Справа № 380/11728/24
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
27 січня 2025 року м. Львів
ОСОБА_1 (позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 (відповідач), в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 06 червня 2022 року по 19 травня 2023 року (включно), грошової допомоги для оздоровлення за 2022, 2023 роки, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року, та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 06 червня 2022 року по 31 грудня 2022 року, грошову допомогу на оздоровлення за 2022 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2022 року, та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704, з урахуванням раніше виплачених сум із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 01 січня 2023 року по 19 травня 2023 року, грошову допомогу на оздоровлення за 2023 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року, та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704, з урахуванням раніше виплачених сум із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб;
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , які полягають у відмові скласти довідку про вартість речового майна, що належить до видачі ОСОБА_1 , а також нарахувати та виплатити йому грошову компенсацію за неотримане речове майно за період проходження військової служби останнього у військовій частині НОМЕР_1 по нормах забезпечення речовим майном;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 скласти довідку про вартість речового майна, що належить до видачі ОСОБА_1 за період з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення до виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами станом на 01 січня 2024 року;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за неотримане речове майно за період з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення до виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами станом на 01 січня 2024 року із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб;
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 06 червня 2022 року по 19 травня 2023 року (включно), грошової допомоги на оздоровлення за 2022-2023 роки з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року, та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 06 червня 2022 року по 31 грудня 2022 року, грошову допомогу на оздоровлення за 2022 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2022 року, та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум та з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 01 січня 2023 року по 19 травня 2023 року (включно), грошову допомогу на оздоровлення за 2023 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року, та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум та з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44.

Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , які полягають у відмові скласти довідку про вартість речового майна, що належить до видачі ОСОБА_1 , а також нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно за період проходження ним військової служби у військовій частині НОМЕР_1 за нормами забезпечення речовим майном.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 скласти довідку про вартість речового майна, що належить до видачі ОСОБА_1 , за період з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення до виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами станом на 01 січня 2024 року.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно за період з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення до виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами станом на 01 січня 2024 року із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44.

У вказаному рішенні суд зазначив, що витрати на професійну правничу допомогу будуть вирішені судом із урахуванням та в порядку, передбаченому частиною сьомою статті 139, статтею 252 КАС України.

16 січня 2025 року представник позивача - адвокат Олійник Олена Олегівна подала через систему «Електронний суд» заяву від 16 січня 2025 року про ухвалення додаткового рішення у справі, яка мотивована тим, що у зв`язку із наданням позивачу правничої допомоги він поніс витрати у розмірі 12000,00 грн.

У зв`язку з цим просить суд ухвалити у справі додаткове рішення, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи, у розмірі 12000,00 грн.

Відповідач проти відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 12000,00 грн заперечував у відзиві на позовну заяву, вказував, що заявлена позивачем сума таких витрат є необґрунтованою та неспівмірною у розрізі надання послуг.

Вирішуючи заяву представника позивача - адвоката Олійник Олени Олегівни від 16 січня 2025 року про ухвалення додаткового рішення у цій справі, суд зазначає таке.

Особливості ухвалення додаткового рішення врегульовано статтею 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Так, частиною першою цієї статті передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, однією з підстав для ухвалення додаткового рішення є не вирішення судом питання про судові витрати.

Види судових витрат, підстави та порядок їх розподілу врегульовано приписами глави 8 розділу 1 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За правилами частини третьої цієї статті для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За правилами частини четвертої названої статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На виконання вимог вказаної норми представник позивача подав до суду:

1. Ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВО № 1078417 від 31 травня 2024 року.

2. Договір № 1/100524З про надання правничої (правової) допомоги від 10 травня 2024 року, укладений між Адвокатським об`єднанням «Галицька правнича група» (Виконавець) та ОСОБА_1 (Замовник) (Договір).

Згідно з пунктами 2.1, 2.2 Договору розмір винагороди (гонорару) за надану правову (правничу) допомогу Виконавцем для Замовника у кожному конкретному випадку погоджується сторонами у Протоколі доручення. Замовник оплачує винагороду (гонорар) Виконавцю за надану правову (правничу) допомогу у порядку та у строк, погоджені Сторонами у Протоколі доручення.

3. Протокол доручення № 1 від 10 травня 2024 року до Договору № 1/100524З про надання правничої (правової) допомоги від 10 травня 2024 року.

Пунктом 1 цього Протоколу встановлено, що Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання надати Замовнику правову (правничу) допомогу такого змісту: юридичний супровід перерахунку грошового забезпечення (включаючи основні, додаткові та одноразові види грошового забезпечення) Замовника з 06 червня 2022 року по 19 травня 2023 року (включно) відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», визначивши розміри посадового окладу, окладу за військовими званням на відповідний рік шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на відповідний рік на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням раніше виплачених сум; юридичний супровід отримання Замовником грошової компенсації за нетримане речове майно за час перебування Замовника на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 в тому числі з правом звернення до Львівського окружного адміністративного суду з позовом про визнання дій/бездіяльності військової частини НОМЕР_1 , протиправною/-ними та зобов`язання до вчинення дій.

Згідно з пунктом 2 вказаного Протоколу у зв`язку із наданням Виконавцем правової (правничої) допомоги відповідно до пункту 1 цього Протоколу доручення Сторони встановили та погодили для Виконавця фіксований розмір винагороди (гонорару), який оплачується Замовником на умовах цього Протоколу у розмірі 12000,00 (дванадцять тисяч) гривень 00 копійок у тому числі ПДВ.

4. Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 429 від 30 червня 2024 року на суму 6000,00 грн та звіт № 429 від 30 червня 2024 року до нього.

5. Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 4 від 15 січня 2025 року на суму 6000,00 грн та звіт № 4 від 15 січня 2025 року до нього.

6. Платіжну інструкцію № @2PL838135 від 17 травня 2024 року про сплату позивачем грошових коштів у розмірі 6000,00 грн на корить одержувача Адвокатського об`єднання «Галицька правнича група».

7. Платіжну інструкцію № @2PL109024 від 15 січня 2025 року про сплату позивачем грошових коштів у розмірі 6000,00 грн на корить одержувача Адвокатського об`єднання «Галицька правнича група».

Суд звертає увагу на те, що під час визначення суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру з урахуванням конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року у справі № 810/2816/18.

Щодо цього суд зауважує, що предмет спору в цій справі не є складним, містить лише епізод взаємопов`язаних спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, а обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними.

Суд також ураховує, що Єдиний державний реєстр судових рішень містить значну кількість судових рішень щодо справ у аналогічних правовідносинах (в тому числі й Верховного Суду), що не потребує значного часу на опрацювання нормативно-правових актів, пошуку в Єдиному державному реєстрі судових рішень та вивчення практики в аналогічній категорії справ, тож суд уважає, що витрати на професійну правничу не відповідають критерію реальності адвокатських витрат.

Суд також зазначає, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи № 200/14113/18-а ухвалив постанову від 26 червня 2019 року, в якій сформував правову позицію, згідно з якою, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору.

Указані висновки Верховного Суду відповідно до приписів частини п`ятої статті 242 КАС України та частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд ураховує під час вирішення такого питання.

Ураховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат, суд під час розподілу судових витрат має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру з урахуванням конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

З огляду на вищенаведене суд дійшов висновку, що сума судових витрат на правничу допомогу, яку представник позивача просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань сторони відповідача, підлягає зменшенню у зв`язку з відсутністю ознак співмірності, визначених частиною п`ятою статті 134 КАС України.

Отже, заявлені позивачем до відшкодування 12000,00 грн витрат на правничу допомогу є необґрунтованими, не відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а їх стягнення з відповідача становить надмірний тягар для останнього, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Заявлений розмір витрат не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), із реальним часом, витраченим адвокатом та із обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт).

За цих обставин з урахуванням принципу співмірності та розумності судових витрат, пропорційності до ціни позову, конкретних обставин справи та змісту наданих послуг, суд уважає за необхідне зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу та покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати на оплату правничої допомоги адвоката в суді першої інстанції в сумі 3500,00 грн.

Керуючись ст.ст. 139, 143, 252, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача - адвоката Олійник Олени Олегівни від 16 січня 2025 року про ухвалення додаткового рішення у справі № 380/11728/24 - задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 3500,00 грн витрат на правничу допомогу.

У стягненні решти витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Повне додаткове рішення складено 27 січня 2025 року.

Суддя Клименко О.М.