Справа № 200/5729/24
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2025-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року справа №200/5729/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Геращенко І.В., Гаврищук Т.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2024 року у справі № 200/5729/24 (головуючий І інстанції Крилова М.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В:

19 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про: визнання протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області що полягають у відмові здійснити помісячний розрахунок, нарахування та виплати ОСОБА_1 на підставі Закону України Про компенсацію громадян втрати частини доходів у зв`язку з порушення строків виплати №2050 компенсацію за втрату частини пенсії за весь час прострочення, у зв`язку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії у розмірі 117519.30 грн за період з 01 грудня 2019 року по 05 червня 2024 року (день з якої розпочалась виплата перерахованої пенсії); зобов`язання Головне управління пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити помісячний розрахунок, нарахування та виплату ОСОБА_1 на підставі Закону України Про компенсацію громадян втрати частини доходів у зв`язку з порушення строків виплати №2050 компенсацію за втрату частини пенсії за весь час прострочення, у зв`язку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії у розмірі 117519.30 грн за період з 01 грудня 2019 року по 05 серпня 2024 року (день з якої розпочалась виплата перерахованої пенсії). (відповідно до уточнених позовним вимог)

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію по інвлідності, призначену відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-ХП.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2023 року в справі №200/6940/23 у червні 2024 року перерахунок пенсії з 01.12.2019 року та розмір перерахованої пенсії склав 32 737,08 грн, яку відповідач почав виплачувати з серпня 2024 року.

04.08.2024 року позивач звернувся із заявою в якій просив нарахувати та виплатити компенсацію за втрату частини пенсії за весь час прострочення, у зв`язку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії в розмірі 117519.30 грн за період з 01 грудня 2019 року по 05 серпня 2024 року, проте відповідач відмовив у нарахуванні та виплати компенсації.

Вважає дії відповідача протиправними та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2024 року у справі № 200/5729/24 позов задоволено, внаслідок чого визнано протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області що полягають у відмові здійснити помісячний розрахунок, нарахування та виплати ОСОБА_1 на підставі Закону України Про компенсацію громадян втрати частини доходів у зв`язку з порушення строків виплати №2050 компенсацію за втрату частини пенсії за весь час прострочення, у зв`язку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії у розмірі 117519.30 грн за період з 01 грудня 2019 року по 05 серпня 2024 року (день з якої розпочалась виплата перерахованої пенсії). Зобов`язано Головне управління пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити помісячний розрахунок, нарахування та виплату ОСОБА_1 на підставі Закону України Про компенсацію громадян втрати частини доходів у зв`язку з порушення строків виплати №2050 компенсацію за втрату частини пенсії за весь час прострочення, у зв`язку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії у розмірі 117519.30 грн за період з 01 грудня 2019 року по 05 серпня 2024 року (день з якої розпочалась виплата перерахованої пенсії).

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено практично ті самі доводи якими обгрунтовано відзив на позовну заяву.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Артемівським МВ УМВС України в Донецькій області 26 червня 2002 року.

ОСОБА_2 є особою з інвалідністю 2 групи і маж право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни осіб з інвалідністю внаслідок війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 .

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію по інвалідності у відповідності до вимог Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб.

У грудні 2023 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29.12.2023 року по справі №200/6940/23, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2024 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Департаменту пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України від 13.11.2023 року №49/8856.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) з 01.12.2019 року провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на підставі довідки Департаменту пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України від 13.11.2023 року №49/8856, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, із виплатою різниці між фактично отриманою та належною до сплати суми пенсій за період з 01.12.2019 року до моменту здійснення перерахунку пенсії.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29.12.2023 року по справі №200/6940/23 Головне управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області здійснило перерахунок пенсії позивача на підставі довідки від 13.11.2023 року №49/8856 з 01 липня 2024 року. Підсумок пенсії з надбавками 32 737,08. З урахуванням максимального розміру пенсії 27 905,93, що підтверджується протоколом перерахунку пенсії з пенсійної справи №N/A31794 МВС.

Нарахована сума пенсії на виконання вказаного рішення суду з урахуванням виплачених сум за період з 01.12.2019 по дату здійснення перерахунку склала 117519.30 грн.

Відповідно до матеріалів справи, позивачу 05 липня 2024 року виплачено пенсію у розмірі 27 905,93 грн, 05 серпня 2024 року 32 737, 08 грн.

На звернення позивача від від 04.08.2024 року відповідач листом № 17031-14346/Х-02/8-0500/24 від 13.08.2024 року відмовив позивачу в нарахуванні і виплаті компенсації втрати частини доходів, мотивуючи це тим, що законодавчі підстави для виплати компенсації за втрату частину доходів, починаючи з 01.12.2019, відсутні

Не погодившись з діями відповідача, щодо не нарахування та не виплат компенсації втрати частини доходів, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Відповідно до ст.1, 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно з ст. 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 р. №159 Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок №159) сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Відповідно до ст.4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та п.5 Порядку №159 сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць, тому компенсація втрати частини доходів може бути нарахована лише на ту частину заборгованості, яка була фактично виплачена позивачу та в місяць виплати такої заборгованості.

Як передбачено ст. 6 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" компенсацію виплачують за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

Основною умовою для виплати компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі пенсії, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер.

Дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії).

Виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічний підхід до застосування вказаних норм права викладено Верховним Судом зокрема у постановах від 12 лютого 2019 року по справі № 814/1428/18, від 18 липня 2023 року по справі №200/10663/21 та від 21 серпня 2023 року по справі № 460/6767/20.

З матеріалів справи встановлено, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі № №200/6940/23 Головне управління ПФУ в Донецькій області зроблено розрахунок суми, що підлягає виплаті на виконання рішення суду, згідно яких визначено загальну суму заборгованості у розмірі 117 519,30 гривень. Підсумок пенсії з надбавками складає 32 737,08 грн.

Разом з цим, виплату позивачу перерахованої на виконання судового рішення пенсії у належному розмірі здійснено 05 серпня 2024 року.

Несвоєчасне нарахування сум пенсії відбулось з вини органу, який призначає і виплачує пенсію. Тобто, позивач має право на отримання компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Щодо висновків в частині передчасності виплати компенсації Верховний Суд в своїй постанові від 24.07.2024 в справі №600/1941/22-а зазначив, що оскільки пенсія особи перерахована, тому компенсації підлягає саме втрата частини пенсії за весь час прострочення, у зв`язку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії за період з моменту неправомірної виплати (за рішенням суду) по день з якої розпочалась виплата перерахованої пенсії.

За встановлених у справі обставин та норм діючого законодавства суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правового захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

З метою повного та всебічного захисту прав позивача, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідне задовольнити позовні вимоги позивача шляхом: визнання протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області що полягають у відмові здійснити помісячний розрахунок, нарахування та виплати ОСОБА_1 на підставі Закону України Про компенсацію громадян втрати частини доходів у зв`язку з порушення строків виплати №2050 компенсацію за втрату частини пенсії за весь час прострочення, у зв`язку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії у розмірі 117519.30 грн за період з 01 грудня 2019 року по 05 серпня 2024 року (день з якої розпочалась виплата перерахованої пенсії); зобов`язання Головне управління пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити помісячний розрахунок, нарахування та виплату ОСОБА_1 на підставі Закону України Про компенсацію громадян втрати частини доходів у зв`язку з порушення строків виплати №2050 компенсацію за втрату частини пенсії за весь час прострочення, у зв`язку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії у розмірі 117519.30 грн за період з 01 грудня 2019 року по 05 серпня 2024 року (день з якої розпочалась виплата перерахованої пенсії).

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2024 року у справі № 200/5729/24 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2024 року у справі № 200/5729/24 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 30 січня 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Геращенко