Справа № 398/127/25
Суддя: Москалик В. В.
Дата ухвалення: 2025-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/127/25
Провадження №: 2-а/398/35/25
РІШЕННЯ

Іменем України

"27" січня 2025 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Москалик В. В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови від 02.01.2025 № 380 по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. В обґрунтування позову вказує, що справу про адміністративне правопорушення необхідно закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки позивач не отримував повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , уточнив дані 10.07.2024, має ІІІ групу інвалідності. В постанові відсутній опис обставин, встановлених під час розгляду справи, не зазначено місця, дати та часу вчинення адміністративного правопорушення, не наведено та не надано оцінки доказам, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, резолютивна частина не містить висновку про прийняте рішення, лише зазначення розміру штрафу. Представник позивач вважає, що відповідно до примітки до ст. 210 КУпАП особа не несе відповідальності у випадку, якщо стосовно цієї особи існує можливість отримання будь-якої частини персональних даних з інформаційно-комунікаційних систем, реєстрів, баз даних, держателями / розпорядниками / адміністраторами яких є державні органи. При цьому згідно з практикою Верховного Суду норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи. Представник позивача, посилаючись на п. 1 ч. 1 ст. 1, ч. 8 ст. 5, ч. 1 ст. 6, ч. ч. 1, 3 ст. 13, ч. 3 ст. 14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», вважає, що інформацію, яку не оновив позивач, відповідач має отримати від уповноважених органів та з реєстрів, до яких має доступ в електронному вигляді. На думку представника позивача, відповідач не вжив усіх заходів для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для правильного вирішення справи, зокрема не надано доказів, що позивач після зміни місця проживання не встав на військовий облік у відповідному ТЦК та СП. Сама лише постанова про адміністративне правопорушення без надання доказів на підтвердження обставин, викладених в ній, не дає підстав вважати, що рішення відповідача є правомірним, та вказує на те, що таке рішення відповідач прийняв необґрунтовано.

27.01.2025 від відповідача надійшоввідзив на позов, в якому відповідач просив надати додатковий строк для подання відзиву на позовну заяву та прийняти відзив до розгляду у зв`язку з тим, що фактично ухвала суд про відкриття провадження у справі надійшла 17.01.2025. Просить суд відмовити у задоволенні позову.

Суд, розглянувши клопотання відповідача, дійшов висновку про відсутність підстав для продовження встановленого судом до 24.01.2025 процесуального строку для надання відзиву на позовну заяву, оскільки згідно з ч. 2 ст. 121 КАС України такий строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінченнят цього строку.

Суд, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Відповідно до копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 08.02.2017 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є особою з третьою групою інвалідності, інвалідність встановлена безтерміново.

Згідно з роздруківкою військово-облікового документа із застосунку «Резерв+» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовозобов`язаний, знаходиться на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , дата проходження військово-лікарської комісії 02.05.2023, постанова ВЛК непридатний в мирний час, обмежено придатний у воєнний час, звання солдат, дані уточнено вчасно 10.07.2024. Адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Згідно з матеріалами справи № 380 про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП, 08.10.2024 ОСОБА_1 було направлено повістку № 440822 від 08.10.2024 поштовим відправленням з описом вкладення № 242 за адресою: АДРЕСА_1 , про необхідність явки в ІНФОРМАЦІЯ_4 18.10.2024 об 11:00 год для уточнення даних, повістка була повернута до ІНФОРМАЦІЯ_2 з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 380 від 30.12.2024, складеним за ч. 3 ст. 210 КУпАП провідним спеціалістом відділення призову ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , військовозобов`язаний ОСОБА_1 , 18.10.2024 в особливий період, введений на території України відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», порушив правила військового обліку, передбачені Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме в порушення вимог п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», будучи оповіщеним про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 18.10.2024 шляхом направлення поштової повістки № 440822 рекомендованим листом через Укрпошту № 242 за задекларованим місцем проживання по АДРЕСА_1 , який повернуто з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», в подальшому не з`явився до територіального центру комплектування та не надав підтверджуючі документи про поважні причини своєї неявки, таким чином вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП. В поясненнях ОСОБА_1 зазанчив, що не прибув за викликом 18.10.2024, оскільки фактично повістку через Укрпошту не отримав.

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 за № 380 від 02.01.2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП. В мотивувальній частині постанови зазначено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 , 18.10.2024 в особливий період, введений на території України відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», порушив правила військового обліку, передбачені Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме в порушення вимог п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», будучи оповіщеним про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 18.10.2024 шляхом направлення поштової повістки № 440822 рекомендованим листом через Укрпошту № 242 за задекларованим місцем проживання по АДРЕСА_1 , який повернуто з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», в подальшому не з`явився до територіального центру комплектування та не надав підтверджуючі документи про поважні причини своєї неявки. Доказами винності ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення є: копія облікової картки військовозобов`язаного, копія повістки № 440822, копія конверта Укрпошти № 242 з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою. Обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення не встановлено. Обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення, є вчинення правопорушення в особливий період. Враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, відсутність пом`якшуючих обставин та наявність обтяжуючих обставин скоєння правопорушення, постановлено притягнути до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 , накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000,00 грн. Копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав особисто 06.01.2025.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Тобто, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За приписами ч. 1 ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності,або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому розгляд справи про адміністративне правопорушення має здійснюватися з дотриманням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, визначених статтею 268 КУпАП.

Оцінюючи правомірність дій відповідача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 3, 10 ст. 1 Закону України «Про військовийобов`язокі військовуслужбу» військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку. Громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством. Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.

За змістом ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Аналогічні приписи містить і Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 та Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487.

Відповідно до абз. 3 пп. 2 п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ, у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку вважається день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлено поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Отже, після отримання повістки військовозобов`язаний повинен з`явитися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці. У випадку неможливості прибуття військовозобов`язаного, останній повинен повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Невиконання призовниками, військовозобов`язаними та резервістами вищезазначених вимог є порушенням правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Суд встановив, що позивач викликався до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних на 18.10.2024 шляхом направлення повістки № 440822 від 08.10.2024, яка повернулася до відповідача з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». У визначену дату та час (18.10.2024) позивач не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а з`явився лише 30.12.2024, доказів, що підтверджують наявність поважних причин нез`явлення до ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріали справи не містять.

Оновлення даних у Резер+ та наявність інвалідності не є поважними причинами неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

За змістом ст. 72КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів та показань свідків.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Отже, суд дійшов висновку, що нез`явлення позивача до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк, визначений у повістці та в наступні сім календарних днів, без повідомлення причин неявки, є порушенням правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, за що передбачена адміністративна відповідальність ст. 210 КУпАП.

При цьому мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у даному випадку не має правового значення, оскільки підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності є саме його неявка на виклик, а не неуточнення військово-облікових даних, у зв`язку з чим не приймаються посилання представника позивача на положення примітки до ст. 210 КУпАП.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову і вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено положеннями КУпАП, а відтак адміністративний позов не підлягає задоволенню.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 77, 205, 241-246, 286, 268-271 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_5 про скасування постанови № 380 від 02.01.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Вікторія МОСКАЛИК