Справа № 280/6200/24
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2025-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 січня 2025 року м. Дніпросправа № 280/6200/24
(суддя Семененко М.О., м. Запоріжжя)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2024 року у справі № 280/6200/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 01 липня 2024 року звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, згідно з яким, просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 24.04.2024 за №58 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 у зв`язку із недосягненням пенсійного віку та зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах (список №2) відповідно до норм п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ, в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, з 16.04.2024, з моменту подання заяви, провести нарахування та здійснити виплату призначеної пенсії;

- зобов`язати відповідача зарахувати позивачу періоди її роботи з 03.11.2004 по 31.12.2023 на посаді молодшої медичної сестри (санітарки-палатної) 12 психіатричного відділення (молодший медичний персонал) в Комунальному некомерційному підприємстві «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради до загального і спеціального стажу роботи в подвійному розмірі та здійснити їй перерахунок пенсії, починаючи з часу звернення із заявою про призначення пенсії за віком, починаючи з 16.04.2024 року.

Позов обґрунтовано тим, що відмова відповідача у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах є протиправною, оскільки така відмова суперечить Рішенню Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020 року. Також, позивач зазначає про те, що період її роботи з 03.11.2004 року по 31.12.2023 року має бути зарахованим до загального і спеціального стажу роботи в подвійному розмірі.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2024 року позов задоволено частково.

Суд, визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 24 квітня 2024 року №58 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити ОСОБА_1 з 16.04.2024 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у редакції згідно з рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року №1-р/2020, із врахуванням пільгового обчислення періоду роботи з 03.11.2004 по 31.12.2023 у подвійному розмірі на посаді молодшої медичної сестри (санітарки-палатної) 12 психіатричного відділення (молодший медичний персонал) в Комунальному некомерційному підприємстві «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради. У задоволенні іншої частини позову - відмовив.

Рішення суду мотивовано тим, що ця справа є типовою, а тому беручи до уваги правову позицію, висловлену в постановах Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду в зразковій справі №360/3611/20 доводи позивача є обґрунтованими. Також, суд першої інстанції зробив висновок про те, що позивач має право на пільгове обчисленні стажу при призначенні та обрахунку пенсії із зарахуванням спірного періоду з 03.11.2004 по 31.12.2023 трудової діяльності до страхового стажу у подвійному розмірі, оскільки за правилами ст.60 Закону №1788-XII та в силу приписів пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV період роботи у такому закладі охорони здоров`я підлягає зарахуванню до стажу роботи на пільгових умовах у подвійному розмірі, що відповідає правовій позиції висловленій Верховним Судом у постановах від 04.12.2019 у справі № 689/872/17, від 20.04.2022 у справі № 214/3705/17, від 27.04.2023 у справі №160/14078/22.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач оскаржив його в апеляційному порядку з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що згідно із відомостями паспорта позивача, її вік станом на день подання заяви про призначення пенсії становив повних 50 років, що є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. Зазначає відповідач і про те, що відповідно до пункту 3 Постанови № 794 починаючи з 1 липня 2002 року обчислення пенсій здійснюється із заробітку особи за періоди роботи після 1 липня 2000 року за даними системи персоніфікованого обліку, а тому до страхового стажу позивача не зараховано періоди згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 31.08.1992 року за період липня грудня 2000 року, оскільки відсутні дані в реєстрі застрахованих осіб. До страхового стажу позивача період роботи з 03.11.2004 по 31.12.2023 зараховано в одинарному розмірі відповідно до чинного законодавства.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 16.04.2024 звернулася до Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

За принципом екстериторіальності заява позивача від 16.04.2024 розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

За результатами розгляду заяви позивача та поданих документів Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області прийнято рішення від 24.04.2024 № 58 про відмову в призначенні пенсії (а.с.35).

За змістом рішення зазначено, що вік заявниці 50 років 02 місяці. Страховий стаж особи для визначення права на пенсію становить 47 років 01 місяць 01 день (з урахуванням пільгового обчислення відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення»). Страховий стаж особи становить 28 років 04 місяці 11 днів. Пільговий стаж роботи за Списком №2 становить 37 років 05 місяців 20 днів з урахуванням пільгового обчислення відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення». До страхового стажу позивача не зараховано періоди згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 31.08.1992: роботи протягом липня грудня 2000 року, оскільки відсутні дані в реєстрі застрахованих осіб; отримання матеріальної допомоги по безробіттю з 01.07.2002 по 27.12.2002, оскільки не підтверджено, що виплата матеріальної допомоги по безробіттю здійснювалась у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації; страховий стаж з 01.01.2004 обчислено за даними наявними в реєстрі застрахованих осіб. До пільгового стажу роботи за Списком № 2 зараховано періоди роботи, згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 11.04.2024 № 88, без урахування відпусток без збереження заробітної плати. Прийнято рішення відмовити у призначенні пенсії відповідно до п.2 ч.2 статті 114 Закону №1058-ІV у зв`язку з недосягненням пенсійного віку.

12.05.2024 позивач звернулась до відповідача із заявою про надання роз`яснення з приводу періодів її роботи, зарахованих до страхового стажу у подвійному розмірі з урахуванням вимог ст. 60 Закону №1788-XII та одинарному розмірі.

Листом №10432-9765/Р-02/8-0800/24 від 10.06.2024 ГУ ПФУ в Запорізькій області повідомило, що статтею 60 Закону №1788-XII було визначено, що період роботи до 1 січня 2004 року у лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі. Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років. Період роботи з 03.11.2004 по 31.12.2023 зараховано до страхового стажу в одинарному розмірі згідно із Законом №1058-IV (а.с.36). Законність та обґрунтованість рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії та відмова у зарахуванні періоду роботи позивача з 03.11.2004 року по 31.12.2023 року до загального і спеціального стажу роботи в подвійному розмірі є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

03 жовтня 2017 року Верховною Радою України було ухвалено Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VIII, що доповнив Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV розділом XIV-1, який містить пункт 2 частини другої статті 114 такого змісту:

«На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах».

За приписами статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Натомість згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону №1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закон №1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні КСУ).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03.11.2021 року прийнятій у справі №360/3611/20 зробила висновок про те, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV, а тому суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що вік позивача, є достатнім для звернення до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2.

Щодо вимог позивача в частині зобов`язання відповідача зарахувати період роботи позивача з 03.11.2004 по 31.12.2023 на посаді молодшої медичної сестри (санітарки-палатної) 12 психіатричного відділення (молодший медичний персонал) в Комунальному некомерційному підприємстві «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради у подвійному розмірі, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який набув чинності з 01.01.2004, страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених законом. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набуття чинності цим законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим законом.

Статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України 28.10.2002 № 385 затверджено Перелік закладів охорони здоров`я, лікарських посад, посад фармацевтів, посад фахівців з фармацевтичною освітою, посад професіоналів у галузі охорони здоров`я, посад фахівців у галузі охорони здоров`я, посад професіоналів з вищою немедичною освітою у закладах охорони здоров`я та посад професіоналів з вищою немедичною освітою, залучених до надання реабілітаційної допомоги у складі мультидисциплінарних реабілітаційних команд в закладах охорони здоров`я

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до записів трудової книжки позивача, остання у період з 03.11.2004 по 31.12.2023 працювала на посаді молодшої медичної сестри (санітарки-палатної) 12 психіатричного відділення (молодший медичний персонал) в Комунальному некомерційному підприємстві «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради (а.с.15-20).

Довідкою КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради від 11.04.2024 №89, підтверджується, що у період з 03.11.2004 (наказ від 03.11.2004 №111-к) по теперішній час (на 10.04.2024) позивач працювала повний робочий день на посаді молодшої медичної сестри (санітарка-палатна) 12-го психіатричного відділення в КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради (а.с.33).

КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» є закладом охорони здоров`я, оскільки здійснюють лікування психіатричних захворювань.

Прикінцевими положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за списками № 1 і 2, а також за вислугу років, здійснюється за названим Законом у разі досягнення пенсійного віку та за наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Вимогами п.4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених Законом.

Крім того, редакція статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є чинною на теперішній час. Стаття 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не скасовує ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та не зупиняє її дію.

Водночас, нормами ст.16 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років.

Відповідно до ст.22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Враховуючи те, що положення статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є чинними, при цьому положення статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не скасовують та не зупиняють її дію, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності у позивача права на розрахунок її страхового стажу за нормами статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що при розгляді цієї справи судом враховуються правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі № 689/872/17 та від 27.02.2020 у справі № 462/1713/17, які, у силу вимог частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов`язковими для врахування та були викладені Верховним Судом пізніше ніж висновки зазначені у постановах від 11.10.2019 року у справі №329/553/17 та від 24.01.2019 року у справі №265/4648/14-а.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2024 року у справі № 280/6200/24 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 28 січня 2025 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя В.А. Шальєва