Справа № 240/11801/24
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року м. Житомир справа № 240/11801/24

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду, із позовом, в якому просить:

- визнати дії відповідача щодо відмови перерахувати їй пенсію призначену за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на підставі довідки Управління СБУ в Житомирській області від 30.07.2021 №57/85-3169 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 у розмірі 70% грошового забезпечення померлого годувальника з урахуванням вимог Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо пенсій в разі втрати годувальника" №2146-ІХ, який набрав чинності 02.04.2022, протиправними (незаконними);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Жито мирській області здійснити з 01.06.2024 перерахунок пенсії по втраті годувальника, відповідно до пункту "а" статті 36 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо пенсій в разі втрати годувальника, №2146-ІХ у розмірі 70% грошового забезпечення померлого годувальника, з урахуванням відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_2 90% сум грошового забезпечення, відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у порядку і розмірах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення на підставі довідки Управління СБУ в Житомирській області від 30.07.2021 №57/25-3169 розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 , здійснити виплату заборгованості з урахуванням виплачених за 2024 рік.

Аргументуючи заявлені до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вимоги позивачка наголосила, що їй протиправно обрахована пенсія по втраті годувальника з грошового забезпечення її померлого чоловіка визначеного у оновленій довідці Управління СБУ в Житомирській області станом на 05.03.2019 у розмірі 30%. Вказує, що звернулася до відповідача із заявою про здійснення перерахунку її пенсії по втраті годувальника на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення її померлого чоловіка, виданої Управлінням СБУ в Житомирській області станом на 05.03.2019 у розмірі 70%, однак отримала відмову у здійсненні такого перерахунку пенсії.

Ухвалою судді ОСОБА_3 від 01.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження в адміністративній справі.

У зв`язку з призовом з 04.07.2024 на військову службу судді ОСОБА_3 та відповідно до рішення зборів суддів Житомирського окружного адміністративного суду від 09.07.2024 №3, розпорядженням керівника апарату Житомирського окружного адміністративного суду від 26.07.2024, призначено повторний автоматизований розподіл даної адміністративної справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.07.2024 справу передано судді Єфіменко О.В. на розгляд.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 02.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду.

01.08.2024 від представника Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач) до суду надійшов відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на безпідставність та необґрунтованість. Пояснює, що пенсія у розмірі 70% грошового забезпечення призначається у випадку, якщо померлий годувальник помер внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини, або захворювання яке виникло внаслідок захисту Батьківщини.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши наведені сторонами доводи, суд вказує наступне.

Встановлено, що ОСОБА_2 , чоловік позивачки був військовим пенсіонером органів СБУ та після його смерті позивачці призначено пенсію в разі втрати годувальника, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-XII (далі - Закон №2262-XII).

У подальшому, Управління СБУ в Житомирській області складено оновлену довідку про розмір грошового забезпечення померлого чоловіка позивачки, що враховується для перерахунку пенсії №57/85-3169 від 30.07.2021 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення станом на 05.03.2019.

У зв`язку із прийняттям Окружним адміністративним судом міста Києва рішення від 12.12.2018 у справі №826/3868/18 (набрало законної сили 05.03.2019), яким визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" №103 від 21.02.2018 (далі - Постанова №103) та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №45 від 13.02.2008 позивачка звернулася до відповідача із заявою про здійснення перерахунку її пенсії з 01.04.2019 у розмірі 70% грошового забезпечення її померлого чоловіка зазначеного у оновленій довідці Управління СБУ в Житомирській області.

За результатами розгляду поданої позивачкою заяви, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом відмовило у здійсненні перерахунку їй пенсії з 01.04.2019 у розмірі 70% грошового забезпечення її померлого чоловіка зазначеного у оновленій довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із відсутністю доказів, що смерть годувальника настала з причин зазначених в пункті "а" ст. 36 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-XII від 09.04.1992, тобто внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини, або захворювання яке виникло внаслідок захисту Батьківщини.

Позивачка не погоджуючись з діями відповідача звернулася до суду з даним позовом за захистом своїх прав.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вказує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV) законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Згідно з п.11 ч.1 ст.11 Закону №1058-IV загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби), поліцейські, особи рядового і начальницького складу, у тому числі ті, які проходять військову службу під час особливого періоду, визначеного законами України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та "Про військовий обов`язок і військову службу", особи рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань.

Відповідно до ч. 4 ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-XII від 09.04.1992 (далі - Закон №2262-XII) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до ч.3 ст.1 Закону №2262-ХІІ, члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті (ст.29 Закону №2262-ХІІ).

Законом України №1274-VII від 20.05.2014 (набрав чинності 01.01.2015) до пункту "а" статті ст.36 Закону №2262-ХІІ внесено зміни та викладено його у наступній редакції: а) членам сімей військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи або виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях та підпільних організаціях і групах, визнаних такими законодавством України, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи участю у бойових діях у мирний час, які є непрацездатними та перебували на утриманні загиблого (померлого) годувальника (при цьому дітям та іншим особам, зазначеним в абзаці другому статті 30 цього Закону, незалежно від того, чи перебували вони на утриманні загиблого (померлого) годувальника), - 70 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї. Якщо на утриманні загиблого (померлого) годувальника перебували двоє і більше членів сім`ї, пенсія призначається у розмірі 90 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника, що розподіляється між ними рівними частками, але не менше ніж 40 процентів на кожного непрацездатного члена сім`ї. У таких самих розмірах, незалежно від причини смерті годувальника, обчислюються пенсії членам сімей померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни та членам сімей, до складу яких входять діти, які втратили обох батьків; б) сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які померли внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, - 30 процентів заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї.

У подальшому, Законом №2146-IX від 24.03.2022 (набрав чинності з 02.04.2022) до пункту "а" статті ст.36 Закону №2262-ХІІ внесено зміни та викладено його у наступній редакції: а) членам сімей військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи або виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях та підпільних організаціях і групах, визнаних такими законодавством України, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи участю у бойових діях у мирний час, а саме батькам (одному з батьків), дружині (чоловікові), іншому непрацездатному члену сім`ї загиблого (померлого) годувальника, якщо право на пенсію має один непрацездатний член сім`ї, - у розмірі 70 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї; якщо право на пенсію мають два і більше непрацездатних членів сім`ї (крім батьків, дружини (чоловіка) - у розмірі 50 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї. У таких самих розмірах, незалежно від причини смерті годувальника, обчислюються пенсії членам сімей померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни та членам сімей, до складу яких входять діти, які втратили обох батьків.

Аналіз викладеного дає підстави для висновку, що з 01.01.2015 на пенсію в разі втрати годувальника в розмірі 70% грошового забезпечення мають непрацездатні члени сім`ї загиблого:

1) якщо такий загинув (помер) внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних:

- при захисті Батьківщини;

- ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи; або

- виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків); або

- внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях та підпільних організаціях і групах, визнаних такими законодавством України, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи участю у бойових діях у мирний час;

2) незалежно від причини смерті годувальника, якщо він був особою з інвалідністю внаслідок війни;

3) члени сімей, до складу яких входять діти, які втратили обох батьків.

Отже, для застосування положень пункту "а" статті 36 Закону №2262-ХІІ встановленню підлягає підстави смерті, які повинні бути пов`язані із пораненням, контузією, каліцтвом або захворюванням, отриманими у зв`язку, зокрема, із участю у бойових діях. При цьому, незалежно від причини смерті, пенсія у розмірах, передбачених пунктом "а" статті 36 Закону №2262-ХІІ призначається у разі наявності у померлої особи статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, а також членам сімей померлих, до складу яких входять діти, які втратили обох батьків.

При цьому, як свідчать обставини справи та додані до позовної заяви докази, позивачка до суду не надала доказів, що її чоловік ОСОБА_4 загинув (помер) внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, або виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків) або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях та підпільних організаціях і групах, визнаних такими законодавством України, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи участю у бойових діях у мирний час, чи що мав статус особи з інвалідністю внаслідок війни.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору судом не вирішується, у зв`язку із прийняттям по справі рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 295, 371 КАС України, суд, -

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, буд. 7, м. Житомир, 10003. ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 28 січня 2024 р.

28.01.25