Справа № 539/2156/24
Суддя: Коваленко О. А.
Дата ухвалення: 2025-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 539/2156/24
Провадження № 2-а/539/1/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді - Коваленко О.А.,

при секретарі судового засідання Ануфрієвій Н.М.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Лисенка А.Ф.,

третьої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження в м. Лубни адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, треті особи по справі поліцейський Лубенського районного відділу поліції ГУНП в Полтавській області, капрал поліції Демченко Микола Олександрович та Пасічник Тарас Григорович,про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в Лубенський міськрайонний суд Полтавської області з позовом до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, треті особи по справі поліцейський Лубенського районного відділу поліції ГУНП в Полтавській області, капрал поліції Демченко Микола Олександрович та ОСОБА_2 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

У позові вказала, що відповідно до постанови ЕГА № 1432339 від 17.05.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, її було притягнено до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що гр. ОСОБА_1 , 17 травня 2024 р., об 11 год. 38 хв., перебуваючи в АДРЕСА_1 , здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, а саме, зателефонувала на лінію 102 та повідомила про те, що гр. ОСОБА_2 , вчиняє домашнє насильство, хоча цього факту насправді не було, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтею 183 КУпАП.

Вважає зазначену постанову винесеною незаконно, за відсутності доказів правопорушення, складу правопорушення в її діях, оскільки вона здійснила виклик поліції з метою захисту своїх прав та прав своєї дитини.

Прохала суд скасуватипостанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1432339 від 17 травня 2024 року, якою її було притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі - 850 гривень, а провадження у справі закрити.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що вони з ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який у вересні 2024 року розірвано. Від шлюбу вони мають спільну дитину дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_2 , знаючи, що вона 17.05.2024 року мала прибути до міста Черкаси в Черкаське районне управління ГУНП в Черкаській області для проведення відповідних слідчих дій, визнання її потерпілою в межах порушеного за її заявою кримінального провадження №0001270 за ознаками вчинення ОСОБА_2 відносно неї злочину, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України, вирушив до місця її проживання та проживання їхньої дитини в с. П`ятигірці.

Перебуваючи на дорозі до м. Черкаси, їй стало відомо від ОСОБА_2 , що він прямує на власному автомобілі до місця її спільного з дитиною проживання та хоче її відвідати. Вона негайно змушена була повернутися додому, оскільки ОСОБА_2 неодноразово погрожував їй викраденням дитини та зазначав, що ніяка служба та суд не є для нього перепоною, якщо потрібно він силою забере дитину, так як бажає виховувати її один і має для цього всі фінансові та інші можливості.

Близько 11 години ранку, ОСОБА_2 прибув за адресою місця її зареєстрованого проживання та проживання їхньої дитини у АДРЕСА_1 . Побачивши її, запитав про можливість спілкування з донькою, на що вона не заперечувала, лише попросила, щоб це спілкування відбувалося у її присутності та на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_1 . На що ОСОБА_2 відреагував емоційно, одразу почав висловлювати словесні образи та погрози, у тому числі і на адресу її батьків, які вийшли на подвір`я, почувши як ОСОБА_2 принижував її. Його погрози вона сприймала реально, оскільки під час сварки в березні 2024 року він зламав їй палець та сказав, що наступного разу це буде голова.

Вона не безпідставно викликала поліцію, оскільки її чоловік, з яким вони на той час перебували у стані розірвання шлюбу, схопив дитину на руки і швидко виніс з подвір`я до автомобіля, в якому знаходилася його мати. В неї склалося таке враження, що ОСОБА_2 хоче забрати дитину і тому вона викликала поліцію. Вона хотіла, щоб чоловік спілкувався з дитиною в її присутності. Місце проживання дитини ще не визначено. Визначено лише дні та години спілкування батька з дитиною. Порядок спілкування з дитиною визначено згідно з ухвалою суду про забезпечення позову в справі за позовом про визначення місця проживання дитини.

ОСОБА_2 постійно вчинялося відносно неї психологічне насильство. А 28.03.2024 року в присутності дитини ОСОБА_2 наніс їй тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Він постійно вчиняв сварки, шляхом залякування, обмежував свободу її пересування і перебування разом з дитиною. Залякуванням та психологічним тиском обмежував та контролював її волевиявлення, систематично здійснював приховану відеозйомку та спостереження за нею та дитиною в будинку, де вони проживали у м. Черкаси. Без її дозволу встановив програми, що відслідковують її місце перебування на її телефон, ноутбук, здійснював приховані та без її дозволу аудіо та відеозаписи їхнього спілкування, забороняв спілкуватися з рідними та близькими, зневажливо ставився до неї, принижував її честь та гідність.

Тому, 17.05.2024 року, коли емоції, дії та висловлювання ОСОБА_2 викликали у неї реальні побоювання за свою безпеку та безпеку її родини, нездатність самостійно себе захистити від ОСОБА_2 , який, перебуваючи в гніві, 28.03.2024 року вже спричинив їй тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, вона обґрунтовано змушена була здійснити виклик поліції по лінії «102», з повідомленням про вчинення відносно неї ОСОБА_2 домашнього насильства у виді психологічного, яке, на її переконання, реально могло перерости у подальше фізичне насильство, якби вона не здійснила виклик поліції.

Тому постанову поліцейського, капрала поліції Лубенського районного відділу поліції ГУНП в Полтавській області Демченка М.О. про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП вона вважає безпідставною та такою, що підлягає скасуванню.

Представник позивача адвокат Лисенко А.Ф. позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав, прохав позов задовольнити.

Представник відповідача - Головного управління Національної поліції в Полтавській області в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив.

Третя особа по справі - капрал поліції Демченко Микола Олександрович в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив. 06.06.2024 року звернувся до суду з заявою в якій прохав справу розглядати без його участі, за наявними матеріалами. Позов визнає.

Потім,16.10.2024 року третя особа по справі - капрал поліції Демченко Микола Олександрович звернувся до суду з заявою, в якій прохав його попередню заяву про визнання позову вважати помилково поданою. Проти задоволення позову він категорично заперечує та вважає, що 17.05.2024 року ним правомірно було винесено постанову відносно ОСОБА_1 за ст. 183 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Третя особа по справі ОСОБА_2 в судовому засідання проти задоволення позову заперечував. Вважає, що працівником поліції було встановлено те, що ОСОБА_1 перебувала у безпеці, стосовно неї не було вчинено жодних дій, вказаних у ст. 173-2 КУпАП, а тому працівниками поліції правомірно було складено постанову відносно ОСОБА_1 за ст.183 КУпАП, тобто завідомо неправдивий виклик працівників поліції.

Прохав суд у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити.

Заслухавши позивача, її представника адвоката Лисенка А.Ф., третю особу по справі, покази свідка ОСОБА_5 , дослідивши матеріали та докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, шляхом винесення постанови серії ЕГА № 1432339 від 17.05.2024 року за ст. 183 КУпАП, в якій зазначено, що 17.05.2024 року об 11 год. 38 хв. в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, а саме, зателефонувала на лінію 102 та повідомила про те, що гр. ОСОБА_2 , вчиняє домашнє насильство, хоча цього факту насправді не було, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтею 183 КУпАП.

Свідок ОСОБА_6 показав суду, що 17.05.2024 року в діях ОСОБА_2 вони побачили реальну загрозу того, що він може забрати дитину, оскільки останній, забравши дитину з подвір`я, підійшов з нею на руках до автомобіля, в якому було дитяче крісло. Біля автомобіля ОСОБА_2 його відштовхував. Тоді він сказав дочці, щоб та викликала поліцію.

Із наданого ОСОБА_2 відео, яке було відтворено в судовому засіданні, вбачається, що 17.05.2024 року, під час телефонної розмови, яка передувала його приїзду до позивачки, ОСОБА_2 висловлював претензії та критику на адресу позивачки, змушуючи її виправдовуватись перед ним, після чого вона стала напруженою та почала нервувати, а ОСОБА_2 продовжував нагнітати атмосферу їхньої розмови. ОСОБА_2 проводив аудіофіксацію цієї розмови, не попередивши про це позивачку.

З відеозапису, зафіксованого на нагрудну камеру поліцейського, який прибув на виклик позивачки ОСОБА_1 вбачається, що між позивачкою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник конфлікт з приводу його спілкування з дитиною, який відбувався за межами подвір`я помешкання, де проживає позивачка зі своїми батьками та дитиною.

Зі статті 183 КУпАП вбачається, що завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень, обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Оскільки не подано відзиву на позовну заяву, то відповідачами не доведено та не підтверджено належними доказами факту вчинення позивачем правопорушень, передбачених ст. 183 КУпАП як наслідок, не доведено факту порушення позивачем.

Представник відповідача не надав суду достатньо доказів про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ст. 183 КУпАП. При цьому, сама по собі постанова поліцейського не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення, так як у вказаній постанові міститься лише описання правопорушення. Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

За таких обставин, враховуючи відсутність доказів, які підтверджують наявність події і складу адміністративного правопорушення, а також те, що відповідачем не були вжиті заходи щодо повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 33, 183, 245, 247, 251, 280 КУпАП, ст. ст. 9, 77, 139, 243-246, 250, 286 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління національної поліції у Полтавській області ( 36014, юридична адреса: Полтавська обл., м. Полтава, вул. Матвійчука Юліана, 83, ), треті особи по справі поліцейський Лубенського районного відділу поліції ГУНП в Полтавській області, капрал поліції Демченко Микола Олександрович (адреса місця знаходження: 37501, Полтавська обл., м. Лубни, вул. Монастирська, 4)та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 ), про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1432339 від 17 травня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі - 850 гривень, провадження у справі закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Полтавській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 605 гривень 60 копійок (шістсот п`ять гривень) 60 коп.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повне судове рішення складено 27 січня 2025 року.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду О.А. Коваленко