Справа № 698/846/24
Суддя: Лазаренко В. В.
Дата ухвалення: 2025-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 698/846/24
Провадження №2-а/698/3/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 р. Катеринопільський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Лазаренка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Триліс Я.О.,

представника відповідача Пугач Л.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови № 001079 від 24.09.2024 року про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, у якому просить скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті № 001079 від 24.09.2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. за ч. 2 ст. 132-2 КУпАП.

В обґрунтування позову посилався на те, що 01.10.2024 року на поштову адресу ВК «БудСервіс» надійшло рекомендоване поштове відправленя за реєстровим номером 918, яке містило супровідний лист № 83660/43/24-24 від 25/09/2024 року, згідно якого Відділом державного нагляду (контролю) у Черкаській області Державної служби України з безпеки на транспорті відносно нього винесена постанова № 001079 від 24.09.2024 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 132-2 КУпАП у вигляді штрафу у сумі 17 000 гривень. Дана постанова мотивована тим, що 25.07.2024 року був проведений габаритно-ваговий контроль т/з MAN д/н НОМЕР_1 та встановлено, що вантажовідправником ВК «БудСервіс», керівник якого ОСОБА_1 , було внесено відомості про масу вантажу до ТТН № 507 від 25.07.2024 року, що не відповідають фактичним даним, що перевищує нормативно встановлені законодавством вагові норми понад 10%, але не більше 20%, що є порушенням п. 22.5 ПДР, при перевезенні подільного вантажу (пісок).

Вважає, що постанова прийнята безпідставно, а в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-2 КУпАП, оскільки виходячи із правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 29.01.2020 року по справі № 814/1460/16 у випадку перевезення подільних вантажів з перевищенням вагових параметрів автомобільними дорогами до перевізника лише може бути застосована відповідальність у вигляді плати за проїзд, якщо при зважуванні вантажу встановлено порушення вагових параметрів. А тому позивач вважає, що до автомобільного перевізника могла бути застосована відповідальність у вигляді нарахування плати за проїзд, відповідно до п. 31-1 Порядку № 879, а не прийняття постанови про застосування адміністративного штрафу.

Ухвалою суду від 14.10.2024 року позовну заяву залишено без руху, позивачу встановлений строк для усунення недоліків 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвалою суду від 22.10.2024 року відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву.

Від Державної служби України з безпеки на транспорті на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача не погоджується з позовними вимогами позивача та просить в задоволені адміністративного позову відмовити повністю, а постанову про накладення адміністративного стягнення № 001079 від 24.09.2024 року залишити в силі. Вказує, що 25.07.2024 року інспекторами Відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області Державної служби України з безпеки на транспорті о 11 год. 28 хв. на а/д М-05 Київ-Одеса 210 км 450 м. було зупинено вантажний автомобіль марки MAN д/н НОМЕР_1 , відносно якого здійснено рейдову перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом та здійснено габаритно-ваговий контроль цього т/з, під час якого виявлено порушення вимог п. 22.5 ПДР, а саме перевезення вантажу згідно ТТН № 507 від 25.07.2024 року з перевищенням встановлених законодавством вагових норм, а саме повна маса становить 42080 кг., при дозволеній 38000 кг., що перевищує 10,73% від встановленої норми, навантаження на здвоєну вісь становить 26480 кг при дозволеній 23000 кг., що перевищує 15,13% від встановленої норми. За результатами перевірки було складено довідку № 0077297 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 25.07.2024 року; акт № 0068874 про перевищення т/з нормативних вагових параметрів від 25.07.2024 року; акт № АР055245 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 25.07.2024 року. За наслідками розгляду справи було винесено постанову, якою на ОСОБА_1 , як на керівника ВК «БудСервіс», накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 132-2 КпАП України у вигляді штрафу у сумі 17 000 гривень за внесення відомостей про масу вантажу до ТТН № 507 від 25.07.2024 року, які не відповідають фактичним даним, які перевищують нормативно встановлені законодавством параметри понад 10%, але не більше 20% включно. У зв`язку з чим вважає, що твердження позивача про те, що на особу не може бути накладено штраф відповідно до ст. 132-2 КУпАП, оскільки на законодавчому рівні не передбачено можливості отримання особою дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, які перевозять подільні вантажі з перевищенням габаритно-вагових параметрів є безпідставними, а зміст оскаржуваної постанови відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-2 КУпАП.

Позивач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду адміністративної справи був повідомлений належним чином. До суду подав заяву, відповідно до якої просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача у судовому засіданні просила у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву. Звернула увагу суду на те, що правова позиція Верховного Суду викладена у позовній заяві не може бути застосована при вирішенні данної справи, оскільки оскаржувана постанова винесена відносно уповноваженої особи вантажовідправника, який не є у даному випадку перевізником.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов висновку про таке.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових та службових осіб.

Положеннями ст. 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з приписами ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються ст. ст. 279-1 279-8 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 229 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, зв`язані з порушенням правил користування автомобільним транспортом, і, зокрема, про адміністративне правопорушення, яке передбачено ч. 2 ст. 132-2 КУпАП, розглядають органи автомобільного транспорту.

Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 22.5 ПДР передбачені обмеження як вагових, так і габаритних параметрів транспортних засобів та їх составів.

Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами».

Вимоги цього пункту не поширюються на транспортні засоби спеціального призначення, які виконують функції зимового утримання автомобільних доріг, та Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту під час слідування (повернення) до (з) місця виконання заходів із захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, гасіння пожеж.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах визначається Порядком здійснення габаритновагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України 27.06.2007 №879 (Далі Порядок №879).

Відповідно до п. 3 указаного Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, що включає перевірку на відповідність встановленим законодавством нормативам вагових або габаритних параметрів таких транспортних засобів, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів. великоваговий транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з вагових параметрів якого перевищує встановлені на території України допустиму максимальну масу чи осьове навантаження;

Великогабаритний транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з габаритних параметрів якого перевищує встановлені на території України допустимі параметри (ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

Великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановолю Кабінету Міністрів України 10.10.2001 № 1306.

Зокрема, відповідно до п.п. в) п. 22.5 Правил дорожнього руху України рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують навантаження на вісь: на одинарну вісь 11,5/7; на здвоєні осі, якщо відстань між осями: менш як 1 метр 11,5/7, від 1 до 1,3 метра 16/10, від 1,3 до 1,8 метра при неспарених колесах 18/10,5, від 1,3 до 1,8 метра при спарених колесах, за умови, що навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тони 19/11,5, від 1,3 до 1,8 метра чотирьохвісних автомобілів, ведучі вісі яких оснащені спареними колесами, за умови, що навантаження на кожну ведучу вісь не перевищує 11,5 тони 23/11,5, від 1,8 до 2,5 метра для причепів та напівпричепів 20/11,5; на строєні осі, в тому числі транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, якщо відстань між осями: 1,3 метра або менше 21/13, понад 1,3 до 1,4 метра 24/14.

Згідно ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, мають право: використовувати спеціалізовані автомобілі; використовувати спеціальне обладнання, призначене для перевірки дотримання водіями норм режиму праці та відпочинку; супроводжувати транспортний засіб, що має ознаки порушення нормативів вагових або габаритних параметрів, до найближчого місця зважування (на відстань не більше 50 кілометрів) для здійснення габаритно-вагового контролю, а також забороняти подальший рух такого транспортного засобу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України; здійснювати габаритно-ваговий контроль транспортних засобів; використовувати стаціонарні або пересувні пункти габаритно-вагового контролю; використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, у тому числі в автоматичному режимі; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства; здійснювати опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення адміністративного правопорушення, свідками якого вони були або могли бути.

Відповідальність за порушення п. 22.5 Правил дорожнього руху України передбачена ч. 2 ст. 132-2 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 279-5 КУпАП у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

Статтею 14 КУпАП визначено, що посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Згідно ч. 4 ст. 279-5 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що згідно копії акта № АР055245 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 25.07.2024 року інспекторами Відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області Державної служби України з безпеки на транспорті о 11 год. 28 хв. на а/д М-05 Київ-Одеса 210 км 450 м. провели перевірку т/з MAN д/н НОМЕР_1 , водій ОСОБА_2 , номер дорожнього листа, що належить ТОВ «Будкомфорт Умань», під час якої виявлено перевезення вантажу згідно ТТН № 507 від 25.07.2024 року (пісок) з перевищенням вагових обмежень, а саме повна маса становить 42080 кг., при дозволеній 38000 кг., що перевищує на 10,73% норми навантаження на здвоєну вісь становить 26480 кг при дозволеній 23000 кг., що перевищує на 15,13% норми, чим порушено п. 22.5 ПДР.

Так, відповідно до даних акту № 0068874 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 25.07.2024 року о 11 год. 28 хв. габаритно-ваговий контроль проводився Відділом державного нагляду (контролю) у Черкаській області на а/д М-05 Київ-Одеса 210 км 450 м. автомобіля MAN TGS 41.440 д/н НОМЕР_1 , водій ОСОБА_2 , суб`єкт, що перевіряється ТОВ «Будкомфорт Умань», маршрут руху смт Катеринопіль м. Умань, повна маса тонн нормативно допустима 38, фактична 42,08, відстань між осями, метрів 1,80/2,96/1,39, основні навантаження тонн: нормативно допустиме 11,5/11,5/23, фактичне 7,29/8,3/26,48.

Згідно копії довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 0077297 від 25.07.2024 року на а/д М-05 Київ-Одеса 210 км 450 м. вага № 2130, водій ОСОБА_2 , автомобіль марки MAN TGS 41.440 д/н НОМЕР_1 , результати вагового контролю: навантаження на осі, тонн: 1) 7,29; 2) 8,31; 3) 13,58; 4) 12,90; повна маса транспортного засобу 42,08 тонн.

Вимірювання указаного транспортного засобу здійснювалось за допомогою повіреного належним чином засобу вимірювальної техніки, на підтвердження чого стороною відповідача до відзиву на позов долучено відповідне свідоцтво.

Крім цього, Державною службою з безпеки на транспорті надано відео доказ моменту перевірки, який оглянуто в судовому засіданні.

Постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу № 072070 від 03.09.2024 року накладено на ТОВ «Будкомфорт Умань», який здійснював перевезення вантажу, адміністративно-господарський штраф у сумі 17000 грн..

Відповідно до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань директором Виробничого кооперативу «Будсервіс» є Морозюк Михайло Олександрович.

Згідно копії постанови про накладення адміністративного стягнення № 001079 від 24.09.2024 року в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області Лучином О.М. визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення на нього у виді штрафу у розмірі 17000 грн..

Як вбачається з постанови, 25.07.2024 року був проведений габаритно-ваговий контроль т/з MAN TGS 41.440 д/н НОМЕР_1 та встановлено, що вантажовідправником ВК «Будсервіс», керівник ОСОБА_1 внесені (зазначені) відомості про масу вантажу до ТТН № 507 від 25.07.2024 року не відповідають фактичним даним, які перевищують нормативно встановлені законодавством вагові параметри понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків включно, а саме загальна маса т/з з вантажем склала 42080 кг при допустимих 38000 кг..

Так, ч. 2 ст. 132-2 КУпАП передбачена відповідальність за внесення (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що не відповідають фактичним даним, які перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри 10 відсотків, але не більше 20 відсотків включно, крім вантажовідправника, який одночасно є перевізником цього вантажу, а так само внесення (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри 10 відсотків, але не більше 20 відсотків включно, за відсутності оформленого дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Тобто, вказаною нормою права визначено відповідальність за два окремі адміністративні правопорушення об`єктивна сторона яких полягає в:

-внесенні (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що не відповідають фактичним даним, які перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри 10 відсотків, але не більше 20 відсотків включно, крім вантажовідправника, який одночасно є перевізником цього вантажу;

-внесенні (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри 10 відсотків, але не більше 20 відсотків включно, за відсутності оформленого дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 132-2 КУпАП відсутня у тому випадку, якщо вантажовідправник одночасно є перевізником вантажу та/або за відсутності оформленого дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

З наданої суду копії товаро-транспорної накладної № 507 від 25.07.24 встановлено, що перевізником вантажу, а саме піску у кількості 22,4 тони є Товариство з обмеженою відповідальністю «Будкомфорт Умань», а вантажовідправником є Виробничий кооператив «Будсервіс», які є різними юридичними особами, а тому наявні ознаки правопорушення про які зазначено у спірній постанові, а саме: вантажовідправником ВК «Будсервіс», керівник ОСОБА_1 внесені (зазначені) відомості про масу вантажу до ТТН № 507 від 25.07.2024 року не відповідають фактичним даним, які перевищують нормативно встановлені законодавством вагові параметри понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків включно, а саме загальна маса т/з з вантажем склала 42080 кг при допустимих 38000 кг.

Зміст оскаржуваної постанови відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-2 КУпАП.

Подія та склад адміністративного правопорушення, які є обов`язковими умовами для притягнення особи до адміністративної відповідальності, належним чином були встановлені та відображені в оскаржуваній постанові.

Щодо заперечень позивача в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за внесення (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри 10 відсотків, але не більше 20 відсотків включно, за відсутності оформленого дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, судом сприймаються критично, оскільки оспорювана постанова таної ознаки об`єктивної сторони цього правопорушення не містить, а правова позиція Верховного Суду, яка викладена у постанові від 29.01.2020 року по справі № 814/1460/16, на яку посилається позивач, не є релевантною до спірних правовідносин, оскільки стосується, саме перевізника вантажу, яким ВК «Будсервіс» у даному випадку не являється.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Отже, доказами є такі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх дій чи бездіяльності, а позивач зобов`язаний довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Оскільки доводи позивача суд вважає необґрунтованими, так як вони спростовуються наявними у справі доказами та нормами чинного законодавства, що наведені вище, а також те, що оскаржувана позивачем постанова в цій справі повністю відповідає вимогам вищезазначених нормативно-правових актів та містить необхідну інформацію, згідно якої уповноваженою посадовою особою відповідача було встановлено подію, склад адміністративного правопорушення та правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-2 КУпАП, позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 9, 241-246, 250, 257, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови № 001079 від 24.09.2024 року про накладення адміністративного стягнення - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Лазаренко