Справа № 160/28997/24
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В. розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 , позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач), в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо видання наказу №344, відповідно до якого ОСОБА_2 був зарахований до команди військової частини НОМЕР_1 ;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 скасувати (анулювати) наказ №344, відповідно до якого ОСОБА_2 був зарахований до команди військової частини НОМЕР_1 .
Ухвалою суду від 15.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи на підставі статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
05.12.2024 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому ІНФОРМАЦІЯ_2 проти задоволення позову заперечує, зазначаючи, що на момент призову позивача на військову службу під час мобілізації, останній перебував на загальному військовому обліку. Щодо процедури бронювання позивача підприємством ТОВ «СТВ СХІД», відповідач зазначив, що оформлення офіційними особами ТОВ «СТВ СХІД» бронювання ОСОБА_1 здійснювалося з недотриманням вимог статей 3 та 4 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №559, оскільки на момент здійснення процесу бронювання ОСОБА_2 мав на руках тільки посвідчення про приписку до призовної дільниці, інформація з якого не відповідала відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Крім того, відповідач вказує, що ОСОБА_2 після досягнення граничного 25-тирічного віку до ІНФОРМАЦІЯ_4 не з`являвся протягом одинадцяти років, облікові дані не оновлював, військово-обліковий документ військовозобов`язаного йому не оформлювався. Позивач пройшов військово-лікарську комісію, якою визнаний придатним до військової служби. 29.08.2024 позивач призначений в команду військової частини НОМЕР_1 , оскільки не мав офіційної відстрочки чи бронювання від загальної мобілізації та призваний на військову службу під час загальної мобілізації з дотриманням вимог Конституції України, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та згідно з Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 65/2022. Виходячи з вищевикладеного, керівником ІНФОРМАЦІЯ_4 видано наказ №344 від 29.08.2024 про призов 29.08.2024 позивача до команди військової частини НОМЕР_1 , який не суперечить вимогам законодавства та не є протиправним, на думку відповідача. Однак, позивач 29.08.2024 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 на відправку до військової частини в складі команди військової частини НОМЕР_1 . У зв`язку з неявкою на відправку до військової частини солдата запасу ОСОБА_2 29.08.2024 наказом №344/1 від 29.08.2024 начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 здійснено відміну наказу №344 від 29.08.2024 в частині призову солдата запасу ОСОБА_2 . Виходячи з вище викладеного позовні вимоги щодо визнання протиправними дії начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо видання наказу №344 та зобов`язання скасувати наказ №344 не підлягають задоволенню. Крім того, відповідач вказує, що дії відповідача щодо виготовлення та вручення позивачу повістки, яка складена відповідачем на виконання законодавства з питань військового обов`язку, не свідчать про факт порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів позивача.
10.12.2024 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач заперечує щодо доводів відповідача в частині того, що облікові дані ОСОБА_1 не було знайдено та оновлення не відбулось, відвідування 30.07.2024 позивачем ІНФОРМАЦІЯ_4 відбулось поза межами вказаного терміну. Позивач вказує, що на підтвердження того, що оновлення персональних даних ОСОБА_1 відбулося, до позовної заяви додано витяг з мобільного застосунку «Резерв+» військово-облікового документу з відміткою у графі «дата уточнення даних» вказано « 05.07.2024», а також зазначено, що дані уточнено вчасно. В той час, на підтвердження зазначеного у відзиві, відповідачем не додано жодного доказу, який би свідчив про те, що оновлення даних не відбулося, або ж відбулося з порушенням, передбаченого законодавством строку. Щодо доводів про відсутність у ОСОБА_1 оформленої відстрочки згідно статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» позивач вказує, що на момент його призову на військову службу під час мобілізації, останній перебував на загальному військовому обліку. Проте, під час перевірки документів позивачем повідомлено представників ІНФОРМАЦІЯ_4 про наявність бронювання та надано на підтвердження цього факту відповідні документи. Оскільки процедура бронювання була здійснена за допомогою електронних систем, інформація підтягувалася автоматично із реєстрів, відповідні документи не можливо змінити або підробити. Це гарантується функціонуванням захищених державних електронних реєстрів, зокрема Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також реєстрів мобільного застосунку «Резерв+» і порталу «Дія». Таким чином, надані документи є офіційними, достовірними і такими, що мають юридичну силу.
Ухвалою суду від 28.01.2025 закрито провадження в частині вимог про:
Виходячи з положень статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд адміністративної справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю «СТВ СХІД» на посаді менеджер зі збуту.
05.07.2024 позивачем оновлено персональні дані через електронний кабінет мобільного застосунку «Резерв+».
З витягу з мобільного застосунку «Резерв+» випливає, що датою уточнення даних є 05.07.2024, а також наявна позначка, що дані уточнені вчасно.
Крім того, з наданого витягу випливає, що ОСОБА_2 заброньований до 30.07.2025.
У відповідно до повідомлення щодо бронювання, виданого ТОВ «СТВ СХІД» 26.08.2024 №227, ОСОБА_2 працює в ТОВ «СТВ СХІД» на посаді менеджер зі збуту.
28.08.2024 позивачу ІНФОРМАЦІЯ_2 вручено повістку про необхідність з`явитись 29.08.2025 о 05:00 год. за адресою вул. Вадима Гудова, 14.
29.08.2024 позивачем направлено лист до відповідача з причиною неприбуття за повісткою перебування на лікарняному з 29.08.2024. До вказаного листа долучено довідку КП «КРИВОРІЗЬКА МІСЬКА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ №2» КМР від 29.08.2025 №3329 про перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні хірургічного відділення КП «КРИВОРІЗЬКА МІСЬКА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ №2» КМР з 29.08.2024.
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 29.08.2024 №344 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час загальної мобілізації в складі команди № НОМЕР_1 » призвано та направлено для проходження військової служби під час загальної мобілізації військовозобов`язаного, який призваний і відправлений в складі команди № НОМЕР_1 солдата запасу ОСОБА_1 .
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 29.08.2024 №344/1 «Про відміну призову військовозобов`язаних на військову службу під час загальної мобілізації в складі команди НОМЕР_1 від 29.08.2024» відмінено призов солдата запасу ОСОБА_1 відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 №344 від 29.08.2024 в складі команди № НОМЕР_1 у зв`язку з неявкою на відправку до військової частини.
Вважаючи оскаржуваний наказ про зарахування позивача до особового складу військової частини НОМЕР_1 протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить з такого.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів регулює Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 №3543-XII (далі - Закон № 3543-XII).
Стаття 1 цього Закону передбачає, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Відповідно до частини 2 статті 4 Закону №3543-XII загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
Крім того, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ).
Частиною 2 статті 1 Закону №2232-ХІІ передбачено, що військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Відповідно до частини 2 статті 2 Закону №2232-ХІІ проходження військової служби здійснюється громадянами України у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.
Згідно з частиною 5 статті 1 Закону №2232-ХІІ від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
За змістом частини 9 статті 1 Закону №2232-ХІІ щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:
допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць;
військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;
військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;
резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Згідно з частиною 1 статті 39 Закону №2232-ХІІ призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації.
Згідно з вимогами пункту 1 частини 1 статті 23 Закону №3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За змістом статті 24 Закону №3543-XII бронювання військовозобов`язаних, які перебувають у запасі, здійснюється в мирний та у воєнний час з метою забезпечення функціонування органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також підприємств, установ і організацій в особливий період.
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 25 Закону №3543-XII, бронюванню підлягають військовозобов`язані, які працюють на підприємствах, в установах і організаціях, які є критично важливими для забезпечення потреб Збройних Сил України, інших військових формувань або функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, у тому числі кінцеві бенефіціарні власники таких підприємств, які не є їх працівниками. Критерії та порядок, за якими здійснюється визначення підприємств, установ і організацій, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, а також критично важливими для забезпечення потреб Збройних Сил України, інших військових формувань в особливий період, встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Порядок та організація бронювання, критерії, перелік посад і професій, а також обсяги бронювання військовозобов`язаних визначаються цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України, прийнятими на його виконання (частина 2 статті 25 Закону №3543-XII).
Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.2023 №76 «Деякі питання реалізації положень Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» щодо бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час» (в редакції, чинній на момент бронювання позивача) затверджено Порядок бронювання військовозобов`язаних під час воєнного стану (далі - Порядок).
Згідно з абзацом 4 пункту 1 Порядку, цей Порядок визначає механізм бронювання під час воєнного стану військовозобов`язаних, які пропонуються до бронювання на період мобілізації та на воєнний час, які працюють або проходять службу: на підприємствах, в установах та організаціях, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.
Відповідно до пункту 2 Порядку, бронювання військовозобов`язаних, зазначених у пункті 1 цього Порядку, здійснюється згідно з рішенням Мінекономіки за списками військовозобов`язаних, які пропонуються до бронювання на період мобілізації та на воєнний час (далі - список), погодженими Міноборони (військовозобов`язаних, які перебувають на військовому обліку в СБУ, Службі зовнішньої розвідки, розвідувальному органі Міноборони, - за списками, погодженими СБУ, Службою зовнішньої розвідки, розвідувальним органом Міноборони), в паперовій та/або електронній формі або в електронній формі засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія) відповідно до Порядку бронювання військовозобов`язаних під час воєнного стану засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 червня 2024 № 650 Деякі питання бронювання військовозобов`язаних під час воєнного стану.
Заброньованим військовозобов`язаним надається відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації (далі - відстрочка).
Не підлягають бронюванню військовозобов`язані, які згідно із законом не підлягають призову на військову службу під час мобілізації.
Військовозобов`язані, зазначені у пункті 1 цього Порядку, підлягають бронюванню незалежно від військового звання, віку та військово-облікової спеціальності.
У рішенні Мінекономіки зазначається строк дії відстрочки, який не може перевищувати 12 місяців, - для військовозобов`язаних, зазначених в абзаці четвертому пункту 1 цього Порядку.
Згідно з пунктом 12 Порядку, з метою оформлення військовозобов`язаним відстрочки Мінекономіки надсилає рішення про бронювання військовозобов`язаних органам державної влади, іншим державним органам, якими подано списки, а також Міноборони (СБУ, Службі зовнішньої розвідки, розвідувальному органу Міноборони).
Міноборони (СБУ, Служба зовнішньої розвідки, розвідувальний орган Міноборони) у триденний строк доводить зазначене рішення до відома відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу Центрального управління та/або регіональних органів СБУ, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки, відповідного підрозділу розвідувального органу Міноборони).
Орган державної влади, інший державний орган, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа та організація видають військовозобов`язаному витяг із зазначеного рішення за формою згідно з додатком 3.
Витяг, засвідчений підписом керівника та скріплений печаткою (у разі її наявності) відповідного органу державної влади, іншого державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи чи організації, є документом, що підтверджує надання військовозобов`язаному відстрочки.
Витяг видається військовозобов`язаному під розпис у відомості видачі бланків спеціального військового обліку, складеній за формою згідно з додатком 4.
Органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації у п`ятиденний строк з дня видачі витягу військовозобов`язаному надсилають територіальному центру комплектування та соціальної підтримки, в якому військовозобов`язаний перебуває на військовому обліку (відповідному підрозділу Центрального управління та/або регіональному органу СБУ, відповідному підрозділу Служби зовнішньої розвідки, відповідному підрозділу розвідувального органу Міноборони), повідомлення про бронювання військовозобов`язаного за формою згідно з додатком 5 для зарахування його на спеціальний військовий облік.
Територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, в якому військовозобов`язаний перебуває на військовому обліку (відповідний підрозділ Центрального управління та/або регіональний орган СБУ, відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки, відповідний підрозділ розвідувального органу Міноборони), на підставі рішення про бронювання військовозобов`язаних зараховує у строк не більш як п`ять робочих днів з дня його отримання такого військовозобов`язаного на спеціальний військовий облік із внесенням відомостей про надану відстрочку в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 (в редакції, чинній на момент бронювання позивача) (далі Порядок - №1487).
Пунктом 16 Порядку №1487 визначено, що військовий облік поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, з урахуванням обсягу та деталізації - на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.
Згідно з пунктом 17 Порядку №1487 військовий облік військовозобов`язаних та резервістів за призначенням поділяється на загальний та спеціальний.
На загальному військовому обліку перебувають військовозобов`язані та резервісти, які не заброньовані за державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями на період мобілізації та на воєнний час.
Військовозобов`язані, які згідно із Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» заброньовані за державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями на період мобілізації та на воєнний час, перебувають на спеціальному військовому обліку.
Згідно з пунктом 3 Порядку №559 відомості, що зазначені у військово-обліковому документі громадянина України, який перебуває або був виключений з військового обліку Збройних Сил, СБУ, розвідувального органу, повинні відповідати відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
У разі коли відомості, зазначені у графах 1-5, 13 та 14 військово-облікового документа на бланку, не відповідають відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, він вважається недійсним.
Відповідність відомостей, зазначених у військово-обліковому документі на бланку, відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, перевіряється через:
електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста;
районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки або його відділ (орган СБУ, розвідувальний орган).
Відповідно до пункту 4 Порядку №559 у разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України для внесення відповідних змін:
у паперовій формі - повинен звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку;
в електронній формі - повинен скористатися засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста для звернення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку.
Зміни вносяться протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви.
Відповідач вказує, що оформлення ТОВ «СТВ СХІД» бронювання ОСОБА_1 здійснювалося з недотриманням вимог статей 3 та 4 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №559 (далі Порядок №559), оскільки на момент здійснення процесу бронювання ОСОБА_2 мав на руках тільки посвідчення про приписку до призовної дільниці, інформація з якого не відповідала відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
З цього приводу, суд зазначає, що відповідачем не вчинено жодних дій, спрямованих на скасування бронювання ОСОБА_1 .
На підтвердження наявності бронювання станом на 30.07.2024 до позовної заяви додано:
- витяг військово-облікового документу ОСОБА_1 з мобільного застосунку «Резерв +», в якому наявна інформація про його бронювання до 30.07.2025;
- копію повідомлення ТОВ «СТВ СХІД» від 26.08.2024 №227 щодо бронювання ОСОБА_1 .
Отже, відповідач у відзиві не надав жодних доказів на підтвердження недійсності бронювання ОСОБА_1 .
За викладених обставин, суд дійшов висновку про протиправність винесеного відповідачем наказу від 29.08.2024 №344 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час загальної мобілізації в складі команди № НОМЕР_1 » в частині призову на військову службу ОСОБА_1 .
Щодо винесення ІНФОРМАЦІЯ_2 наказу від 29.08.2024 №344/1 «Про відміну призову військовозобов`язаних на військову службу під час загальної мобілізації в складі команди НОМЕР_1 від 29.08.2024», суд зазначає таке.
Вказаним вище наказом відмінено призов солдата запасу ОСОБА_1 у зв`язку з неявкою на відправку до військової частини.
Втім, наказ від 29.08.2024 №344 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час загальної мобілізації в складі команди № НОМЕР_1 » в частині призову позивача не скасований та є чинним.
Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За викладених обставин, суд дійшов висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог та визнання протиправним і скасування наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 29.08.2024 №344 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час загальної мобілізації в складі команди № НОМЕР_1 » в частині призову на військову службу ОСОБА_1 .
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності винесення спірного наказу.
За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 , є такими, що підлягають задоволенню.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.
Відповідно до частин 1 та 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Між ОСОБА_4 (клієнт) та Корнійчук М.В. (адвокат) укладено договір про надання правничої допомоги №09-18 від 16.09.2024 (далі Договір).
На підставі пункту 1.1. Договору, клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором.
Згідно з пунктом 2.1. Договору, адвокат надає правничу допомогу клієнту щодо: представництва інтересів клієнта у всіх органах судової системи, незалежно від їх юрисдикції та підсудності, зокрема в загальних, господарських, адміністративних судах першої, апеляційної інстанцій та у Верховному Суді, а також в інших недержавних та державних органах (у тому лі правоохоронних, контролюючих, військових тощо) та органах місцевого самоврядування, перед фізичними та юридичними особами, в органах державної виконавчої служби та перед приватними виконавцями; надання клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складання заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх поновленню в разі порушення.
Згідно з пунктами 4.1.-4.4. Договору, гонорар складається із суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами та зазначені рахунках-фактурах на оплату.
Оплата послуг за даним Договором здійснюється клієнтом на підставі наданих адвокатом клієнту рахунків-фактур протягом 5 календарних днів з моменту отримання клієнтом такого рахунку на оплату.
При розрахунку вартості правничої допомоги враховується час, витрачений адвокатом. Адвокат надає правничу допомогу, передбачену умовами даного Договору, клієнту в робочий час. Під робочим часом у цьому випадку розуміється, час: з 8-00 годин до 17-00 годин у робочі дні, визначені дно чинного трудового законодавства України.
За результатами надання правничої допомоги складається акт приймання-передачі наданих слуг, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатом правничої допомоги та її вартість.
Відповідно до пункту 5.5. Договору, Договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 31.12.2024.
25.10.2024 сторонами підписаний акт приймання-передачі наданих послуг №1, відповідно до якого адвокатом надано клієнту професійну правничу допомогу у повному обсязі:
1) надання клієнту консультації щодо стратегії захисту та представництва його інтересів в Дніпропетровському окружному адміністративному суді 1 година;
2) здійснення аналізу документів, роз`яснення клієнту правової позиції по справі та узгодження відповідної позиції з клієнтом 2 години;
3) підготовка та узгодження з клієнтом проєкту позовної заяви про визнання дій ІНФОРМАЦІЯ_1 протиправними та зобов`язання вчинити дії 8 годин;
4) оформлення та відправка до Дніпропетровського окружного адміністративного суду позовної заяви про визнання дій ІНФОРМАЦІЯ_1 протиправними та зобов`язання вчинити певні дії 3 години.
Фіксована вартість наданих адвокатом послуг (розміру гонорару) клієнту склала 7 000,00 грн.
Згідно з рахунком-фактурою №1 від 25.10.2024, ОСОБА_3 виставлена сума до сплати за супровід цієї справи у суді у розмірі 7000 грн.
Зі змісту наданих адвокатом послуг випливає, що ОСОБА_4 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані із цією справою, у розмірі 7 000,00 грн.
Розглядаючи обсяг наданої правничої допомоги та її вартість, суд зазначає, що вартість наданої допомоги є надто завищеною, оскільки спірні правовідносини вже врегульовані у рішеннях за наслідком розгляду аналогічних справ, вчинення адвокатом дій в межах цієї справи не зайняло великої кількості часу.
З огляду на зазначене, заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.
В той же час, оскільки позивач, у зв`язку із неправомірними діями відповідача, був змушений звернутися до суду за захистом порушеного права, у зв`язку з чим ним було понесено витрати на професійну правничу допомогу, враховуючи принцип співмірності та часткове задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку про необхідність присудження на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн.
Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь позивача підлягають відшкодуванню витрати на правничу допомогу в розмірі 2 000,00 грн та на сплату судового збору за подання адміністративного позову до суду у розмірі 1211,20 грн (з урахуванням відшкодування суми 1211,20 грн при закритті провадження у справі в частині позовних вимог).
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: НОМЕР_3 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 від 29.08.2024 №344 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час загальної мобілізації в складі команди № НОМЕР_1 » в частині призову на військову службу ОСОБА_1 .
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 :
- судові витрати у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
- витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар