Справа № 260/2386/24
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питання роз`яснення судового рішення

28 січня 2025 рокуЛьвівСправа № 260/2386/24 пров. № А/857/17823/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шевчук С. М.
суддів -Кухтея Р. В.
Носа С. П.
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові заяву військової частини НОМЕР_1 про роз`яснення судового рішення у справі № 260/2386/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дії та бездіяльності протиправними,

місце ухвалення судового рішення м.Львів
Розгляд справи здійснено за правиламиспрощеного позовного провадження
Колегія суддів Шевчук С.М. -головуючий суддя; судді: Нос С.П., Кухтей Р.В.
дата складання повного тексту рішення14.10.2024
ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Військова частина НОМЕР_1 звернулася із заявою у якій просила роз`яснити судове рішення у справі № 260/2386/24 в частині порядку його виконання.

У вказаній заяві, військова частина НОМЕР_1 зазначає, що згідно з його наказом по стройовій частині №150 від 29.05.2024 року військову службу ОСОБА_1 призупинено у зв`язку із самовільним залишенням військової частини на підставі ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби.

Позивач подав заперечення на заяву про роз`яснення судового рішення, вказуючи на відсутність підстав для його роз`яснення позаяк рішення є чітким та зрозумілим.

Відповідно до ч.3 ст. 254 КАС України, суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення.

Про розгляд заяви військової частини НОМЕР_1 про роз`яснення судового рішення у справі № 260/2386/24 представник позивача повідомлений шляхом надіслання ухвал про призначення заяви до розгляду через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду.

Про розгляд заяви про роз`яснення судового відповідач повідомлений шляхом надіслання ухвали про призначення заяви до розгляду на поштову адресу відповідача та електронну адресу представника, про що в матеріалах справи та матеріалах діловодства містяться відповідні докази.

ІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.10.2024 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 .

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 (Код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) звільнити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) у запас за сімейними обставинами відповідно до пп. г п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (як військовослужбовця, який самостійно виховує дитину віком до 18 років).

ІІІ. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ПО СУТІ ПОДАНОЇ ЗАЯВИ

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За змістом ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

За правилами статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення зупиняє перебіг строку, встановленого судом для виконання судового рішення, а так само строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Ухвалу про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні може бути оскаржено.

Як зазначено в п. 19 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20 травня 2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі», в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Проаналізувавши вищенаведені норми, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акту є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акту, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тому процесуальна процедура роз`яснення судового акту виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

Водночас, ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення. Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання постанови чи ухвали суду. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв`язки у межах речення чи всього документу. Зокрема, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині.

В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Таким чином, роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішенням, які нечітко сформульовані, або є незрозумілими для заінтересованих осіб.

Дослідивши мотивувальну та резолютивну частину вказаної постанови, колегією суддів установлено, що ухвалюючи вказане судове рішення в тому числі і щодо порядку звільнення з військової служби, суд апеляційної інстанції серед іншого зазначив, що:

«..Звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України (частина 7 статті 26 Закону № 2232-XII)..»;

«…позивач підлягає звільненню з військової служби на підставі підпункту г пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII…»;

«…Пунктом 225 Положення №1153/2008 передбачено, що звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 2 частини четвертої, пунктом 3 частини п`ятої та пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, зокрема, - у військових званнях до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно за всіма підставами - командирами бригад (полків, кораблів 1 рангу) і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них…»;

«…Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Згідно з пунктом 233 Положення військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця…»

«…Накази про звільнення військовослужбовців з військової служби оголошуються командирами (начальниками) військових частин (пункт 241 Положення)...».

При цьому резолютивна частина обумовленого судового рішення містить зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 (Код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) звільнити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) у запас за сімейними обставинами відповідно до пп. г п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (як військовослужбовця, який самостійно виховує дитину віком до 18 років).

Проаналізувавши зміст постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.10.2024 року, колегія суддів приходить до висновку, що вона роз`яснення не потребує, оскільки є зрозумілою і не вимагає додаткового тлумачення, не містить у собі положень, які б суперечили або виключали одне одного та чітко вказує на порядок звільнення військовослужбовців з військової служби відповідно до пп. г п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.

Стосовно ж посилань відповідача на положення ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», то колегія суддів зазначає, що приписи приведеної норми Закону не містять положень, які б виключали та /або призупиняли можливість звільнення військовослужбовців з військової служби відповідно до пп. г п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу у порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України (частина 7 статті 26 Закону № 2232-XII).

Отож, з урахуванням статті 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 14 КАС України постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.10.2024 року є обов`язковою до виконання.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про роз`яснення судового рішення в частині порядку його виконання.

Керуючись ст. 254, ст. 321, ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви військової частини НОМЕР_1 про роз`яснення постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.10.2024 року у справі 260/2386/24- відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття. Порядок, строки та підстави подання касаційної скарги на ухвалу суду апеляційної інстанції визначено ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос