Справа № 400/9132/24
Суддя: Дерев'янко Л.Л.
Дата ухвалення: 2025-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.01.2025 р. Справа № 400/9132/24
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дерев`янко Л.Л., розглянувши у судовому засіданні за участю секретаря судового засідання Бєлякової М.Д. заяву Акціонерного товариства «Завод «Екватор» про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі
22.01.25 до суду надійшла заява позивача про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі щодо стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 335636,48 грн. В обґрунтування заяви позивач послався на те, що сторонами за договором про надання правничої допомоги визначено фіксований розмір адвокатського гонорару за надання правничої допомоги (5% від розміру суми штрафних санкцій), який підлягає сплаті протягом трьох робочих днів з дати набуття законної сили рішенням суду першої інстанції, на підставі підписаного сторонами акту здачі-приймання виконаних робіт. Позивач зазначає, що детальний опис робіт, необхідних для надання правничої допомоги, викладений в акті здачі-приймання наданих послуг від 14.01.2025. Оскільки позовна заява судом задоволена, судові витрати, в тому числі витрати на правничу допомогу, підлягають стягненнню з відповідача.
Ухвалою від 22.01.2025 суд прийняв заяву позивача до розгляду, встановив, що розгляд заяви відбудеться у судовому засіданні 29.01.2025
22.11.2024 від Головного управління ДПС у Миколаївській області надійшло клопотання, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні заяви позивача з огляду на те, що розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним з категорією даної справи, не відповідає характеру спірних правовідносин та предмету доказування у даній справі незначної складності. Відповідач стверджує, що в даному випадку, заява про стягнення на користь Акціонерного товариства «Завод «Екватор» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 365 916, 48 грн. не підлягає задоволенню, враховуючи обставини справи, тривалість розгляду справи, відсутність виклику свідків, призначення експертизи, тощо
У судове засідання 29.01.2025 з`явились представники сторін і дали пояснення в підтримку своїх позицій, викладених у заяві про ухвалення додаткового рішення і запереченнях на цю заяву.
Перевіривши матеріали справи та доводи заяви про ухвалення додаткового рішення суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч.7 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо); такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно з ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Відповідно до ч. 3, 5 ст. 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.
Згідно з ч. 3 статті 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Судом встановлено, що під час прийняття рішення в даній справі питання стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу не вирішувалося.
При цьому, у зв`язку із подання позивачем вказаної заяви від 21.01.2025 щодо стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу в сумі 335636,48 грн, наявні підстави для ухвалення додаткового судового рішення про розподіл таких судових витрат.
В матеріалах справи є договір про надання правничої допомоги від 07.05.2024 року № 07/05-2 п між між АТ «Завод «Екватор» та АО «Гоцуляк & Тітусь»; додаткова угода від 27.09.2024 № 5/1 до договору від 07.05.2024 року № 07/05-2 про надання правничої допомоги.
Відповідно до п. 2 додаткової угоди № 5/1 від 27.09.2024 фіксований розмір адвокатського гонорару за надання правничої допомоги складає 335636,48 грн.
За актом приймання-передачі виконаних робіт від 14.01.2025 Адвокатське об`єднання АО «Гоцуляк & Тітусь» передало, а АТ «Завод «Екватор» прийняло послуги з правничої допомоги (усне та письмове консультування клієнта, збирання доказів для позовної заяви, підготовка позовної заяви та подача її до суду, підготовка клопотання про відкладення підготовчого засідання, підготовка відповіді на відзив, підготовка клопотання про долучення додаткових доказів, підготовка заяви про проведення підготовчого судового засідання в письмовому провадженні, представлення інтересів клієнта судових засіданнях 18.11.2024, 06.01.2025, 14.01.2025, підготовка заяви про винесення додаткового рішення у справі) загальною вартістю 335636,48 грн.
Відповідно до ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Згідно із ч. 1 та ч. 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Частиною 4 ст. 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У відповідності до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 134 КАС України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат, згідно ч. 7 ст. 134 КАС України, покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, акт приймання-передачі послуг, оформлені у встановленому законом порядку.
Суд вважає слушними посилання ГУ ДПС у Миколаївській області на те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30.03.2004 у справі Меріт проти України заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Застосовуючи ці приписи до обставин справи і надаючи оцінку співмірності заявленої до повернення позивачем суми коштів із критеріями, встановленими частиною п`ятою статті 134 КАС України, суд зазначає, що дана справа не відноситься до справ значної складності, не характеризується наявністю виключної правової проблеми, не є резонансною, чи такою, що може мати значне репутаційне значення для позивача, не пов`язана з необхідністю досліджувати значний обсяг доказів. Суд враховує, що розгляд справи по суті відбувся впродовж двох судових засідань.
Суд наголошує, що визначення позивачем і його адвокатом розміру гонорару у фіксованому розмірі не звільняє позивача від обов`язку довести обґрунтованість такого розміру.
Досліджуючи детальний опис робіт, необхідних для надання правничої допомоги, викладений в акті здачі-приймання наданих послуг від 14.01.2025, суд звертає увагу, що правнича допомога, яка складається із усного та письмового консультування клієнта, збирання доказів для підготовки позовної заяви за своєю природою входить до послуг зі складання позовної заяви, що передбачає вивчення та опрацювання необхідної кількості документів, аналіз законодавства та судової практики, підготовку правової позиції та узгодження її з Клієнтом.
Крім того, дії з подання до суду позовної заяви, клопотань і доказів носять організаційно-технічний характер і не можуть охоплюватися поняттям «правнича допомога».
Також, оцінюючи поведінку відповідача щодо досудового вирішення спору і під час розгляду справи, суд зауважує, що значний вплив на результат розгляду справи мав доказ, який був долучений до матеріалів справи під час розгляду справи в суді, тобто, він не міг бути врахований відповідачем на час винесення спірного рішення з об`єктивних причин.
Водночас, суд погоджується з позивачем, що витрати на правничу допомогу з підготовки позовної заяви, відповіді на відзив, участю адвоката в судових засіданнях є фактичними і підлягають компенсації за рахунок відповідача.
Керуючись ст. ст. 139, 143, 246-247, 250- 252, 255, 286, 295 КАС України, суд
1.Заяву представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу -задовольнити частково.
2. Ухвалити додаткове рішення по справі №400/9132/24
4. В іншій частині вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу -відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Л.Л. Дерев`янко