Справа № 380/6606/24
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2025-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/6606/24 пров. № А/857/27776/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Мікули О.І., Пліша М.А.,

з участю секретаря Гладкої С.Я.,

представника позивача Раба М.О.,

представника відповідача Роман Л.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправними і скасування карток відмови та рішень про коригування митної вартості товарів,-

суддя в 1-й інстанції Кедик М.В.,

час ухвалення рішення 30.09.2024 року,

місце ухвалення рішення м.Львів,

дата складання повного тексту рішення 30.09.2024 року,

в с т а н о в и в :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Львівської митниці про визнання протиправними і скасування карток відмови та рішень про коригування митної вартості товарів.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Львівської митниці від 12.03.2024 № UА209000/2024/000114/2 про коригування митної вартості. Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Львівської митниці № UА209190/2024/000114. Визнано протиправним та скасовано рішення Львівської митниці від 12.03.2024 № UА209000/2024/000115/2 про коригування митної вартості. Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Львівської митниці № UА209190/2024/000115.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про відмову в задоволенні позову повністю, оскільки Львівською митницею встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару. Відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ декларанту виставлена вимога про надання додаткових документів. На вимогу митного органу, декларант надав: проформу № SY230920 від 20.09.2023, коносамент №HYSFA від 31.12.2023, платіжні документи про оплату товару № 2 від 20.10.2023 та № 6 від 04.01.2024, договір на перевезення № 07/2019 від 24.07.2019, проформу №MES230142 від 20.09.2023, коносамент №HYSFA від 31.12.2023, платіжні документи про оплату товару № 4 від 20.10.2023 та №7 від 22.01.2024, договір на перевезення № 07/2019 від 24.07.2019. Таким чином, митницею встановлено невірний розрахунок митної вартості, відсутність документів, що підтверджують вартість транспортування (заявка, платіжні документи), відсутність належних транспортних документів (CMR), що, відповідно до вимог ч. 6 ст. 54 МКУ, є підставою для відмови у митному оформленні за заявленою митною вартістю.

Представник відповідача в судовому засіданні свою апеляційну скаргу підтримала, просить рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні, апеляційну скаргу відповідача заперечив, просить рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Між ФОП ОСОБА_1 (Покупець) та ТОВ «WUYI SUNYOUNGER INDUSTRY CO.» (постачальник) 13.09.2023 укладений контракт № DS-13092023-UA, відповідно до якого постачальник зобов`язується поставляти товар у власність покупцю, а покупець зобов`язується замовляти, приймати та оплачувати поставлені товари відповідно до умов цього контракту.

Згідно з інвойсом від 20.09.2023 № SY230920 позивач придбав у постачальника товар, загальною вартістю товару 23 500 доларів США.

Представник ФОП ОСОБА_1 - Башмак С.В. з метою митного оформлення придбаного товару 11.03.2024 подало до Львівської митниці митну декларацію № 24UA33U0, відповідно до якої заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації:

1. Обладнання для занять фізкультурою, гімнастикою чи атлетикою:

- Регульовані гантелі Fit-On Flex 1-18 kg (2022-00011- 200 шт, Fit-On Flex 2,5-24 kg (2022-0002) 100 шт, Fit-On Flex 5-40 kg (2022-0003) - 90 шт.Див. "електронний інвойс"

2. Місць 390 СГ.

Декларант до митного контролю, разом з митною декларацією № 24UA33U0, як підставу для застосування основного методу надав наступні документи: пакувальний лист (Packing list) № б/н від 20.09.2023, рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) №SY230920 від 20.09.2023, автотранспортна накладна (Road consignment note) № 000001 від 05.03.2024, декларація про походження товару (Declaration of origin) № SY230920 від 20.09.2023, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № FSZ/04/0015/02/24 від 12.02.2024; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № ТР06/03-01 від 06.03.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № DS-13092023-UA від 13.09.2023, договір про надання послуг митного брокера № 2024/01 від 05.03.2024,договір (контракт) про перевезення № 01/03/24 від 01.03.2024, договір (контракт) про перевезення № б/н від 04.12.2023, інші некласифіковані документи Заявка перев. № 1/24 від 01.03.2024, інші некласифіковані документи Перепустка № 71583 від 08.03.2024, копія митної декларації країни відправлення № 49305368 від 24.12.2023.

Відповідач направив позивачу запит про необхідність подання додаткових документів відповідно до ст. 53 Митного кодексу України.

У відповідь на запит декларант надав проформу №SY230920 від 20.09.2023, коносамент №HYSFA від 31.12.2023, платіжні документи про оплату товару № 2 від 20.10.2023 та № 6 від 04.01.2024, договір на перевезення № 07/2019 від 24.07.2019.

Львівська митниця 12.03.2024 прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UА209000/2024/000114/2.

У графі 33 рішення про коригування, що містить назву "Обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" відповідач зазначив:

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 54 МКУ здійснено контроль наявності в поданих декларантом документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.

До митного оформлення надано CMR №000001 від 05.03.2024, в якій не внесено відомості щодо відправника, не містить дати завантаження, що є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19травня 1956).

Коносамент до митного оформлення не надавався;

Експортна декларація №49305368 не містить дати експорту. У графах "Торговельна країна", "Країна прибуття" та "Порт відвантаження" вказано POL (Польща). Однак, відповідно до поданих документів, торгівельною країною та країною призначення мала бути вказана Україна.

Договір від 04.12.2023 б/н з Morska Agencja Gdynja Sp. z o.o. (далі - Договір) містить суттєві розбіжності між українською та англійською версіями (зокрема, щодо сторін угоди, в пунктах 10, 11.1, 11.2), не містить банківських реквізитів Клієнта, що не дозволяє однозначно встановити з ким його було укладено та суть договірних відносин.

Пунктом 2.2. Договору визначено, що надання додаткових послуг здійснюється "згідно заявки Клієнта". Однак, такий документ до митного оформлення не подавався.

Відповідно до п. 3.2 Договору, оплата послуг здійснюється клієнтом протягом 3 банківських днів починаючи з дати виставлення рахунку. Фактура FSZ/04/0015/02/24 виставлена 12.02.2024, тобто термін сплати за рахунком вже настав, однак платіжні документи про його сплату декларантом не подавалися.

Додана сума транспортних витрат (110126,37 грн) не відповідає розрахунковій сумі транспортних витрат відповідно до поданих документів (113065,99 грн).

Таким чином, митницею встановлено невірний розрахунок митної вартості, відсутність документів, що підтверджують вартість транспортування (заявка, платіжні документи), відсутність належних транспортних документів (CMR), що, відповідно до вимог ч. 6 ст. 54 МКУ, є підставою для відмови у митному оформленні за заявленою митною вартістю. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Для визначення митної вартості товарів неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні товари, не застосовано метод 2б (ст. 60 МКУ) з причини відсутності в митного органу і декларанта інформації про подібні товари; не застосовано методи 2в і 2г з причини відсутності в митного органу необхідних даних для розрахунку. Використано метод 2 ґ). Джерелом інформації для коригування митної вартості товарів слугувала МД від 30.12.2023 № 23UA28U8, де митна вартість товару становить 3,77 дол. США за кг. Коригування на умови поставки, комерційні рівні та розмір партії не здійснювалося.

На підставі рішення про коригування, відповідачем видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА209190/2024/000114 з причин: У зв`язку із прийняттям рішення про коригування митної вартості товару від 12.03.2024 № UА209000/2024/000114/2 необхідне внесення змін у графи 12. В митної декларації, графи 42. 43. 44. 45. 46. 47 товару. Стаття 54. стаття 55 Митного кодексу України від 13.03.12 №4495-УІ із змінами та доповненнями). ПКМУ від 21.05.2012 № 450 "Питання, пов`язані із застосуванням митних декларацій". Наказ Міністерства фінансів від 30.05.2012 № 651 "Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа". Наказ Міністерства фінансів від 30.05.2012 № 631 "Про затвердження Порядку виконання митник формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа

Роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: Подання митної декларації із врахуванням рішення про коригування митної вартості товару від 12.03.2024 № UA 209000/2024/000114/2.

Згідно із статтею 1 Митного кодексу України ( далі Митний кодекс) законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 50 Митного кодексу відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Відповідно до частини першої статті 51 Митного кодексу, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами першою та другою статті 52 Митного кодексу визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант зобов`язаний: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до частин першої третьої статті 53 Митного кодексу у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до статті 54 Митного кодексу контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний:

1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;

4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:

у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з статтею 57 Митного кодексу, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Статтею 55 Митного кодексу встановлено порядок коригування митної вартості товарів.

Відповідно до частини другої цієї статті письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598 (далі Правила), встановлено, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості має містити окрім зазначення номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, також пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові 23.10.2020 у справі № 820/3231/16, яка врахована судом при ухваленні даного рішення, обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачеві. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (стаття 53) заборонено.

Наведені вище положення митного законодавства зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є не підтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Згідно з матеріалами справи ФОП ОСОБА_1 на підтвердження митної вартості товару надало до митного органу документи, необхідні для митного оформлення товарів з визначенням його митної вартості за першим методом (за ціною контракту), що надійшли на митну територію України на підставі зовнішньоекономічного контракту, а саме: пакувальний лист (Packing list) № б/н від 20.09.2023, рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) №SY230920 від 20.09.2023, автотранспортна накладна (Road consignment note) № 000001 від 05.03.2024, декларація про походження товару (Declaration of origin) № SY230920 від 20.09.2023, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № FSZ/04/0015/02/24 від 12.02.2024; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № ТР06/03-01 від 06.03.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № DS-13092023-UA від 13.09.2023, договір про надання послуг митного брокера № 2024/01 від 05.03.2024,договір (контракт) про перевезення № 01/03/24 від 01.03.2024, договір (контракт) про перевезення № б/н від 04.12.2023, інші некласифіковані документи Заявка перев. № 1/24 від 01.03.2024, інші некласифіковані документи Перепустка № 71583 від 08.03.2024, копія митної декларації країни відправлення № 49305368 від 24.12.2023, пакувальний лист (Packing list) № б/н від 22.12.2023, рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) № МЕS230142 від 22.12.2023, декларація про походження товару (Declaration of origin) № МЕS230142 від 22.12.2023, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № DS-19092023-UA від 19.09.2023, копія митної декларації країни відправлення № 00001758 від 24.12.2023.

У подальшому, з метою митного оформлення пропуску товарів позивачем митному органу було надано: проформу №SY230920 від 20.09.2023, коносамент №HYSFA від 31.12.2023, платіжні документи про оплату товару № 2 від 20.10.2023 та № 6 від 04.01.2024, договір на перевезення № 07/2019 від 24.07.2019, проформу №MES230142 від 20.09.2023, коносамент №HYSFA від 31.12.2023, платіжні документи про оплату товару № 4 від 20.10.2023 та №7 від 22.01.2024, договір на перевезення № 07/2019 від 24.07.2019.

Щодо аргументу відповідача, що до митного оформлення надано CMR № 000001 від 05.03.2024, в якій не внесено відомості щодо відправника, не містить дати завантаження, що є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19 травня 1956), суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19 травня 1956 року) вантажна накладна містить такі дані: а) дата і місце складання вантажної накладної; b) ім`я та адреса відправника; с) ім`я та адреса перевізника; d) місце і дата прийняття вантажу до перевезення і передбачене місце його доставки; е) ім`я та адреса одержувача; f) прийняте позначення характеру вантажу і спосіб його упакування та, у випадку перевезення небезпечних вантажів, їх загальновизнане позначення; д) кількість вантажних місць, їх спеціальне маркування і нумерація місць; h) вага вантажу брутто чи виражена в інших одиницях виміру кількість вантажу; і) платежі, пов`язані з перевезенням (провізна плата, додаткові платежі, митні збори, а також інші платежі, що стягуються з моменту укладання договору до доставки вантажу); j) інструкції, необхідні для виконання митних та інших формальностей; к) заява про те, що перевезення здійснюється, незалежно від будь-яких умов, згідно з положеннями Конвенції.

За потреби, вантажна накладна повинна також містити наступні дані: а) заява про те, що перевантаження забороняється; b) платежі, які відправник зобов`язується сплатити; с) сума платежу, що підлягає сплаті при доставці; d) декларована вартість вантажу і сума додаткової цінності його для відправника; е) інструкції відправника перевізнику відносно страхування вантажу; f) погоджений термін, протягом якого повинно бути виконано перевезення; д) перелік документів, переданих перевізнику.

Сторони можуть внести у вантажну накладну будь-яку іншу інформацію, яку вони вважають корисною.

При цьому, незаповнення у графі CMR реквізитів відправника жодним чином не впливає на визначення митної вартості такого товару.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що вказаний реквізит у CMR не впливає на підтвердження числових значень складових митної вартості товарів, оскільки недоліків щодо кількісних та якісних характеристик товару, вказаного у вантажній накладній, митним органом не виявлено, тому така умова не може бути підставою для коригування митної вартості.

Щодо аргументу відповідача, що коносамент до митного оформлення не надавався, суд зазначає таке.

Коносаменти (Bill of lading № HYSFA та № HYSFB) подані декларантом до митного оформлення.

Колегія суддів вважає вказані доводи відповідача безпідставними оскільки у графі 44 митної декларації 24UA33U0, 24UA35U8 вказаний код 0705, під яким міститься документ - Bill of lading № HYSFA та № HYSFB.

Щодо аргументу відповідача, що експортна декларація №00001758 не містить дати експорту. У графах "Торговельна країна", "Країна прибуття" та "Порт відвантаження" вказано однаковий запис UKR. Проте, загальною практикою заповнення експортних митних декларацій Китайської Народної Республіки, що подаються до митного оформлення іншими суб`єктами ЗЕД, де "Порт відвантаження" є польська сторона - зазначається POL, суд зазначає, що вказані обставини жодним чином не свідчать про наявність розбіжностей чи відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, або наявність ознак неавтентичності поданих до митного оформлення документів.

Щодо аргументу відповідача, що договір від 04.12.2023 б/н з Morska Agencja Gdynja Sp. z o.o. (далі - Договір) містить суттєві розбіжності між українською та англійською версіями (зокрема, щодо сторін угоди, в пунктах 10, 11.1, 11.2), не містить банківських реквізитів Клієнта, що не дозволяє однозначно встановити з ким його було укладено та суть договірних відносин, суд зазначає, що вказані обставини жодним чином не свідчать про наявність розбіжностей чи відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, або наявність ознак неавтентичності поданих до митного оформлення документів.

При цьому суд зазначає, що англійська версія договору містить всю необхідну інформацію про домовленість сторін, в тому числі банківські реквізити клієнта, у зв`язку з чим можна однозначно встановити суть договірних відносин.

Щодо аргументу відповідача, що пунктом 2.2 Договору визначено, що надання додаткових послуг здійснюється "згідно заявки Клієнта". Однак, такий документ до митного оформлення не подавався, суд зазначає таке.

Статтею 53 МК України визначений перелік документів, що подаються на підтвердження заявленої митної вартості. Серед зазначеного переліку немає заявок (замовлень) чи будь-яких інших попередніх документів. При цьому, згідно з ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Тому, суд погоджується із позивачем, що заявка не є первинним документом, який містить в собі інформацію про вартість товару. Заявка (замовлення) не має вплив на числові визначення митної вартості.

Щодо аргументу відповідача, що відповідно до п. 3.2 Договору, оплата послуг здійснюється клієнтом протягом 3 банківських днів починаючи з дати виставлення рахунку. Фактура FSZ/04/0015/02/24 виставлена 12.02.2024, тобто термін сплати за рахунком вже настав, однак платіжні документи про його сплату декларантом не подавалися. Додана сума транспортних витрат (60398,71 грн) не відповідає розрахунковій сумі транспортних витрат відповідно до поданих документів (62010,94 грн), суд зазначає таке.

Перевезення вантажів з м. Нінбо, Китай до м. Гданськ, Польща здійснювалось експедитором "Morska Agencja Gdynia Sp. z o.o. на підставі Договору транспортного експедирування від 04.12.2023, укладеного з ФОП ОСОБА_1 .

Згідно з рахунком-фактурою № FSZ/04/0015/02/24 від 12.02.2024 р вартість послуг "Morska Agencja Gdynia Sp. z o.o. з перевезення вантажів становить 14 773,96 PLN.

Згідно з банківської виписки 14.02.2024 зазначені послуги були оплачені ФОП ОСОБА_1

ФОП ОСОБА_1 уклала з експедитором ТОВ «ВВ-АТЛАНТ» договір про надання транспортно-експедиційних послуг з організації перевезень вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні від 24.07.2019 № 01/03/24.

Між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «ВВ-АТЛАНТ» 01.03.2024 складена Заявка №1/24 про перевезення вантажу з м. Гданськ (Польща) до м. Новояворівськ (Україна). Вартість перевезення 33500,00 грн, з яких вартість транспортних послуг по маршруту м. Гданськ (Польща) - м/п Краківець(Україна) - 32000,00 грн.

Експедитор ТОВ «ВВ-АТЛАНТ» виставив ФОП ОСОБА_1 рахунок на оплату від 06.03.2024 № ТР05/03-01 про оплату транспортних послуг вартістю 33500,00 грн.

З наведеного вбачається, що надані декларантом документи є належними доказами розміру витрат на перевезення, а тому відповідач неправомірно їх проігнорував.

Вказані обставини жодним чином не свідчить про наявність розбіжностей чи відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем надано усі необхідні документи, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Ціна товару була визначена позивачем згідно з умовами контракту.

У той же час обставини, якими мотивоване рішення митного органу про необхідність витребування додаткових документів є необґрунтованими, оскільки надані документи у сукупності підтверджують визначену митну вартість товару позивачем (декларантом) за першим методом визначення митної вартості.

Відповідач не надав доказів на спростування визначеної позивачем вартості товару, а саме по собі зазначення митним органом у спірному рішенні про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу її визначення.

Встановлені судом фактичні обставини свідчать про відсутність у відповідача фактичних підстав для коригування заявленої декларантом митної вартості товарів, а саме коригування митної вартості є необґрунтованим.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 520/10386/2020 в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган обов`язково повинен зазначити докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості за шостим (резервним) методом. Тобто, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, контролюючий орган повинен також зазначити докладну інформацію і джерела, які ним використовувалися.

Відповідно до оскаржених рішень митний орган скоригував митну вартість товару із застосуванням резервного методу визначення її митної вартості та на підставі митної декларації МД від 30.12.2023 № 23UA28U8, від 19.09.2023 № 23UA03U2.

Проте в оскаржених рішеннях відповідач не вказує будь-яких джерел та інформації, якими керувався при визначенні митної вартості товару, окрім номеру, дати та ціни взятої за основу митної декларації.

Верховний Суд у постанові від 29.09.2020 по справі № 520/7041/19 звернув увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервним методом.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає необґрунтованим висновок митного органу про те, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності та не міститься всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

А тому, як наслідок, рішення відповідача про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення є протиправними та підлягають скасуванню.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Львівської митниці слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Львівської митниці залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року у справі № 380/6606/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді О. І. Мікула
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 30 січня 2025 року.