Справа № 200/1107/24
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2025-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про встановлення судового контролю за виконання рішення суду

29 січня 2025 року Справа №200/1107/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Аляб`єва І.Г., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача про встановлення судового контролю за виконання рішення суду (в порядку статті 382-1 КАС України) по справі №200/1107/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії,

у с т а н о в и в:

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16.04.2024 задоволено адміністратвний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Визнано протиправною бездіяльність Ізюмського відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області щодо невиплати ОСОБА_1 заборгованості із щомісячних страхових виплат за період з 01.01.2016 по 17.06.2021.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, місцезнаходження: 61022, Харківська область, м. Харків, м-н Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх) виплатити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість із щомісячних страхових виплат за період з 01.01.2016 по 17.06.2021.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, місцезнаходження: 61022, Харківська область, м. Харків, м-н Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 968,96 гривень.

Рішення суду набрало законної сили 12.08.2024 відповідно до постанови Першого апеляційного адміністративного суду.

20.08.2024 оформлено та видано виконавчі листи.

Позивач, звернувся до суду з заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16.04.2024 у справі №200/1107/24. В обґрунтування зазначає, що прежставник позивача 02.01.2025 звернувся із запитом до управління, де просив відповідача надати письмову інформацію з приводу того, чи виконано управлінням рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29.07.2024 у справі № 200/3412/24, яке набуло сили, позаяк вказані виплати є його єдиним доходом і затримка у поновленні вказаних виплат так само як і сплата заборгованості не тільки порушує вимоги Конституції України, але навіть елементарно придбавати собі продукти для проживання і призводить до злиднів. Також просив повідомити який розмір невиплачених страхових виплат, за інформацією Управління, нарахований, але фактично невиплачений йому за вказаним вище судовим рішенням.

Листом відповідача від 08.01.2025 2000-0202-8/4373 повідомлено представника позивача, що оскільки рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16.04.2024 по справі № 200/1107/24, залишеним в силі постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 12.08.2024 по справі № 200/1107/24, не визначено порядок нарахування щомісячної страхової виплати за умови відсутності висновку МСЕК щодо встановлення ОСОБА_1 ступеня втрати професійної працездатності у відсотках з 01.01.2016 по 17.06.2021, для отримати роз`яснення щодо порядку виконання вищезазначеного рішення суду було направлено відповідний запит до Донецького окружного адміністративного суду. Питання щодо виконання рішення суду буде розглянуто після надходження відповіді.

Представник позивача повідомляє суд про те, що станом на 20.01.2024 за даними електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» заява від боржника про роз`яснення тексту судового рішення взагалі не надходила. Тобто Управління надало адвокату, завідомо недостовірну інформацію, що є свідченням зловживання своїми процесуальними правами.

Просить встановити судовий контроль за виконанням рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16.04.2024 року у справі № 200/1107/24 та зобов`язати боржника у місячний строк подати звіт про виконання цього судового рішення до Донецького окружного адміністративного суду.

Відповідно до ч.1 ст.382-1 КАС України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

В матеріалах справи відсутні клопотання позивача та відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Дослідивши доводи заяви представника позивача, суд зазначає наступне.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16.04.2024 у справі № 200/1107/24 відповідачем в частині виплатити ОСОБА_1 (заборгованість із щомісячних страхових виплат за період з 01.01.2016 по 17.06.2021 не виконано, що останнім не заперечується.

Суд зазначає, що станом на момент звернення представника позивача з заявою про встановлення судового контролю виконавче провадження з виконання рішення суду у справі №200/1107/24 не відкрито.

Відповідно до ч.4 ст.382 КАС України відсутність виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII, судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відтак, у пункті 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30.06.2009 року № 16-рп/2009 (справа щодо конституційності окремих положень Кримінально-процесуального кодексу України) Конституційний Суд України дійшов висновку, що відповідно до положень Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання; обов`язковість рішень суду є однією із основних засад судочинства, яка гарантує ефективне здійснення правосуддя; виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової. З огляду на це, посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції є заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист.

В пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції" суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п.40).

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі "Сокур проти України" від 26 квітня 2005 року, "Крищук проти України" від 19 лютого 2009 року).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Згідно частини 1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Аналіз зазначених норм свідчить, що є наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (ст. 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст. 383 КАС України).

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звернув увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення.

Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

В такому випадку застосування до відповідача такого заходу як зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, з огляду на можливе застосування заходів, визначених ч. 2 ст. 382 КАС України, спонукає відповідача до повного та фактичного виконання рішення суду без застосування заходів примусового виконання рішення.

Положеннями частини другої статті 14, частини першої статті 370 КАС України, передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до статті 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частиною п`ятою статті 372 КАС України визначено, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, вирішує суддя адміністративного суду одноособово, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1-3, 6 ст. 382-1 КАС України, суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення

Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Ухвала суду про задоволення заяви та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення є остаточною і оскарженню не підлягає. Заперечення на таку ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 382-3 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі №200/1107/24, оскільки з урахуванням специфіки виконання рішень судів цієї категорії вважає за необхідне визначити достатнім строк для подання звіту про виконання рішення суду 3 місяці з дати отримання копії цієї ухвали.

Керуючись ст.ст. 382, 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити частково заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області протягом трьох місяців з дня отримання копії цієї ухвали подати до суду звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16.04.2024 у справі № 200/1107/24.

Попередити керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про можливість накладення штрафу у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за наслідками розгляду звіту або у разі неподання звіту про виконання рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала суду про задоволення заяви та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Заперечення на таку ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Повний текст ухвали складено і підписано 29.01.2025.

Суддя І.Г. Аляб`єв