не з`явився тому, що був виключений з військового обліку в зв`язку зі скоєнням особливо тяжкого злочину за який я відбув покарання 30.04.2009 року».

Постанова від 15.10.2024 в справі про адміністративне правопорушення отримана особисто ОСОБА_1 під підпис.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В абзаці 4 п.1 ч.2 Прикінцевих положень Закону України від 11.04.2024 №3633-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» зазначено: «ч. 2. Установити, що: 1) під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 3 березня 2022 року № 2105-IX: громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані».

В абзаці 2 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зазначено: «Громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки».

Відповідно до абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції, чинній з 18.05.2024 згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 №3633-ІХ) інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Суд вважає, що позивач ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 2 ч. 1 ст. 22, абз. 8 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду, абз. 4 п. 1 ч. 2 Прикінцевих та перехід положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», п.22 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року за № 560 та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст.210-1 КУпАП, тому що не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 у строк та місце, зазначені у повістці, для взяття на військовий облік військовозобов`язаних, визначення його призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

На підставі вищевикладеного начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковник ОСОБА_3 постановив притягнути громадянина ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень).

Будь-яких доказів щодо виключення з військового обліку в зв`язку зі вчиненням особливо тяжкого злочину позивач ОСОБА_1 суду не надав.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказах, висновків експертів, показів свідків.

Виходячи із норм викладених в ч.1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Виходячи із норм, викладених в ст. 77 КАС України, встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів.

Частиною 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справах «Шенк проти Швейцарії» від 12.07.1988 року, «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, «Яллог проти Німеччини» від 11.07.2006 року, «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року, зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією.

Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 року по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08.02.2011 року по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій».

Згідно із ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень позивач повинен вказувати на виявлений або встановлений факт порушення та неправомірних дій.

Відповідно до п.22 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024року №560, резервісти та військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів України, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ.

Резервісти та військовозобов`язані, у яких відсутній (які втратили) військово-обліковий документ, уточнюють свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ, де вони перебувають на військовому обліку. У такому разі під час уточнення облікових даних їм оформляється військово-обліковий документ.

Отже, кінцевий строк для уточнення резервістами та військовозобов`язаними своїх облікових даних відповідно до вказаного Порядку сплинув 16 липня 2024 року.

Частиною 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, вчинене в особливий період.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КУпАП обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Отже, суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 , не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто порушив вимоги, визначені абз. 2 ч. 1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», пп.2 п. 1 Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних та резервістів, викладених у додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487 та Порядком № 560.

Будь-які докази того, що ОСОБА_1 мав поважні причини для того, щоб не з`явитися за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 , та доказів щодо виключення з військового обліку в зв`язку зі вчиненням особливо тяжкого злочину позивач ОСОБА_1 суду не надав.

При цьому судом не встановлено порушень процедури, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Виходячи з вище викладеного, суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 241-246, 250, 271-272, 286, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення № 8545 від 15.10.2024 за справою про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_6 , пр-т Героїв Харкова, 96А.

Суддя - М. В. Богдан