Справа № 460/9170/24
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 рокуЛьвівСправа № 460/9170/24 пров. № А/857/28859/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Матковської З.М., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судових засідань Березюка Д.О.,

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2024 року про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог (головуючий суддя: Поліщук О.В., місце ухвалення - м. Рівне) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинення певних дій,

встановив:

ОСОБА_1 , 15.08.2024, звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 протиправною в невиплаті належних сум у день звільнення;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити недоотримане грошове забезпечення в розмірі 4038,68 грн;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити різницю для повного розміру щорічної грошової допомоги у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком за 2022 рік;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити різницю для повного розміру щорічної грошової допомоги у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком за 2023 рік

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити різницю для повного розміру щорічної грошової допомоги у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком за 2024 рік;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити різницю для повного розміру додаткової грошової винагороди в розмірі 5400,00 грн за період на протязі: з квітня 2022 року по січень 2023 року, березня та червня 2023 року.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2024 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій - відмовлено. Причини пропуску строку звернення до суду визнано неповажними.

Клопотання представника військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із пропуском строку звернення до суду - задоволено частково.

Позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 залишено без розгляду в частині позовних вимог про:

- зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 різницю для повного розміру щорічної грошової допомоги у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком за 2022 рік;

- зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 різницю для повного розміру щорічної грошової допомоги у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком за 2023 рік.

В іншій частині позовних вимог продовжено розгляд справи № 460/9170/24 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Із цим судовим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає таке необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги покликається на те, що судом першої інстанції не взято до уваги чинну норму законодавства, зокрема ст. 116 Кодексу законів про працю, яка захищає право на виплату всіх сум при звільненні з військової служби. А саме в частині недотриманого розміру грошової допомоги як учаснику бойових дій за роки служби. Відповідна грошова допомога не являється виключенням. Позивач зазначає, що з 30.05.2024 звільнений з військової служби, а тому згідно ст. 116 КЗпП перебіг строку позовної давності має починатися з 30.05.2024, тобто з дня звільнення.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.

У відповідності до ч. 3 ст. 313 і ч. 4 ст. 229 КАС України неприбуття сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 21.08.2024 позовну заяву залишено без руху. Встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання суду: заяви про поновлення пропущеного строку звернення із зазначенням підстав для його поновлення за весь період його пропуску, а також доказів поважності причин його пропуску.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 02.09.2024 клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду задоволено. Визнано поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду із позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій та поновлено такий строк. Позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач 20.09.2024 подав заяву про залишення позову без розгляду з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду. Вказану заяву відповідач обґрунтовував тим, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посадах начальника складу складів взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 та діловода служби інфраструктурного забезпечення логістики військової частини НОМЕР_1 і мав доступ до мережі Інтернет, а також не перебував в зоні проведення бойових дій та заходів по стримуванню збройної агресії російської федерації. Наведені обставини підтверджуються відповідними витягами із наказу командира військової частини НОМЕР_1 . Також відповідач звертає увагу на те, що протягом строку, який був пропущений позивачем для звернення до суду з цим позовом, останній неодноразово звертався до судів з процесуальними документами з приводу інших справ.

Після відкриття провадження у справі суд першої інстанції встановив, що висновок суду про поважність попередньо названих позивачем причин пропуску строку звернення до суду був передчасним, тобто позовна заява була подана без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду 14.10.2024 позовну заяву залишено без руху після відкриття провадження у справі та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення (отримання) відповідної ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду із зазначенням інших підстав для його поновлення за весь період його пропуску, а також доказів поважності причин такого пропуску.

У подальшому, ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 залишено без розгляду в частині позовних вимог про:

- зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 різницю для повного розміру щорічної грошової допомоги у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком за 2022 рік;

- зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 різницю для повного розміру щорічної грошової допомоги у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком за 2023 рік.

Залишаючи позовні вимоги без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи обізнаність позивача про порушення свого права на отримання виплати грошової допомоги до 5 травня 2022 року та встановлений шестимісячний строк для звернення до суду за захистом своїх прав, позивач мав звернутися до суду до 31.03.2023. Натомість, звернувшись до суду із цієїю позовною вимогою 15.08.2024, позивач пропустив встановлений законом строк звернення до суду.

Крім цього, суд першої інстанції дійшов висновку, що враховуючи обізнаність позивача про порушення свого права на отримання виплати грошової допомоги до Дня незалежності України в 2023 році та встановлений шестимісячний строк для звернення до суду за захистом своїх прав, позивач мав звернутися до суду до 02.05.2024. Натомість, звернувшись до суду із цією позовною вимогою 15.08.2024, позивач пропустив встановлений законом строк звернення до суду.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що ч. 1 ст. 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-XII, в редакції чинній на момент виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2022 році, (далі Закон № 3551-XII), визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Відповідно до ч. 1 ст. 17-1 Закону № 3551-XII, щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги (ч. 4 ст. 17-1 Закону № 3551-XII).

Проаналізувавши вищенаведені норми, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що 30 вересня відповідного року - це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована, а тому перебіг строку звернення до суду з цим позовом слід обраховувати саме з 01 жовтня відповідного року, зокрема 2022 року.

Аналогічна правова позиція щодо обрахунку строку звернення до суду у цій категорії справ висловлена Верховним Судом у постанові від 06.02.2018 справа № 607/7919/17.

За встановлених обставин, в контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані розглядувані правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивач достовірно міг дізнатися про порушення своїх прав, оскільки у 2022 році отримав щорічну разову грошову допомогу до 5 травня, але до суду з позовною заявою звернувся лише 15.08.2024.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що перебіг шестимісячного строку звернення до суду з позовом щодо виплати щорічної разової грошової допомоги з урахуванням положень ч. 4 ст. 17-1 Закону № 3551-XII, розпочався 01 жовтня 2022 року та закінчився 31 березня 2023 року.

Оскільки, позивач з позовом до суду звернувся 15.08.2024, а тому пропустив строк звернення, передбачений ч. 2 ст. 122 КАС України, отже позов у цій частині підлягає залишенню без розгляду.

Щодо оскарження позивачем дій відповідача, що полягають у не нарахуванні та не виплаті різниці для повного розміру щорічної грошової допомоги у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком за 2023 рік, то суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначає наступне.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо разової грошової виплати ветеранам війни та жертвам нацистських переслідувань» від 20.03.2023 № 2983-IX внесено зміни до ч. 5 ст. 1 2 Закону № 3551-XII виклавши норму в наступній редакції:

«Щороку до Дня Незалежності України учасникам бойових дій виплачується разова грошова виплата у порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України в межах відповідних бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України».

Статтю 17-1. Закону № 3551-XII виключено на підставі Закону № 2983-IX від 20.03.2023.

На виконання вищенаведених норм, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Деякі питання соціального захисту ветеранів війни та жертв нацистських переслідувань» № 754 від 21.07.2023, яка була чинною станом на час виникнення спірних правовідносин (далі - Постанова № 754).

Постановою № 754 відповідно до ч. 7 ст. 20 Бюджетного кодексу України, ч. 5 ст. ст. 12-15, ч. 1 ст. 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ч. 3 ст. ст. 61-64 Закону України «Про жертви нацистських переслідувань», затверджено Порядок здійснення у 2023 році разової грошової виплати до Дня Незалежності України, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

Відповідно до пункту 3 Порядку здійснення у 2023 році разової грошової виплати до Дня Незалежності України, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», затвердженого Постановою № 754, грошова допомога виплачується до 24 серпня 2023 року в такому розмірі, зокрема, учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися в зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 1 000 грн.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у зразковій справі № 440/14216/23 у рішенні від 05.03.2024 було надано оцінку зазначеним обставинам та зроблено правовий висновок, що за своєю природою, передбачена частиною 5 статті 13 № 3551-XII виплата, є щорічною разовою грошовою допомогою і приурочення її виплати до різних дат, зміна порядку її виплати, не змінює її природи саме як грошової допомоги.

Отже, запроваджену Законом № 2983-ІХ разову грошову виплату до Дня Незалежності України за її правовою природою не слід вважати новим видом соціального забезпечення для учасників бойових дій.

Згідно пункту 4 Порядку здійснення у 2023 році разової грошової виплати до Дня Незалежності України, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2023 р. № 754, отримувачі грошової допомоги, зокрема ті, що набули відповідного статусу згідно із статтями 6, 7, 9, 10, 10-1, 11 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до 24 серпня поточного року включно, яким грошову допомогу не виплачено станом на 1 жовтня, мають право звернутися щодо її виплати до Пенсійного фонду України (його територіального органу за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання (перебування) та отримати її до 1 листопада поточного року.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що перебіг шестимісячного строку звернення до суду з позовом щодо виплати щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України у 2023 році, з урахуванням пункту 4 Порядку, розпочинається 02 листопада 2023 року та закінчується 01 травня 2024 року.

За встановлених обставин, в контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані розглядувані правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивач достовірно міг дізнатися про порушення своїх прав, оскільки у 2023 році отримав щорічну разову грошову до Дня незалежності, але до суду з позовною заявою звернувся лише 15.08.2024.

З огляду на викладене, оскільки, позивач з позовом до суду звернувся 15.08.2024, а тому пропустив строк звернення, передбачений ч. 2 ст. 122 КАС України, отже позов у цій частині підлягає залишенню без розгляду.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 № 340/1019/19).

Також, суд апеляційної інстанції враховує, що учаснику бойових дій виплата грошової допомоги до 5 травня та до Дня Незалежності України виплачувалася та виплачується щорічно, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Тобто, така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення конкретного розміру грошової допомоги чи був здійснений її перерахунок, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів було здійснено саме такий розрахунок.

Щодо покликання апелянта, що судом першої інстанції не взято до уваги чинну норму законодавства, зокрема ст. 116 Кодексу законів про працю, яка захищає право на виплату всіх сум при звільненні з військової служби, то суд апеляційної інстанції не бере таку до уваги. Оскільки у спірних правовідносинах при обрахунку строку звернення до суду необхідно застосовувати спеціальні норми, зокрема ч. 4 ст. 17-1 Закону № 3551-XII, в редакції чинній на момент виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2022 році та пункт 4 Порядку при виплаті грошової допомоги до Дня Незалежності України у 2023 рокі.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, ухвалу суду без змін.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 313, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2024 року про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог № 460/9170/24 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді З. М. Матковська
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 24.01.25