Справа № 320/5656/20
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2025-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

29 січня 2025 року Справа № 320/5656/20
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової розглянув матеріали адміністративної справи № 320/5656/20 за позовом ОСОБА_1 (надалі - позивач; реєстрація: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Кабінету Міністрів України (надалі - відповідач 1; вул.Грушевського 12/2, м.Київ, 01008), Прем`єр-міністра України Шмигаля Дениса Анатолійовича про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, постановив ухвалу.

06.07.2020 вх.5841/20 позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду звернувся з позовом до Кабінету Міністрів України, Прем`єр-міністра України Шмигаля Дениса Анатолійовича, просить:

- визнати протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 (особи з інвалідністю війни) від 23.06.2020, яке подане через Урядовий контактний центр реєстраційний № ФИ-10827672 та порушенням ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод;

- визнати протиправною бездіяльність Прем`єр-міністра України Шмигаля Дениса Анатолійовича щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 (особи з інвалідністю війни) від 23.06.2020, яке подане через Урядовий контактний центр реєстраційний № ФИ-10827672 та порушенням ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод;

- визнати протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України щодо не вжиття відповідних заходів реагування за обставинами та фактами, викладеним у зверненні ОСОБА_1 (особи з інвалідністю війни) від 23.06.2020, яке подане через Урядовий контактний центр реєстраційний № ФИ-10827672 та порушенням ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод;

- визнати протиправною бездіяльність Прем`єр-міністра України Шмигаля Дениса Анатолійовича щодо не вжиття відповідних заходів реагування за обставинами та фактами, викладеними у зверненні ОСОБА_1 (особи з інвалідністю війни) від 23.06.2020, яке подане через Урядовий контактний центр реєстраційний № ФИ-10827672 та порушенням ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод;

- визнати протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України щодо не надання роз`яснення порядку оскарження прийнятого рішення у відповіді Управління з питань роботи із зверненнями громадян Секретаріату Кабінету Міністрів України згідно вимог ст. 15 Закону України Про звернення громадян;

- визнати протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України щодо не надання відповіді на звернення ОСОБА_1 (особи з інвалідністю війни) від 23.06.2020, яке подане через Урядовий контактний центр реєстраційний № ФИ -10827672 за підписом Прем`єр-міністра України Шмигаля Дениса Анатолійовича та порушенням ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод;

- зобов`язати Кабінет Міністрів України повторно розглянути звернення ОСОБА_1 (особи з інвалідністю війни) від 23.06.2020, вжити заходів реагування з урахуванням обставин встановленим судом та подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення;

- зобов`язати Прем`єр-міністра України Шмигаля Дениса Анатолійовича повторно розглянути звернення ОСОБА_1 (особи з інвалідністю війни) від 23.06.2020, вжити заходів реагування з урахуванням обставин встановленим судом та подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

24.01.2025 суд залишивши позовну заяву без руху для усунення недоліків: обґрунтування змісту і характеру порушеного права кожним із обраних відповідачів; надання обґрунтованого клопотання про залучення третіх осіб на стороні позивача чи відповідача; повідомлення чи подавались інші звернення через Урядовий контактний центр, окрім 23.06.2020.

Відповідно до вимог ДСТУ (згідно з наказом ДП «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 01.07.2020 № 144 з 01.09.2021 набрав чинності національний стандарт ДСТУ 4163:2020 «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів») у разі, коли документ містить більше десяти додатків, складають опис, а у відмітці про наявність додатків зазначають (додатки: згідно з описом на … арк). Відмітку про наявність додатків (п.5.21 ДСТУ 4163:2020), повну назву яких наводять переважним чином у тексті супровідного листа, оформлюють після тексту листа перед підписом. Якщо документ має додатки, повні назви яких не наведено у тексті документа, то ці назви потрібно зазначити у відмітці про наявність додатків, із зазначенням кількості аркушів у кожному додатку та кількості їх примірників. Якщо до документа додають інший документ, що має додатки, то відмітку про наявність додатків оформлюють як у прикладі (Додаток: лист Укрдержархіву від 20.09.2013 № 595/04-12 і додаток до нього, всього на 20 арк. в 1 прим).

27.01.2025 вх.№3768/25 позивач надав до суду заяву на усунення недоліків (з переліком 97 додатків без зазначення аркушів кожного додатка усупереч вимог ДСТУ 4163:2020 - у первинній редакції адміністративного позову додатки: копія паспорта до довідки про РНОКПП, копія посвідчення, копія звернення від 23.06.2020, копія відповіді Управління з питань роботи із зверненнями громадян Секретаріату КМУ, інформація щодо відкритих справ ЄСПЛ), проте суб`єктний склад адміністративного позову залишив у попередній редакції, не визначив відповідачем Секретаріат КМУ і не надав інших звернень.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт під час здійснення ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст.4 КАС України).

Особа повинна докладати зусиль для усунення недоліків або інформування суду про свою позицію щодо встановлених судом недоліків під час винесення ухвали про залишення без руху. Такий підхід відповідатиме принципу добросовісності (поваги до суду та інших учасників справи), а також принципу заборони зловживання процесуальними правами (висновки у постанові Верховного Суду від 10 січня 2024 року у справі №280/3193/23).

Добросовісною вважається поведінка, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Поведінкою, що суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них (висновки Верховного Суду у справі № 357/11125/22).

Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, що є протилежними тим, що переслідує позитивне право (постанова Верховного Суду від 23 листопада 2023 року у справі № 381/4598/21).

Верховний Суд у справі №440/7433/21 зазначив, що у частині другій статті 45 КАС України наведений перелік дій, що можуть бути визнані судом зловживанням процесуальними правами, який, однак, не є вичерпним, оскільки суд може визнати таким зловживанням також інші дії, які мають відповідну спрямованість і характер.

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача (ч.1 ст.51 КАС України). Якщо позов поданий не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі (ч.2 ст.51 КАС України).

Відповідно до п.4 частини 5 статті 160 КАС України у позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги до кожного із відповідачів.

Згідно з частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, на звернення до адміністративного суду, якщо особа вважає, що суб`єктом владних повноважень порушені права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. Позивач у порушення п.4, 5, 9 частини 5 статті 160 КАС України не зазначив про захист якого саме права чи охоронюваного законом інтересу просить щодо втручання кожного із обраних співвідповідачів.

Позивач у редакції адміністративного позову від 25.01.2025, що поданий через підсистему ЄСІТС (реєстрація 27.01.2025 №3768/25) стверджує на сторінці 7 (одночасно використана позивачем однина і множина без конкретизації змісту порушеного права чи прав): «прав Позивача є порушеними правоохоронними органами України», які не визначені відповідачем у цій справі.

ВПВС у справі № 990/150/23 у п.28 постанови зазначає: реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 5 КАС України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту; п.33 - звертаючись до суду, позивач самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлений позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права; п. 37 зміст позовних вимог - це максимально чітко і зрозуміло сформовані визначення способу захисту порушеного права, свободи чи інтересу у прохальній частині позову; п.43 - формулювання прохальної частини позову із зазначенням альтернатив можливих способів захисту порушеного права є таким, що не відповідає положенням КАС України.

Позовні вимоги сформовані щодо протиправної бездіяльності Кабінету Міністрів України у звязку з неналежним розглядом звернення ОСОБА_1 , проте позивач не вказав до яких повноважень саме Кабінету Міністрів України чи Прем`єр-міністра належать питання розгляду звернень громадян.

Якщо вирішення питання, порушеного у зверненні, не належить до повноважень Прем`єр-міністра, Першого віце-прем`єр-міністра, віце-прем`єр-міністрів, Державного секретаря Кабінету Міністрів, міністра, який не очолює міністерство, Секретаріат Кабінету Міністрів надсилає звернення протягом п`яти днів за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється авторові (ч. 4 § 158 Регламенту КМУ).

У позовній заяві не зазначені обставини щодо компетенції Прем`єр-міністра та КМУ у спірних правовідносинах.

Великою Палатою Верховного Суду у справі №640/7310/19 (ЄДРСР 94394125) зазначено: особа, яка вважає, що порушені її права, свободи чи інтереси, і яка у зв`язку із цим звертається за їх захистом до адміністративного суду, має зазначити в позовній заяві: хто, який саме суб`єкт владних повноважень (а якщо відповідачем може бути суб`єкт господарювання, то який саме) порушив її права чи інтереси, яким чином, якими діями (рішенням, бездіяльністю) відбулося втручання в її права, які саме права були порушені, чи належать вони позивачу, які обставини про це свідчать.

Звернення (у додатку до позовної заяви - реєстраційний № ФИ-10827672) скероване до Секретаріату КМУ, який не визначений відповідачем у справі.

Відповідно до пп. 33 п. 17 Положення про Секретаріат Кабінету Міністрів України до повноважень Секретаріату Кабінету Міністрів України належить організація та здійснення в установленому порядку розгляду звернень громадян, адресованих Кабінету Міністрів України, Прем`єр-міністру України, Першому віце-прем`єр-міністру України, віце-прем`єр-міністрам України. Згідно з параграфом 158 глави 3 розділу 14 Регламенту Кабінету Міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.07.2007 №950 звернення громадян, адресовані Кабінетові Міністрів, Прем`єр-міністрові, Першому віце-прем`єр-міністрові, розглядаються відповідно до Закону України «Про звернення громадян» та у порядку, встановленому Регламентом. Секретаріат Кабінету Міністрів опрацьовує звернення громадян та готує пропозиції для розгляду Прем`єр-міністром, Першим віце-прем`єр-міністром для прийняття рішення щодо порушеного питання.

Відповідно до ч.2 §18 Регламенту Кабінету Міністрів України у засіданні Кабінету Міністрів відповідно до закону можуть брати участь народні депутати України, Уповноважений Верховної Ради з прав людини, Голова Національного банку або його заступник, Голова Антимонопольного комітету та уповноважений Президентом України представник, а також Генеральний прокурор України або його заступник. Відповідно до ч.1 § 150 Генеральний прокурор України та його заступники мають право брати участь у засіданнях Кабінету Міністрів. Для інформування Генерального прокурора про день, час і місце проведення засідання Кабінету Міністрів Секретаріат Кабінету Міністрів надсилає йому проект порядку денного засідання. Прем`єр-міністр невідкладно приймає Генерального прокурора України у разі його звернення (ч.2 §150). У разі коли питання, що потребує вирішення, належить до компетенції центрального органу виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів через відповідного міністра, доручення Прем`єр-міністра надається такому міністрові (ч.2 § 9) (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/950-2007-%D0%BF#Text).

На прокуратуру покладаються такі функції: 1) підтримання державного обвинувачення в суді; 2) представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом та главою 12 розділу III Цивільного процесуального кодексу України; 3) нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство; 4) нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/1697-18#Text).

Згідно з ч. 4 ст. 161 КАС України передбачений обов`язок позивача додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача.

Верховний Суд у постанові №822/2852/17 наголосив, що кожен громадянин України, який вважає, що його права чи законні інтереси порушені суб`єктами управлінської діяльності, має право звернутися зі скаргою на такі дії до спеціально уповноваженого органу державної влади. У разі якщо питання, порушені в одержаному зверненні органом державної влади, не входять до його повноважень, останній у встановлений законом строк повинен переслати скаргу за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. Однак норми Закону №393/96-ВР не поширюються на скарги та заяви, порядок розгляду яких встановлений спеціальними законами. За правилами статей 303 - 309 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування, здійснюється слідчим-суддею, а отже керівництво Генеральної прокуратури не наділене законом правом на розгляд скарг на дії працівників прокуратури, що вчинені у рамках досудового розслідування (ЄДРСР 85934006).

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 18 січня 2023 року у справі №826/10888/18 висновує: саме по собі порушення процедури прийняття акту не повинно породжувати правових наслідків для його правомірності, крім випадків, прямо передбачених законом. Виходячи з міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акту необхідно розуміти не як вимоги до самого акту, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на його прийняття.

Матеріали адміністративного позову не містять відомостей про хід, процедури опрацювання звернення ОСОБА_1 інших, окрім скерування (пересилання) за належністю отриманого звернення від 23.06.2020, яке подане через Урядовий контактний центр (реєстраційний № ФИ-10827672).

Офіс Генерального прокурора та/або інший правоохоронний орган не визначений учасником цієї справи.

Верховний Суд 29.01.2024 у справі №560/5937/22 наголосив: в адміністративному судочинстві для залучення до справи осіб, чиїх прав та обов`язків може стосуватися судове рішення, та з метою офіційного та повного з`ясування всіх обставин у справі, діє інститут третьої особи. Інститут третьої особи спрямований на створення умов для захисту прав, свобод та інтересів такої особи, які можуть бути порушені під час вирішення спору між позивачем і відповідачем за відсутності третьої особи. Участь третьої особи сприяє всебічному розгляду справи, зібранню більшої кількості доказів, правильному вирішенню справи, запобігає ситуації, коли у справах з одних правовідносин ухвалюються протилежні за змістом рішення.

За правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах від 24.06.2008 у справі № 2/164-35/246 та від 30.03.2016 у справі № 814/3015/14, судове рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд під час визначення його прав і обов`язків.

Право на судовий захист забезпечується конституційними гарантіями здійснення правосуддя судами, утвореними на підставі Конституції України, та у визначеному законом порядку. Судовий захист вважається найбільш дієвою гарантією відновлення порушених прав і свобод людини і громадянина. Судовий захист передбачає здійснення правосуддя з метою захисту або відновлення порушених оспорюваних прав і свобод. Право на судовий захист не є абсолютним, однак держава має забезпечити доступ до правосуддя в такий спосіб або такою мірою, щоб саму суть цього права не було порушено. Реалізація принципу верховенства права, права кожного на судовий захист можлива лише при реальному дотриманні конституційних приписів щодо незалежності суддів, що містять юридичні гарантії, спрямовані на запобігання будь-якому впливу на суддю та судову владу (https://ccu.gov.ua/storinka-knygy/439-pravo-na-sudovyy-zahyst).

В позовній заяві згідно ст.160 КАС України зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів (ч.4); виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (ч.5); у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача (ч.9).

Згідно з частиною 2 статті 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Відповідно до частини 1 статті 169 КАС України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.2, 49, 121, 160, 161, 169, 241, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити строк для усунення недоліків за адміністративним позовом ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Надати позивачеві для усунення недоліків позовної заяви додатково п`ять днів з дати отримання копії ухвали.

Позивачем недоліки можуть бути усунуті шляхом надання: обгрунтування змісту і характеру порушеного права позивача втручанням кожного із обраних співвідповідачів; редакції позовної заяви із зазначенням належного суб`єктного складу; обгрунтованих клопотань щодо складу учасників справи; опису додатків із зазначенням кількості аркушів.

У разі невиконання вимог ухвали позовна заява буде повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з дати підписання та не оскаржується.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

СуддяЛариса ТРОФІМОВА