Справа № 420/18406/24
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2025-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/18406/24

Головуючий в 1 інстанції: Попов В. Ф.

Місце ухвалення: м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А.І.

Ступакової І.Г.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплати пенсії за віком виходячи із заробітної плати за період роботи з 01.01.1983 по 31.12.1987 роки та з розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 1,48537;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 з 08.04.2024 року перерахунок та виплату пенсії за віком виходячи із заробітної плати за період роботи з 01.01.1983 по 31.12.1987 роки розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 1,48537.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що йому протиправно відмовлено у перерахунку та виплаті пенсії за віком виходячи із заробітної плати за період роботи з 01.01.1983 по 31.12.1987 роки та з розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 1,48537.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії за віком виходячи із заробітної плати за період роботи з 01.01.1983 по 31.12.1987 роки та з розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 1,48537.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 з 01.04.2024 року перерахунок та виплату пенсії за віком виходячи із заробітної плати за період роботи з 01.01.1983 по 31.12.1987 роки та із коефіцієнтом заробітної плати (доходу) застрахованої особи 1,48537.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незастосування норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та надання висновків, що не відповідають викладеним обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити по справі нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що вимога позивача в частині зобов`язання перерахувати та виплачувати йому пенсію за віком із застосуванням індивідуального коефіцієнта 1,48537, не підлягає задоволенню з підстав, що судом не може прийматися відповідне рішення, оскільки це є втручанням в дискреційні повноваження Пенсійного фонду України. Вказує, що пенсію позивача розраховано згідно норм чинного законодавства, підстав для задоволення позову немає.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачу з 21.09.2004 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування при страховому стажі 35 років 02 місяці 25 днів, та середньомісячній заробітній платі 553,63 грн., яка була обчислена за період з 01.01.1983 по 31.12.1987, індивідуальний коефіцієнт 1,48537.

Розмір пенсії склав 284,69 грн.

14.01.2009 позивач звернувся із заявою за №31 про перерахунок пенсії згідно з ч. 4 ст. 42 Закону № 1058.

Рішенням від 09.01.2009 пенсію перераховано з більшого страхового стажу та заробітку з 01.01.2009, при страховому стажі 37 років 02 місяці 17 днів, та середньомісячній заробітній платі 1580,06 грн., яку обчислено за періоди з 01.01.1983 по 31.12.1987 та з 01.12.2006 по 31.12.2008, індивідуальний коефіцієнт 1,31901.

Розмір пенсії склав 907,88 грн.

На підставі заяви позивача 26.01.2011 № 42 його переведено з пенсії за віком на пенсію по інвалідності згідно Закону № 1058. Пенсію обчислено при страховому стажі 37 років 10 місяців 16 днів, та середньомісячній заробітній платі 2727,64 грн., яку обчислено за періоди з 01.01.1983 по 31.12.1987 та з 01.12.2006 по 31.12.2010, індивідуальний коефіцієнт 1,37577.

Розмір пенсії склав 1559,83 грн.

18.10.2017 позивач звернувся із заявою №8132 про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком згідно Закону № 1058.

Рішенням від 14.12.2017 з 18.10.2017 позивача переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком. Пенсію обчислено при страховому стажі 41 рік 10 місяців 16 днів, та середньомісячній заробітній платі 5178,95 грн., яка обчислена за періоди з 01.01.1983 по 31.12.1987 та з 01.12.2006 по 31.12.2010, індивідуальний коефіцієнт 1,37577.

Розмір пенсії склав 2404,78 грн.

Надалі пенсія перераховувалася згідно з нормативно - правовими актами.

Станом на дату звернення позивача розмір пенсії складав 6123,44 грн. Пенсію обчислено при страховому стажі 46 років 05 місяців 16 днів та середньомісячній заробітній платі 10998,55 грн., яка обчислена за періоди з 01.01.1983 по 31.12.1987 та з 01.12.2006 по 31.12.2010, індивідуальний коефіцієнт 1,37577.

08.04.2024 позивач звернувся до Головного управління із електронним зверненням, в якому просив перерахувати та виплатити його пенсію, виходячи із заробітної плати за період роботи з 01.01.1983 по 31.12.1987 та з розрахунку коефіцієнта заробітної плати застрахованої особи 1,48537.

30.04.2024 Головним управлінням надано відповідь на звернення позивача, в якій роз`яснено питання з його пенсійного забезпечення та повідомлено, що розрахунок його середньомісячної заробітної плати відповідає нормам пенсійного законодавства.

Не погодившись з відмовою у проведенні перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при здійснені перерахунків пенсії обрав метод обчислення заробітної плати, при якому враховується заробітна плата, з якої призначена пенсія у 2004 році та заробітна плата з 01.12.2006 по 31.12.2010, після призначення пенсії, який для позивача є найменш вигідним, оскільки зменшився коефіцієнт зарплати, визначений у 2004 році з 1,48537 до 1,37577, а тому прийшов до висновку, що відповідно до ст. 42 Закону №1058 при перерахунку пенсії позивача повинен був брати до уваги заробітну плату (коефіцієнт), з якої була призначена пенсія у 2004 році.

Колегія суддів надаючи оцінку рішенню суду першої інстанції з урахуванням доводів апелянта виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV).

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV) страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Частинами 1 та 2 статті 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV передбачено, що коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою:

Кс = (См х Вс) : (100% х 12), де:

Кс - коефіцієнт страхового стажу;

См - сума місяців страхового стажу;

Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням періодів до набрання чинності цим Законом не може перевищувати 0,75, а з урахуванням страхового стажу, передбаченого абзацом десятим частини третьої статті 24 цього Закону, - 0,85.

Згідно ст. 27 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп ? Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Частиною четвертою статті 42 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV визначено, що у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Відповідно доабзацу 5 частини 4 статті 42 Закону №1058-ІV постановою правління Пенсійного фонду України від 18 травня 2005 року №10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 20 червня 2005 року за №714/32166, було затверджено Порядок

проведення перерахунку пенсії без додаткового звернення особи відповідно до частини четвертої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок №10-1).

За п. 3 Порядку №10-1 перерахунок пенсії проводиться пенсіонеру, який після призначення (перерахунку) пенсії:

1) продовжував працювати та має не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої (якого) призначено (попередньо перераховано) пенсію або із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені вчастині першійстатті 40 Закону, за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії;

2) продовжував працювати і має менш як 24 місяці страхового стажу. Перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки з дня звернення за призначенням (попереднім перерахунком) пенсії. Перерахунок проводиться з урахуванням страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) та із заробітної плати (доходу), з якої (якого) призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Згідно п. 4 Порядку №10-1 перерахунок проводиться тим особам, які станом на 01 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбачене пунктом 3 цього Порядку, на найбільш вигідних умовах.

За п. 5 Порядку №10-1 обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Отже, перерахунок пенсії проводиться пенсіонеру тільки за умови, що останній після призначення (перерахунку) пенсії продовжує працювати, внаслідок чого змінюється страховий стаж.

Крім того, в залежності від тривалості додатково набутого страхового стажу пенсіонер або набуває права самостійно обрати заробітну плату, з якої буде проведений перерахунок, або такого права у нього не буде.

За наявності не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія, або за бажанням пенсіонера із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені вчастині 1статті 40 цього Закону, за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Якщо пенсіонер продовжував працювати і має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки з дня звернення за призначенням (попереднім перерахунком) пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) та із заробітної плати (доходу), з якої (якого) призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Колегією суддів встановлено, що позивачу з 21.09.2004 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

У подальшому позивач, який після призначення пенсії продовжував працювати, звертався за перерахунком пенсії з урахуванням додатково набутого страхового стажу та заробітної плати після призначення пенсії та згідно з положеннями ст. 42 Закону № 1058 мав право на перерахунок пенсії, у зв`язку із збільшенням страхового стажу.

Також позивач звертався з заявами про переведення з пенсії за віком на пенсію по інвалідності та з пенсії по інвалідності на пенсію за віком згідно ч. 3 ст. 45 Закону №1058-IV.

Відповідно до п.3 п. 4 п. 7 Порядку проведення перерахунку пенсії без додаткового звернення особи відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 18.05.2018 № 10-1, перерахунок пенсії проводиться пенсіонеру, який після призначення (перерахунку) пенсії: 1) продовжував працювати та має не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої (якого) призначено (попередньо перераховано) пенсію або із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону, за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії. Перерахунок проводиться тим особам, які станом на 01 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбачене пунктом 3 цього Порядку, на найбільш вигідних умовах. Перерахунок пенсії проводиться на підставі заяви пенсіонера у строки, встановлені частиною четвертою статті 45 Закону.

Станом на дату виникнення спірних правовідносин, розмір пенсії складав 6123,44 грн. Пенсію обчислено при страховому стажі 46 років 05 місяців 16 днів та середньомісячній заробітній платі 10998,55 грн., яка обчислена за періоди з 01.01.1983 по 31.12.1987 та з 01.12.2006 по 31.12.2010, індивідуальний коефіцієнт 1,37577.

Позивач не оспорює обчислення відповідачем тривалості його страхового стажу та коефіцієнту страхового стажу. Натомість він не погоджується із визначеним індивідуальним коефіцієнтом заробітку та стверджує, що з метою оптимізації заробітку доцільно виключити період страхового стажу з 01.12.2006 по 31.12.2010, що суттєво вплине на зростання індивідуального коефіцієнту заробітку та розміру пенсії.

Як вбачається із проведених перерахунків пенсії позивача, відповідач при їх здійснені обрав метод обчислення заробітної плати, при якому враховується заробітна плата, з якої призначена пенсія у 2004 році та заробітна плата з 01.12.2006 по 31.12.2010, після призначення пенсії, який для позивача є найменш вигідним, оскільки зменшився коефіцієнт зарплати, визначений у 2004 році з 1,48537 до 1,37577.

Верховний Суд при ухваленні постанови від 29 червня 2022 року у справі №160/1052/19 (провадження № К/9901/33650/19) дійшов висновку, що: «відповідачем при здійснені перерахунку пенсії позивачу було обрано метод обчислення зарплати при якому враховується зарплата, з якої призначена пенсія у 2004 році та зарплата з 01.07.2004 по 31.05.2008, після призначення пенсії, який для позивача є найменш вигідним, оскільки зменшився коефіцієнт зарплати, визначений у 2004 році. У касаційній скарзі відповідач самостійно зазначає, що зміст статті 42 Закону №1058 свідчить про те, що пенсіонеру, при здійсненні перерахунку пенсії на підставі наведених положень Закону № 1058-ІV, надано право обирати заробітну плату (дохід), зокрема, той з якого була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону. Колегія суддів погоджується з висновками судів, що чинне законодавства не наділяє орган Пенсійного фонду України правом самостійно змінювати періоди страхового стажу, за які взято заробітну плату для обчислення розміру пенсії при її призначенні або останньому перерахунку. Подібний підхід до тлумачення зазначених норм викладено в постанові Верховного Суду України від 10.04.2012 у справі №21-104а12. Таким чином, суди дійшли вірного висновку, що відповідно до ст. 42 Закону №1058-ІV при перерахунку пенсії з 01.10.2017 відповідач повинен був брати до уваги заробітну плату (коефіцієнт), з якої була призначена пенсія у 2004 році».

Таким чином, при перерахунку пенсії позивача у 2017 році відповідач зобов`язаний був обирати найбільш вигідний спосіб обчислення заробітної плати за періоди страхового стажу з 01.01.1987 по 31.12.1991, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідно до ст. 42 Закону №1058 при перерахунку пенсії позивача повинен був брати до уваги заробітну плату (коефіцієнт), з якої була призначена пенсія у 2004 році, а відповідач протиправно зменшив позивачу при перерахунку розміру його пенсії коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи із 1,48537 до 1,37577.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами.

Доводи ж апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів , -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено та підписано 28 січня 2025 року .

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова