Справа № 569/15374/24
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2025-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 рокуЛьвівСправа № 569/15374/24 пров. № А/857/24599/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Кухтея Р. В., Шевчук С. М.;

за участю секретаря судового засідання Демидюк О. В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 17 вересня 2024 року у справі № 569/15374/24 (головуючий суддя Панас О. В., м. Рівне, повний текст судового рішення складено 17.09.2024) за позовом ОСОБА_1 до Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради, інспектора з паркування Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради Кошелюк Вікторії Андріївни про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

19 серпня 2024 року Рівненським міським судом Рівненської області зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради, інспектора з паркування Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради Кошелюк Вікторії Андріївни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії RVN 044304 від 11.07.2024 року.

В обґрунтування вимог позовної заяви зазначено, що інспектор з паркування в постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності зазначила, що особа, яка керувала автомобілем ХОNDA HRV, 10.07.2024 року о 15-14 год. за адресою: вул. Гетьмана Мазепи 20, місто Рівне порушила вимоги дорожнього знаку та здійснила зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим порушила пункту 15.9 Правил дорожнього руху та вимог та ч.3 ст.122 КпАП України. Постанова RVN 044304 є незаконною та недоведеною, винесена із порушенням вимог адміністративного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17 вересня 2024 року в позові відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивачем - ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою закрити провадження у справі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що для притягнення особи до відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП необхідно встановити факт не тільки порушення відповідного пункту ПДР, а й наслідки у вигляді створення перешкоди дорожньому руху або загрозі безпеці руху. Відповідачами не надано замірів відстані від краю перехрещуваної проїзної частини до автомобіля позивача, а отже відсутні належні докази вчинення правопорушення. Крім того, апелянт вказує, що суд першої інстанції не надіслав йому ні ухвали про відкриття провадження ні оскаржуваного рішення суду.

Представник Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради в судовому засіданні суду апеляційної інстанції проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив відмовити в її задоволенні.

Інші учасники справи явки уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, хоча були належно повідомлені про дату, місце і час судового засідання.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлено, що постановою серії RVN № 044304 від 11.07.2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 680 грн.

Згідно вказаної постанови, 10.07.2024 року о 15:14 год. за адресою вулиця Гетьмана Мазепи, 20, м. Рівне, Рівненська область, інспектором з паркування Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради Кошелюк В.А. було зафіксовано порушення правил зупинки транспортного засобу та встановлено, що особа яка керувала автомобілем (водій) Ноnda НRV д.н.з НОМЕР_1 порушила правила зупинки, а саме: здійснила зупинку транспортного засобу на перехресті та створила перешкоду дорожньому руху, чим порушила п. 15.9 «ґ» ПДР України та ч.3 ст. 122 КУпАП.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно зі ст.9 КУпАП правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху (далі ПДР України) та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п.1.9. ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 15.9 «ґ» ПДР України визначено, що зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м. від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Частиною 3 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за, зокрема, порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з приписами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У позовній заяві позивач не заперечує факту вчинення порушення, однак вказує, що належних доказів, якими зафіксовано момент вчинення правопорушення, відповідачем не надано, а тому оскаржувана постанова відносно нього складена неправомірно.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та зокрема довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Як вбачається з матеріалів фотозйомки, наявних в матеріалах справи, позивач вчинив інкриміноване правопорушення здійснивши зупинку на перехресті (а.с. 28-31).

Ці фотознімки, містять географічні координати, а також дату, час (момент) та місце розташування транспортного засобу.

Згідно з оскаржуваною постановою, 10.07.2024 року о 15:14 год. за адресою вулиця Гетьмана Мазепи, 20, м. Рівне, Рівненська область, інспектором з паркування Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради Кошелюк В.А. було зафіксовано порушення правил зупинки транспортного засобу та встановлено, що особа яка керувала автомобілем (водій) Ноnda НRV д.н.з НОМЕР_1 порушила правила зупинки, а саме: здійснила зупинку транспортного засобу на перехресті та створила перешкоду дорожньому руху, чим порушила п. 15.9 «ґ» ПДР України та ч.3 ст. 122 КУпАП.

Отже, наявність події адміністративного правопорушення, яке виявилось у здійсненні зупинки на перехресті, чим створено перешкоду дорожньому руху, підтверджена наявними в матеріалах справи доказами, а отже постанова серії RVN № 044304 від 11.07.2024 року винесена правомірно та не підлягає скасуванню.

При цьому, як вбачається з постанови, уповноваженою особою встановлено час, дату, місце та особу правопорушника, фактичні обставини скоєного правопорушення, вимоги закону, які порушено, кваліфікацію дій особи та накладене стягнення, тобто виконано всі вимоги, передбачені КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні заміри відстані, слід зазначити наступне.

Згідно пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Отже, доводи апелянта не заслуговують на увагу з тих підстав, що в даному випадку здійснення замірів не передбачено законом.

Щодо доводів апелянта про те, що суд першої інстанції не направив їй ні ухвали про відкриття провадження, ні оскаржуваного рішення суду, слід зазначити, що дійсно в матеріалах справи відсутні докази надіслання позивачу ухвали про відкриття провадження та оскаржуваного рішення суду, однак такі процесуальні порушення не можуть самі по собі бути достатньою підставою для скасування вірного по суті рішення суду.

ОСОБА_1 є позивачем у справі, а отже знала про розгляд Рівненським міським судом Рівненської області її позовної заяви, мала можливість ознайомитись з матеріалами справи, крім того оскаржила рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, а отже дізналась про прийняте за її позовною заявою рішення суду.

Виходячи з наведеного, апелянтом не наведено достатніх доводів для задоволення апеляційної скарги, а тому відсутні підстави для зміни чи скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 241, 250, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 17 вересня 2024 року у справі № 569/15374/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 30.01.2025