Справа № 420/29332/24
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2025-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ради адвокатів Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Ради адвокатів Одеської області (далі відповідач), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Ради адвокатів Одеської області від 16.08.2024, затверджене протоколом №101, щодо відмови у видачі ОСОБА_1 свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю;

зобов`язати видати ОСОБА_1 свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю як такому, що успішно склав.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач у серпні 2023 року склав кваліфікаційні іспити для подальшого отримання адвокатського посвідчення та отримав свідоцтво про складання кваліфікаційного іспиту: серії ОД № 002771 від 15.08.2023, видане КДКА Одеської області. У листопаді 2023 року звернувся до Ради адвокатів Одеської області із заявою про направлення на стажування. 24.11.2023 Радою адвокатів Одеської області прийнято рішення про направлення позивача на стажування до адвоката Афанасьєвої Мар`яни Володимирівни, у якої проходив стажування з 01.12.2023 по 01.06.2024 відповідно до індивідуального плану, затвердженого Радою. План стажування виконав в повному обсязі. В подальшому у червні 2024 року успішно захищено практику та подано заяву до Ради адвокатів про видачу свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю. Однак, рішенням Ради адвокатів Одеської області від 16.08.2024, затвердженої протоколом №101, у задоволенні заяви щодо видачі свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю відмовлено. Вказане рішення мотивовано тим, що станом на 14.08.2024 ОСОБА_1 займає посаду головного спеціаліста відділу правового забезпечення ГУНП в Одеській області та у відповідності до ст. 7 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», відмовлено в задоволенні заяви у зв`язку з вимогами щодо несумісності.

Рішення відповідача позивач вважає протиправним, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою від 01.10.2024 провадження у вказаній справі відкрите, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Станом на дату розгляду справи відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини, суд приходить до таких висновків.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 обіймає посаду головного спеціаліста відділу правового забезпечення ГУ НП в Одеській області.

Позивач звернувся до відповідача із заявою щодо видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

У заяві посилався на те, що він успішно склав кваліфікаційний іспит, отримав направлення на проходження стажування, закінчив стажування та при проведенні оцінки стажування отримав позитивний результат.

За результатами розгляду заяви Рада адвокатів Одеської області прийняла рішення від 16.08.2024, оформлене протоколом № 101, яким ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви про видачу свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю відповідно до ст.7 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Вважаючи дане рішення протиправним, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд враховує наступні обставини та приписи законодавства.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні врегульовано Законом України №5076-VI від 05.07.2012 «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI).

Згідно ст.1 Закону №5076-VI адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Статтею 2 Закону №5076-VI визначено, що адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.6 Закону № 5076-VI адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Не може бути адвокатом особа, яка: 1) має непогашену чи незняту в установленому законом порядку судимість за вчинення тяжкого, особливо тяжкого злочину, а також злочину середньої тяжкості, за який призначено покарання у виді позбавлення волі; 2) визнана судом недієздатною чи обмежено дієздатною; 3) позбавлена права на заняття адвокатською діяльністю, - протягом двох років з дня прийняття рішення про припинення права на заняття адвокатською діяльністю; 4) звільнена з посади судді, прокурора, слідчого, нотаріуса, з державної служби або служби в органах місцевого самоврядування за порушення присяги, вчинення корупційного правопорушення, - протягом трьох років з дня такого звільнення.

Вказаний перелік осіб є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно ч.1 ст.7 Закону № 5076-VI несумісною з діяльністю адвоката є: 1) робота на посадах осіб, зазначених у пункті 1 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції"; 2) військова або альтернативна (невійськова) служба; 3) нотаріальна діяльність; 4) судово-експертна діяльність.

Приписами пп. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про запобігання корупції" передбачено, що суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є: державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

За змістом статті 8 Закону № 5076-VI особа, яка виявила бажання стати адвокатом та відповідає вимогам частин першої та другої статті 6 цього Закону, має право звернутися до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за місцем проживання із заявою про допуск до складення кваліфікаційного іспиту. Порядок допуску до складення кваліфікаційного іспиту та перелік документів, що додаються до заяви, затверджуються Радою адвокатів України.

Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури перевіряє відповідність особи вимогам, установленим частинами першою та другою статті 6 цього Закону. З метою перевірки повноти та достовірності відомостей, повідомлених особою, яка виявила бажання стати адвокатом, і за наявності письмової згоди такої особи кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури, кваліфікаційна палата або визначений нею член палати можуть звертатися із запитами до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань, що зобов`язані не пізніше десяти робочих днів з дня отримання запиту надати необхідну інформацію.

За результатами розгляду заяви та доданих до неї документів кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури приймає рішення про: 1) допуск особи до кваліфікаційного іспиту; 2) відмову в допуску особи до кваліфікаційного іспиту.

У разі прийняття рішення про відмову в допуску особи до кваліфікаційного іспиту в рішенні кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури в обов`язковому порядку зазначаються причини такої відмови.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.9 Закону № 5076-VI кваліфікаційний іспит є атестуванням особи, яка виявила бажання стати адвокатом.

Особі, яка склала кваліфікаційний іспит, протягом десяти днів з дня складення кваліфікаційного іспиту кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури безоплатно видає свідоцтво про складення кваліфікаційного іспиту.

Свідоцтво про складення кваліфікаційного іспиту дійсне протягом трьох років з дня складення іспиту.

Відповідно до ч.ч.1, 6, 7 ст.10 Закону № 5076-VI стажування полягає в перевірці готовності особи, яка отримала свідоцтво про складення кваліфікаційного іспиту, самостійно здійснювати адвокатську діяльність. Стажування здійснюється протягом шести місяців під керівництвом адвоката за направленням ради адвокатів регіону.

За результатами стажування керівник стажування складає звіт про оцінку стажування та направляє його раді адвокатів регіону.

Результати стажування оцінюються радою адвокатів регіону протягом тридцяти днів з дня отримання звіту.

За оцінкою результатів стажування рада адвокатів регіону приймає рішення про:1) видачу особі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; 2) продовження стажування на строк від одного до трьох місяців.

Стажист адвоката та керівник стажування повідомляються про прийняте рішення письмово протягом трьох днів з дня його прийняття.

Отже, Закон № 5076-VI передбачає певні етапи набуття права на заняття адвокатською діяльністю та отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (отримання доступу до професії адвоката), зокрема: кваліфікаційний іспит, за результатами якого видається свідоцтво про його складання; стажування, яке здійснюється у вільний від роботи час та за оцінкою результатів якого рада адвокатів регіону приймає рішення про видачу особі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; прийняття особою, стосовно якої радою адвокатів регіону прийнято рішення про видачу свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю присяги адвоката України; видачу особі, яка склала присягу адвоката України, радою адвокатів регіону у день складення присяги свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката України.

При цьому Закон № 5076-VI також визначає умови, які унеможливлюють набуття особою права на заняття адвокатською діяльністю та, відповідно отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, у вигляді встановлення кваліфікаційних вимог та вичерпного переліку заборон на отримання права на заняття адвокатською діяльністю.

Фактично, перевірка відповідності особи кваліфікаційним вимогам (ч.1 ст.6) та відсутності заборон на отримання права на заняття адвокатською діяльністю (ч.2 ст.6) відбувається на стадії допуску до складення кваліфікаційного іспиту.

В свою чергу, відповідно до ч.2 ст.7 Закону № 5076-VI у разі виникнення обставин несумісності, встановлених частиною першою цієї статті, адвокат у триденний строк з дня виникнення таких обставин подає до ради адвокатів регіону за адресою свого робочого місця заяву про зупинення адвокатської діяльності.

Таким чином, аналізуючи положення Закону України «Про запобігання корупції» та ч.2 ст.7 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» можна дійти висновку, що обставину несумісності можна усунути шляхом подання у триденний строк з дня виникнення таких обставин заяви про зупинення адвокатської діяльності, після того, як особа набуде правового статусу адвоката.

З аналізу даних правових норм слідує, що за результатами оцінювання стажування позивача Рада адвокатів Одеської області повинна була прийняти одне з двох рішень: про видачу особі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю або про продовження стажування на строк від одного до трьох місяців.

Законодавство не передбачає прийняття за результатами оцінювання Радою адвокатів Одеської області стажування прийняття рішення про відмову у видачі свідоцтва на право заняття адвокатською діяльністю, у зв`язку із чим, прийняте відповідачем рішення, оформлене протоколом від 16.08.2024 № 101 щодо відмови позивачу у видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, є протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому, суд зазначає, що з огляду на зміст протоколу, у Ради адвокатів Одеської області відсутні будь-які зауваження щодо проходження позивачем стажування.

Згідно ст.11 Закону № 5076-VI особа, стосовно якої радою адвокатів регіону прийнято рішення про видачу свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, не пізніше тридцяти днів з дня прийняття цього рішення складає перед радою адвокатів регіону присягу адвоката України такого змісту: "Я, (ім`я та прізвище), урочисто присягаю у своїй адвокатській діяльності дотримуватися принципів верховенства права, законності, незалежності та конфіденційності, правил адвокатської етики, чесно і сумлінно забезпечувати право на захист та надавати правову допомогу відповідно до Конституції України і законів України, з високою відповідальністю виконувати покладені на мене обов`язки, бути вірним присязі".

Текст присяги адвоката України підписується адвокатом і зберігається радою адвокатів регіону, а її копія надається адвокату.

Суд зауважує, що законодавство встановлює відповідні обмеження лише щодо безпосереднього здійснення адвокатської діяльності, яка спрямована на надання правової допомоги клієнту. Однак, законодавство не обмежує державних службовців, посадових осіб місцевого самоврядування у праві брати участь у відповідних процедурах добору та отримувати свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю не є свідченням порушення вимог про несумісність, а особа яка отримала таке свідоцтво, почне вчиняти дії, що можуть бути визначені як адвокатська діяльність, відповідно до ст.ст.1, 19 Закону № 5076-VI.

З урахуванням викладеного, обставини несумісності можуть виникнути лише в особи, яка вже набула статус адвоката, тобто склала присягу та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, однак такі обставини можуть бути усунуті на підставі ч.2 ст.7 Закону № 5076-VI, а саме: шляхом подання адвокатом у триденний строк з дня виникнення таких обставин до ради адвокатів регіону за адресою свого робочого місця заяву про зупинення адвокатської діяльності.

Подання до Ради адвокатів регіону заяви про зупинення адвокатської діяльності є підставою для зупинення права на заняття адвокатською діяльністю, відповідно до п.1 ч.1 ст.31 Закону № 5076-VI.

Протягом строку зупинення права на заняття адвокатською діяльністю адвокат не має права її здійснювати (ч.5 ст.31 Закону № 5076-VI).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що сам факт складання присяги та отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю не свідчить про безпосереднє здійснення особою адвокатської діяльності. Отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю підтверджує саме факт набуття особою, у тому числі тією, трудова діяльність якої несумісна з адвокатською, права здійснювати таку діяльність. Законодавчі обмеження чи заборони отримувати свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю особами, на яких поширюється дія Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", відсутні, оскільки таку діяльність можливо зупинити після отримання відповідного свідоцтва.

При цьому, особа, яка реалізувала право на професію адвоката (отримала свідоцтво) не зобов`язана одразу розпочинати адвокатську діяльність, оскільки Закон № 5076-VI встановлює для такої особи можливість альтернативної поведінки: розпочати адвокатську діяльність або зупинити право на заняття адвокатською діяльністю.

Таким чином відповідач передчасно та безпідставно констатує в оскарженому рішенні наявність існуючих обставин несумісності.

Крім цього, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Бігаєва проти Греції" (Bigaeva v. Greece) вказав на те, що стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) по суті має на меті захистити індивідуума від свавільного втручання органів державної влади в здійснення ним своїх прав, а згідно визначених пунктом 2 статті 8 Конвенції умов таке втручання повинно бути "передбачено законом" і виправдано необхідністю досягнення законної мети або цілей.

Таким чином, враховуючи висновок суду про обґрунтованість вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення Ради адвокатів Одеської області щодо відмови в задоволенні заяви позивача про видачу свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, оформлене протоколом № 101 від 16.08.2024, суд вважає за доцільне задовольнити і похідну вимогу позивача та зобов`язати Раду адвокатів Одеської області видати позивачу свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Згідно ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з приписами ч. 4 ст. 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про задоволення позову.

Приписами ч.1 ст.139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, то сплачений позивачем судовий збір у сумі 968,96 грн підлягає стягненню на його користь з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 9, 14, 73 - 78, 90, 139, 143, 242 - 246, 250, 255, 257 - 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Ради адвокатів Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Ради адвокатів Одеської області від 16.08.2024, затверджене протоколом №101, щодо відмови у видачі Левенцю Анатолію Васильовичу свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю

Зобов`язати Раду адвокатів Одеської області (65026, м. Одеса, вул. Жуковського, 14, ) видати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Ради адвокатів Одеської області (65026, м. Одеса, вул. Жуковського, 14, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя А.С. Пекний