Справа № 285/4209/24
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2025-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/4209/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Коцюба О.М.

Суддя-доповідач - Біла Л.М.

28 січня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Моніча Б.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Житомирській області на додаткове рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 24 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головне управління Національної поліції України в Житомирській області про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1512092 від 04.08.2024 року, який рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 24 жовтня 2024 року задоволено в повному обсязі.

18.10.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив ухвалити додаткове рішення про стягнення з ГУ НП України в Житомирській області витрати по сплаті судового збору та правничої допомоги.

Додатковим рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 24.10.2024 року заяву ОСОБА_1 задоволено та стягнуто з ГУНП в Житомирській області сплачений за подання позовної заяви судовий збір в розмірі 605,60 грн. та суму понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 1500,00 грн.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні заяви про стягнення понесених ОСОБА_1 витрат відмовити.

Мотивами апеляційної скарги зазначено неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для вирішення питання про розподіл судових витрат у даній справі, а також порушення судом норм процесуального права, що в сукупності призвело до ухвалення невірного додаткового рішення.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини 3 статті 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4).

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як встановлено з матеріалів справи, подаючи позовну заяву про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, позивач, окрім іншого, просив стягнути за рахунок ГУ НП України в Житомирській області понесені ним судові витрати.

В свою чергу, ухвалюючи рішення від 24.10.2024 року про задоволення вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції оцінки питанню відшкодування понесених позивачем судових витрат не надав, а тому позивач звернувся до суду першої інстанції з заявою про ухвалення додаткового судового рішення.

В контексті вказаного, судового колегія відхиляє доводи апелянта про те, що питання про розподіл судових витрат може бути вирішено тільки одночасно із постановленням судового рішення, яким закінчується розгляд справи, як такими, що є помилковими.

Стосовно доведеності позивачем понесених ним витрат, то судова колегія враховує, що до матеріалів позовної заяви було надано: угоду - доручення №151/2024 від 13.08.2024 року про надання правничої допомоги, укладеної між ОСОБА_1 та адвокатом, Шепетою Р.Л., ордер на надання правничої допомоги від 13.08.2024 року за №1097112, свідоцтво про заняття адвокатською діяльністю серія ЖТ №000848, квитанція до прибуткового касового ордера №25 від 13.08.2024 року про оплату послуг професійної правничої допомоги згідно угоди доручення №151/2024 від 13.08.2024 на суму 1500 грн., попередній розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу від 13.08.2024 року.

Зі змісту наданого позивачем попереднього розрахунку суми судових витрат на професійну правничу допомогу від 13.08.2024 року вбачається, що на виконання умов угоди - доручення №151/2024 від 13.08.2024 року адвокатом здійснено підготовку позовної заяви про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Кількість витраченого часу - 1 год. Ціна послуги 1500 грн.

Частиною 5 ст.134 КАС України вказано, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням не тільки того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

При цьому, як зазначалося вище, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої винесено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

З урахуванням обставин справи №285/4209/24, а саме: виходячи з обсягу та характеру доказів у справі (відсутності експертиз, відсутності виклику свідків, тощо); кількості сторін та відсутності інших учасників у справі; виходячи з фактично витраченого представником позивача часу, суд вважає розмір вартості наданих послуг визначених адвокатом є співмірним зі складністю справи та обсягом наданих послуг, а відтак, вимоги про відшкодування 1500 грн як витрат на правничу допомогу - обґрунтованими.

Стосовно стягнення з ГУ НП України в Житомирській області сплаченого за подання позовної заяви судового збору, то в даному випадку, апеляційна скарга жодних доводів з даного питання не містить.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення у справі та стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 1500,00 грн.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Житомирській області залишити без задоволення, а додаткове рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 24 жовтня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Моніч Б.С.