Справа № 522/21000/24
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2025-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2025 р.м. ОдесаСправа № 522/21000/24

Головуючий в 1 інстанції: Ковтун Ю.І. Дата і місце ухвалення: 25.12.2024р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційної скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 25 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м.Одеси з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив: скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06.10.2024р. по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП №АВ/19976, якою було накладено на громадянина ОСОБА_1 штраф у сумі 17 000 грн. та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - повернуто позивачу.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом обставин справи та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу від 25.12.2024 р. та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що судом першої інстанції в ухвалі без руху від 05.12.2024р. визначено два недоліки щодо необхідності сплати судового збору та викладення поважних підстав для поновлення строку звернення до суду.

Апелянт звертає увагу, що в оскаржуваній ухвалі від 25 грудня 2024 року про повернення позову, судом вірно визнано факт сплати судового збору позивачем, проте помилково не надано жодної оцінки новим доводам позивача щодо поважності підстав пропуску строку звернення до суду як то: обов`язку саме відповідача своєчасно надіслати спірну постанову, що виключним чином вплинуло на строк звернення до суду; помилковості висновку суду, що про інформованість про протокол адміністративного правопорушення від 02.10.2024 могла спростувати поважність причин пропуску позивачем строку звернення до суду з врахуванням фактичних обставин даної справи; здійснення позивачем дій щодо захисту свого права в обтяжливих умовах воєнного стану: повітряних тривог та обстрілів, які безумовно впливали на витрати часу для зазначених дій.

Апелянт наголошує, що надважливим є те, що можливість своєчасного звернення для захисту своїх прав позивачем прямо залежить від належних дій відповідача, що вбачається з наступного.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції визначив новий недолік щодо відсутності розрахункового документу на оплату кур`єрської доставки, не надаючи жодної можливості позивачу у наданні доводів та доказів щодо зазначеного, чим грубо порушив приписи КАС України.

На думку апелянта, представник позивача усунув недоліки, які попередньо визначив суд, а отже суд мав оцінювати доводи позивача в рамках своїх зауважень, а не шукати спосіб будь-яким чином повернути позовну заяву, визначаючи нові формальні недоліки без надання права для їх усунення.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підстав п.1 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 06 грудня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, було залишено без руху та надано позивачу строк 10 днів з дня вручення зазначеної ухвали для усунення недоліків поданої позовної заяви.

В вище зазначеній ухвалі про залишення позовної заяви без руху, визначено детальний перелік недоліків позовної заяви, а також спосіб, порядок і строк їх усунення.

Зокрема, було зазначено про необхідність доплатити судовий збір у розмірі 605,60 гривень, на підтвердження чого надати суду оригінал відповідної квитанції (платіжного доручення), а також враховуючи, що підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, вказані представником позивача, є неповажними, позивачу було запропоновано зазначити інші підстави для поновлення строку на звернення до суду з даним позовом.

На виконання вказаної ухвали суду, 18.12.2024р. надійшла сформована в системі «Електронний суд» заява представника позивача, до якої надано квитанцію по сплату судового збору у розмірі 605,60 гривень.

Також, на обґрунтування пропуску строку у заяві зазначено, що оскаржена постанова по справі про адміністративне правопорушення не направлялася відповідачем на адресу позивача засобами поштового зв`язку, а була вручена позивачу у вечорі останнього дня її оскарження 15.10.2024, тобто з грубим порушенням вимог встановленого ст.285 КУпАП строку на її вручення. Позивач отримав оскаржену постанову напередодні завершення 10 строку на її оскарження в день спливу строку. Також зазначив, що обставинами, які об`єктивно обтяжували можливість оскарження позивачем винесеної відносно нього постанови перш за все є загальновідомі обставини, які не підлягають доведенню оголошення воєнного стану на території України та похідні від цього обмеження звичайної життєдіяльності людей, зокрема оголошені на території Одеської області повітряні тривоги протягом періоду часу з 06.10.24 по 04.11.24. Не маючи необхідної фахової освіти та відповідного досвіду, а тим більше не будучи ознайомленим з текстом оскарженої постанови, яку фактично отримав по завершенні встановленого Законом строку на її оскарження, позивач не міг оскаржити її у цей строк, а тому для з`ясування підстав щодо її законності звернувся протягом 8 днів за правовою допомогою до адвоката, який у встановлений Законом 10 денний строк з дня такого звернення звернувся з позовом до суду.

Розглянувши надані позивачем документи, суд першої інстанції дійшов висновку, що вказані в заяві підстави для поновлення строку звернення до суду не є поважними, а тому ухвалою від 25.12.2024р. повернув позов позивачу.

Надаючи правову оцінку ухвалі суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно зі ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Таким чином, процесуальним законодавством передбачений обов`язок суду встановлювати факт дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду та у випадку його пропуску за відсутності заяви про поновлення пропущеного строку звернення, або якщо наведені в такій заяві підстави визнаються судом неповажними, суд залишає таку позовну заяву без розгляду, не розглядаючи справу по суті позовних вимог.

Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.10.2024р. начальником адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 лейтенантом ОСОБА_2 відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП № АВ/18965. У протоколі є підпис ОСОБА_1 про те, що йому роз`яснено його права та обов`язки, а також повідомлено про те, що розгляд справи відносно нього відбудеться 06.10.2024р. о 20:00 год у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за відповідною адресою.

06.10.2024р. т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 винесено постанову № АВ/19976 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП. Згідно цієї постанови на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. У вказаній постанові є відмітка та підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме про те, що копію постанови позивач особисто отримав 15.10.2024 р.

Як вбачається з матеріалів справи, разом із позовною заявою позивачем було подано клопотання про поновлення строку звернення до суду. Позивач, зокрема, посилався на те, що про існування постанови № АВ/19976 від 06.10.2024 йому стало відомо лише ввечері останнього дня її оскарження 15.10.2024р.. Не маючи фахової юридичної освіти та досвіду у захисту своїх інтересів в суді позивач без правової допомоги фахівця в галузі права не мав можливості скласти позов та навести в ньому доводи на свою користь і таку можливість він набув, коли звернувся за правовою допомогою в АО «ІНТЕЛЛЕКС», з яким 23.10.2024 уклав договір про надання правової (правничої) допомоги, після чого протягом 10 днів від цього дня була складена позовна заява та направлена до суду.

Разом з тим суд першої інстанції такі доводи позивача визнав не поважними, з чим погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

В свою чергу як було вище зазначено, позивач 02.10.2024 р. був присутні під час складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП № АВ/18965, в якому було повідомлено позивача що розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності відбудеться 06.10.2024 р., про що ОСОБА_1 поставив свій підпис та отримав відповідну копію протоколу.

З аналізу встановлених обставин, колегія суддів вважає, що з 02.10.2024р. позивач ОСОБА_1 мав розуміти про те, що він не маючи фахової юридичної освіти та досвіду у захисті своїх інтересів буде потребувати правової допомоги фахівця в галузі права, а тому такі доводи апелянта про те, що саме з 23.10.2024 р., з дати коли позивач уклав договір з адвокатом, слід відраховувати 10-ти денний строк звернення до суду є безпідставними, оскільки позивач з 02.10.2024 р. тільки через 21 день звернувся за правовою допомогою, що свідчить лише про момент коли він почав діяти та не свідчить про поважність причин пропуску строку.

При цьому, встановленим є факт, який не заперечується позивачем, що копію оскаржуваної постанови останній отримав саме 15.10.2024р., а отже останнім 10-им днем на оскарження спірної постанови є 25.10.2024 р., однак позивач не дотримався 10-ти денного строку звернення до суду з позовом з моменту отримання спірної постанови.

Колегія суддів, як і суд першої інстанції, не приймає посилання позивача на поважність причин пропуску строку звернення до суду, такі як оголошення воєнного стану на території України та оголошення на території Одеської області повітряні тривоги, оскільки Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку у всіх абсолютно випадках. Посилання позивача на довготривалі повітряні тривоги також не можуть бути основною та поважною причиною для поновлення строку звернення до суду, оскільки повітряні тривоги не мали постійного характеру. Також повітряна тривога, відсутність електрозабезпечення, неможливість використання транспорту, ракетна чи інше збройне ураження території, що не підкріплені поясненнями та доказами, підтверджуючими неможливість звернення до суду у передбачений процесуальним законом строк не може бути підставою для поновлення строку у всіх абсолютно випадках (Правові позиція аналогічного змісту викладена Верховним Судом в ухвалі від 10 березня 2023 року у справі №540/1285/22, від 02.03.2023 по справі №540/1285/22, від 21 липня 2022 року справа №127/2897/13-ц, від 10 березня 2023 року справа №540/1285/22 та постанові від 03 листопада 2022 року справа № 560/15534/21).

Крім того, апелянт свою позицію обґрунтовує тим, що надважливим є те, що можливість своєчасного звернення для захисту своїх прав позивачем прямо залежить від належних дій відповідача, а тому звертає увагу на порушення з боку відповідача щодо не направлення оскаржуваної постанови позивачу в строки встановлені законодавством.

Апелянт наголошує, що оскаржена ним постанова по справі про адміністративне правопорушення не направлялася відповідачем на адресу позивача засобами поштового зв`язку, адже на неї відсутні відповідні відмітки про це, а була вручена позивачу у вечері останнього дня її оскарження 15.10.2024р., тобто з грубим порушенням вимог встановленого ст.285 КУпАП строку на її вручення, а тому внаслідок такої протиправної бездіяльності відповідача було повністю унеможливлено позивача у своєчасному оскарженні винесеної відносно нього постанови.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про допущені відповідачем порушення, а саме не направлення спірної постанови від 06.10.24р. позивачу засобами поштового зв`язку, у зв`язку із чим останній пропустив строк на її оскарження, - оскільки як вірно зазначив суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, позивач звернувся до суду з позовом з пропуском 10-ти денного строку з моменту отримання спірної постанови, а не з моменту її винесення.

В свою чергу як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 отримавши спірну постанову 15.10.2024 р. мав строк до 25.10.2024 р. для звернення до суду з позовом, однак лише 04.11.2024 р. позовна заява була передана кур`єрській службі та надійшла до суду лише 25.11.2024 р.

При цьому, щодо направлення позовної заяви кур`єрською службою, колегія суддів дослідила наявну в матеріалах справи накладну "Кур`єрсько-Почтовий Сервис" та встановила, що датою відправлення на накладній "Кур`єрсько-Почтовий Сервис" зазначено " 04.11.2024 року, 16.10 год.", тобто зазначене поштове відправлення було передано кур`єру за адресою м.Одеса, вул. В.Арнаутська, 19 адвокатом - 04.11.2024 р., однак надійшло до Приморського районного суду м.Одеси за адресою м.Одеси, вул. Балківська, 33 лише 25.11.2024 р.. Тобто протягом 21 дня кур`єром здійснювалась доставка, що викликає об`єктивні сумніви у колегії суддів щодо належності цієї кур`єрської доставки, з огляду на наступні обставини.

Так в цій накладній "Кур`єрсько-Почтовий Сервис" не міститься жодних печаток відповідальної особи, хоча це передбачено бланком самої накладної. Крім того, до цієї накладної дійсно не надано відповідного розрахункового документа, а тому згідно позиції Верховного Суду викладеної в ухвалі від 21.12.2019 року по справі №910/6447/18, така накладна не може вважатися належним доказом подання позову у день, зазначений на відповідній накладній. В свою чергу апелянтом до апеляційної скарги не надано доказів на спростовування такої позиції суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі, апелянт звертає увагу, що суд першої інстанції повертаючи позов безпідставно в своїй ухвалі зазначив про такий недолік, як надання накладної служби кур`єрської доставки без відповідного розрахункового документа, однак колегія суддів не приймає такі доводи апелянта, оскільки зазначені обставини не слугували самостійною підставою для повернення позовної заяви, а лише були встановлені судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали, а підставою для повернення позовної заяви є встановлений факт пропуску позивачем 10-ти денного строку звернення до суду з моменту отримання копії оскаржуваної постанови.

Крім того, колегія суддів зазначає, що при вирішенні питання пропуску строку звернення з позовом до суду та питання поновлення такого строку, суд зобов`язаний надати оцінку усім наданим до справи доказам та доводам сторони, в тому числі такому доказу, як накладна "Кур`єрсько-Почтовий Сервис", яка на думку позивача свідчить про дату відправки до суду позовної заяви.

Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, якими врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що були наявні підстави для повернення позовної заяви, оскільки оскаржувану постанову № АВ/19976 від 06.10.2024 р. отримано позивачем особисто 15.10.2024 р., позивач до 25.10.2024 р. до суду у встановлений строк з позовом не звернувся, а наведені підстави його пропуску не є поважними.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду, визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджується належними доказами.

Таким чином, позивач при зверненні до суду повинен довести факт наявності об`єктивних перешкод (непереборних обставин) які були поважною причиною пропуску, встановленого законом строку звернення до суду та/або довести факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом встановленого строку від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Натомість позивач таких обставин не навів, як і не надав доказів, які б вказували на поважні причини пропуску строку звернення до суду з позовом. Судом також не знайдено інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що поважних причин пропуску позивачем строку звернення до суду з цим позовом не встановлено, а отже є підстави для повернення позовної заяви.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність доводів, якими мотивоване судове рішення, зводяться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дають підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, а тому, відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, 316, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку, у відповідності до ч.2 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 29 січня 2025 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук