Справа № 420/21845/24
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2025-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/21845/24

Головуючий в 1 інстанції: Марин П.П.

Дата і місце ухвалення 06.11.2024 р., м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді доповідача Шеметенко Л.П.

судді Градовського Ю.М.

судді Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2024 року по справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №9468/15- 32-07-06 від 11.03.2024 на суму 167400,00 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №9471/15- 32-07-06 від 11.03.2024 на суму 1020,00 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2024 року адміністративний позов фізичної особи підприємця ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 11.03.2024 №9468/15-32-07-06 та №9471/15- 32-07-06.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що при винесенні оскаржуваного рішення судом були зроблені висновки з порушенням норм матеріального та процесуального права, при цьому обставини справи не з`ясовані повно, об`єктивно та всебічно, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги відомості про результати перевірки щодо повноти оприбуткування реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей), з яких вбачається, що товар знаходився в реалізації та власності позивача. Апелянт звертає увагу, що договір від 29.05.2023 та акт прийому-передачі по договору від 29.05.2023 до перевірки не надавались, що підтверджується Актом від 16.02.2024 № 789/15-32-07-06-17, тому, контролюючий орган не знав та не міг знати про наявність відповідних документів, які були надані до суду першої інстанції.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДПС в Одеській області на підставі пп. 80.2.4 п. 80.2 ст.80 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами) на виконання наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 08.02.2024 №1069-п та відповідно направлень від 08.02.2024 № 2058 та від 08.02.2024 № 2059 проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотриманням роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору.

За результатом проведення 16.02.2024 року фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 складено акт (довідку) фактичної перевірки від 19.02.2024 року № 5578/15/53/РРО/ НОМЕР_1 у якому зафіксовані порушення позивачем вимог п.1, п. 2 та п.12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України.

Так, перевіркою встановлено:

- проведення контрольної розрахункової операції без застосування ПРРО реєстратора розрахункових операцій (програмного реєстратора розрахункових операцій, розрахункової книжки) при продажу товарів (наданні послуг) Водонагрівач електронний побутовий DJOUL50 SV05044 - 1 шт.;

- сума готівкових коштів на місці проведення розрахунків з урахуванням проведеної контрольної розрахункової операції 6000 грн.; сума коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій (загальна сума продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня) 0 грн.; невідповідність сум готівкових коштів 6000 грн. не проведено через ПРРО;

- додаткова інформація про факти, встановлені в ході перевірки: Розрахункова операція на суму 6000 грн. не проведена через програмний реєстратор розрахункових операцій (далі - ПРРО), розрахунковий документ не видано;

- порушення встановленого законодавством порядку обліку товарних запасів на місці реалізації (зберігання), а саме: суб`єктами господарювання не надано під час проведення перевірки документів, які підтверджують облік та походження товарних запасів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті) на загальну суму 161400 грн. згідно додатку до акту перевірки;

- не забезпечено можливість розрахунку у безготівковій формі за продаж товару, а саме відсутній банківський платіжний термінал;

- для перевірки не надані документи, що належать та пов`язані з предметом перевірки.

На підставі акту перевірки від 19.02.2024 року №5578/15/53/РРО/ НОМЕР_1 , Головним управлінням ДПС в Одеській області 11.03.2024 року винесено податкові повідомлення-рішення:

- №9468/15-32-07-06, яким за порушення п.1, п. 2 та п.12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені у сумі 167400,00 грн.;

- №9471/15-32-07-06, яким за порушення п. 82.5 ст. 82 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 1020,00 грн.

Не погоджуючись з вказаним вище податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Суд першої інстанції, розглядаючи справу та приймаючи рішення, дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення №9468/15-32-07-06 є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки водонагрівач та газові котли, перелік яких наведено у додатку до акту перевірки «Відомість», позивачу на праві приватної власності не належить та позивачем взято у користування з демонстраційною метою, що підтверджується договором від 29.05.2023 між ТОВ «КРІПТОЛАБ» та ФОП ОСОБА_1 , а також актом приймання-передачі до договору від 29.05.2023 року. Крім того, суд встановив, що позивачем на запит контролюючого органу стосовно надання копій документів, були надані всі наявні у нього документи, а отже, дійшов висновку про необґрунтованість висновків акту фактичної перевірки про порушення з боку позивача п. 85.2 ст. 85 ПК України.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку та надаючи оцінку рішенню суду першої інстанції в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі ПК України).

Як зазначено у п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки встановлений ст.80 ПК України.

Відповідно до п.80.1. ст.80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Пунктом 80.2 ст.80 ПК України встановлено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками (п.80.2.4).

Відповідно до п.80.5 ст.80 ПК України, допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Згідно із п.80.7 ст.80 ПК України фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Відповідно до п.1, п.2 та п.12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуги» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Використання програмних реєстраторів розрахункових операцій при оптовій та/або роздрібній торгівлі пальним забороняється;

2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

Фізичні особи - підприємці, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість, при продажу товарів (крім підакцизних товарів, технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, лікарських засобів, виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння) або наданні послуг мають право в розрахунковому документі зазначати назву товару (послуги) у вигляді, що відображає споживчі ознаки товару (послуги) та ідентифікує належність такого товару (послуги) до товарної групи чи послуги;

12) вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому, суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем в ході проведення перевірки були встановлені порушення з боку позивача п.1, п.2 та п.12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуги» та п. 85.2, ст. 85 ПК України.

На спростування висновків відповідача щодо порушення позивачем п.1, п. 2 та п.12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» позивач надав до суду копію договору від 29.05.2023 між ТОВ «КРІПТОЛАБ» (позичкодавець) та ФОП ОСОБА_1 (користувач), відповідно до умов якого позичкодавець передає в безоплатне тимчасове користування майно, визначене в Акті приймання-передачі майна до цього Договору, з метою розміщення останнього на вітрині магазину Користувача, а останній зобов`язується, у разі наміру Покупця придбати даний товар, поставити та продати такий товар, згідно Договору поставки, що укладений між Позичкодавцем та Користувачем (п.1.1). Перелік та характеристики майна, що передається в користування за цим договором, визначені в Акті приймання-передачі до цього Договору (п.1.2).

Відповідно до акту приймання-передачі до договору від 29.05.2023 року ТОВ «КРІПТОЛАБ» передало позивачу:

- Водонагрівач електронний DJOUL50 SV05044 - 1 шт;

- Газовий котел ITALTHERM SMART 25f - 6 шт

- Газовий котел Airfel Digifel DUO 24 - 3 шт;

- Розширювальний бак Cimm 81 3 шт;

- Розширювальний бак Cimm 121 1 шт;

- Розширювальний бак Cimm 181 1 шт;

- Радіатор Біметалевий EcoLite 500/80 50 сек;

- Бойлер Буферний Теплобак 200л 1 шт;

- Сталевий радіатор DJOUL 22т500-1000 2 шт;

- Сталевий радіатор DJOUL 227500-800 1 шт.

Врахувавши зазначені договір від 29.05.2023 між ТОВ «КРІПТОЛАБ» та ФОП ОСОБА_1 , а також Акт приймання-передачі до договору від 29.05.2023 року, суд першої інстанції дійшов висновку, що водонагрівач електронний DJOUL50 SV05044 не належить позивачу на праві власності та не відноситься до його товарних запасів.

Водночас, відповідно до Акту повернення документів позивачу 19.02.2024 було повернуто такі первинні документи: Виписки по розрахунковому рахунку НОМЕР_2 відкритому в АТ "ПУМБ" за період: з 25.11.2022 по 25.11.2023 (на 5 арк.), з 25.11.2023 по 08.02.2024 (на 2 арк.), форма ведення обліку товарних запасів з датою внесення 18.01.2024 (4 строки), 24.01.2024 (2 строки), 25.01.2024 (2 строки), 09.02.2024 (1 строка) на 1 арк., видаткова накладна № 88 від 18.01.2024 (1 арк.) 42200,64 грн., видаткова накладна № 21 від 18.01.2024 (1 арк.) 53844,75 грн., видаткова накладна № 122 від 25.01.2024 (1 арк.) 66557,40 грн., видаткова накладна № 3027 від 11.12.2023 (1 арк.) 66557,40 грн., видаткова накладна № 51 від 26.09.2023 (1 арк.) 85985,50 грн., видаткова накладна № 2471 від 18.10.2023 (1 арк.) 85360,50 грн., видаткова накладна № 2800 від 15.11.2023 (1 арк.) 118333,32 грн., видаткова накладна № 29 від 07.09.2023 (1 арк.) 111057,90 грн., видаткова накладна № 15 від 07.09.2023 (1 арк.) 89836,00 грн., видаткова накладна № 1864 від 24.08.2023 (1 арк.) 89836.00грн., видаткова накладна № 1786 від 17.08.2023 (1 арк.) 87444,72грн., видаткова накладна № 1674 від 10.08.2023 (1 арк.) 123414.66грн., видаткова накладна № 1580 від 03.08.2023 (1 арк.) 89836,20 грн., видаткова накладна № 93 від 21.07.2023 (1 арк.) 85921,00 грн., видаткова накладна № 79 від 10.07.2023 (1 арк.) 86352,25 грн., видаткова накладна № 70 від 03.07.2023 (1) арк.) 83556,25 грн.. видаткова накладна № 59 від 20.06.2023 (1 арк.) 85929,50 грн., видаткова накладна № 96 від 24.07.2023 (1 арк.) 3484,00грн., видаткова накладна № 47 від 06.06.2023 (1 арк.) 21773,90 грн., видаткова накладна № 44 від 12.09.2023 (1 арк.) 102000,00 грн., видаткова накладна № 47 від 06.06.2023 (1 арк.) 21773,90 грн., видаткова накладна № 2887 від 23.11.2023 (1 арк.) 82880,04 грн., товарно-транспортна накладна №1407 від 11.12.2023 (1) арк.) 85149,00 грн., копія договору відповідального зберігання № ВЗ 1/0902 від 03.07.2023 на 3 арк., між ФОП ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_3 (поклажодавець), та ФОП ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 (зберігач).

Враховуючи викладене, з матеріалів справи вбачається, що договір від 29.05.2023 між ТОВ «КРІПТОЛАБ» та ФОП ОСОБА_1 , а також Акт приймання-передачі до договору від 29.05.2023 року під час фактичної перевірки податковому органу не надавались та були надані лише до суду разом із позовною заявою.

Разом з тим, вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності врегульовані статтею 44 ПК України.

Так, пунктом 44.1 вказаної статті визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності (пункт 44.3 статті 44).

Відповідно до положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію (стаття 1). Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина перша статті 9).

З огляду на вказані норми права підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності не підтверджених відповідними первинними документами.

Згідно вимог пункту 85.2 статті 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності) (пункт 85.4 статті 85).

Отже, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки.

Відповідно до вимог пункту 44.6 статті 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Таким чином, у разі якщо до закінчення перевірки або протягом десяти робочих днів з дня отримання акта перевірки платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

З урахуванням вищезазначеного правового регулювання, слід зазначити, що приписи статті 44 ПК України визначають обов`язок платника податків вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та податкових зобов`язань, а також визначають наслідки недотримання вимог щодо наявності та надання до контролюючого органу під час перевірки первинних документів.

Хоча вказані норми є матеріально - правовими, однак для застосування стандартів доказування при розгляді адміністративних спорів, які виникають за наслідками проведених перевірок, такі фактично впливають на визначення властивостей доказів, а саме які докази можуть вважатись допустимими.

Відтак передумовою застосування приписів процесуального закону щодо доказування в адміністративних справах по розгляду податкових спорів необхідною умовою, якщо на цьому наполягають сторони, є перевірка на дотримання норм матеріального закону, якою є, зокрема, стаття 44 ПК України, від чого залежатиме оцінка доказів на їх допустимість для доведення фактів, що є предметом доказування.

При цьому, матеріалами справи підтверджується, що зазначені документи, під час перевірки не подавалися. Відповідно до положень п. 44.7 ПК України, відсутні докази того, що податковий орган відмовився їх прийняти до врахування у зв`язку з проведенням перевірки. Не надано також доказів подання вказаних документів після завершення перевірки, що передбачено положеннями п. 44.7 ПК України. Крім того, відсутні докази вилучення у позивача первинних документів в рамках КПК України.

Згідно висновків Верховного Суду, викладених зокрема у постанові від 26 грудня 2024 року у справі № 420/13156/22, обов`язок контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі первинних документів кореспондується з обов`язком платника податків зберігати такі первинні документи та надавати їх при перевірці. Не надання таких документів нормами п. 44.6 ПК України прирівнюється до їх відсутності. Єдине виключення при застосуванні правових наслідків ненадання платником податків на вимогу контролюючого органу зазначених вище документів становить їх відсутність внаслідок виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами.

Надання первинних документів згодом, у тому числі під час розгляду справи у суді, не змінює статусу цих документів, як таких, що були відсутні на момент фактичної перевірки, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає необґрунтованим прийняття судом першої інстанції таких документів та посилання на їх наявність як на підставу для скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС в Одеській області від 11.03.2024 №9468/15-32-07-06 та №9471/15- 32-07-06.

Таким чином, під час судового розгляду була підтверджена правомірність висновків податкового органу, викладених в Акті фактичної перевірки від 19.02.2024 року № 5578/15/53/РРО/ НОМЕР_1 , у зв`язку з чим оскаржувані податкові повідомлення-рішення є законними, обґрунтованими та скасуванню не підлягають

Зважаючи на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На підставі наведеного у сукупності, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2024 року скасувати.

Прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 30.01.2025 р.

Суддя доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: І.О. Турецька