Справа № 160/17922/24
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2025-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 січня 2025 року м. Дніпросправа № 160/17922/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2024 року

у справі №160/17922/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати рішення Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області, яке викладене в листі за № 8/П-01/8-0400/24 від 24.04.2024 року щодо відмови йому в зарахуванні страхового стажу періодів працевлаштування з 03.01.1992 року по 30.09.1992 року в MП "Престиж" на посаді начальника відділу з реалізації продукції, з 12.10.1992 року по 14.06.1993 року в ФСК "Північний" на посаді тренера абонентських груп, з 03.05.1997 року по 29.09.1999 року в ТОВ "Новелті" на посаді начальника дільниці, а всього 03 роки 09 місяців 25 днів та відмови у проведенні перерахунку пенсії - протиправним та скасувати дане рішення;

- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до його страхового стажу періоди працевлаштування з 03.01.1992 року по 30.09.1992 року в МП "Престиж" на посаді начальника відділу з реалізації продукції, з 12.10.1992 року по 14.06.1993 року в ФСК "Північний" на посаді тренера абонентських груп, з 03.05.1997 року по 29.09.1999 року в ТОВ "Новелті" на посаді начальника дільниці, а всього 03 роки 09 місяців 25 днів та здійснити перерахунок його пенсії за віком, яку він отримує, з урахуванням вищевказаного страхового стажу, починаючі з дня звернення із заявою про зарахування страхового стажу та проведення перерахунку пенсії, тобто з 22.03.2024 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2024 року у справі №160/17922/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії та зарахуванні ОСОБА_1 до страхового стажу періодів роботи з 03.01.1992 по 30.09.1992, з 12.10.1992 по 14.06.1993, з 03.05.1997 по 29.09.1999;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 03.01.1992 по 30.09.1992, з 12.10.1992 по 14.06.1993, з 03.05.1997 по 29.09.1999 та здійснити перерахунок та виплату пенсії з 22.03.2024, з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Судом зазначено, що період роботи позивача з 03.01.1992 по 30.09.1992, з 12.10.1992 по 14.06.1993, з 03.05.1997 по 29.09.1999 підтверджується відповідними записами в трудовій книжці. Чинним законодавством визначено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права. Суд дійшов висновку, що працівник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи в останню вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто працівником, а недоліки її заповнення не є підставою для висновку про відсутність трудового стажу.

Не погодившись з рішенням суду, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подано апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2024 року у справі №160/17922/24, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Скаржник зазначає, що в разі, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки з наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори й угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Будь-яких інших документів, які містять відомості про спірні періоди роботи, для підтвердження трудового стажу позивачем не надано. В трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 1, а саме: не зазначено про характер виконуваної роботи, про зайнятість на роботах повний робочий день, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається період роботи, відсутня інформація про проведення атестації робочих місць.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги, та зазначає:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 18.07.2023 року перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, обчислену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позивач 22.03.2024 звернувся до відповідача із заявою, в якій просив зарахувати до його страхового стажу періоди роботи з 03.01.1992 по 30.09.1992 в МП "ПРЕСТИЖ" на посаді начальника відділу з реалізації продукції, з 12.10.1992 по 14.06.1993 в ФСК "Північний" на посаді тренера абонентських груп, з 03.05.1997 по 29.09.1999 в ТОВ "Новелті" на посаді начальника дільниці та здійснити перерахунок пенсії.

Листом №8/П-01/8-0400/24 від 24.04.2024 року відповідач повідомив позивача, що до його страхового стажу не зараховано періоди роботи: з 03.01.1992 по 30.09.1992, оскільки наявне виправлення у даті наказу про переведення та запис про звільнення завірений підписом без зазначення ПІП відповідальної особи, з 12.10.1992 по 14.06.1993, оскільки не зазначена назва підприємства при прийнятті на роботу у розділі "Відомості про роботу", з 03.05.1997 по 29.09.1999, оскільки наявне виправлення у даті звільнення.

Не погодившись із зазначеними рішеннями, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З 29.07.1993 порядок ведення трудових книжок регулюється Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція № 58 від 29.07.1993), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 17.

За приписами пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29.07.1993, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Як передбачено пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 Про трудові книжки працівників, заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства, установи, організації в присутності працівника, а відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Пунктом 1.2 Інструкції № 58 від 29.07.1993 передбачено, що трудові книжки раніше встановленого зразка обміну не підлягають.

Відповідно до п. 2.4 Інструкції № 58 від 29.07.1993 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Згідно з п. 4.1 Інструкції № 58 від 29.07.1993 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Отже, обов`язок щодо внесення достовірних та правильних записів до трудової книжки працівника покладається саме на власника або уповноважений ним орган, тобто на роботодавця.

Статтею 62 Закону № 1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На реалізацію вказаної норми Закону № 1788-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» затвердив Порядок № 637(далі - Порядок №637).

У пунктах 1 та 2 Порядку №637 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

В силу вимог абзацу першого пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, зміст наведених норм дає підстави стверджувати, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються інші документи.

Згідно зі ст. 62 Закону № 1788-XII та підпункту 4 пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви, прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Однак, як встановлено судом апеляційної інстанції, відповідачем не здійснено жодних дій, спрямованих на отримання відомостей, додаткових документів, на підставі яких можна було б додатково підтвердити стаж позивача.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а, зазначаючи про обов`язок пенсійного органу щодо отримання інформації про стаж особи.

Крім того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 09.08.2019 у справі № 654/890/17.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, в трудовій книжці позивача Серія НОМЕР_1 від 23.07.1984 підтверджено, що позивач у спірні періоди працював:

- запис № 12 - 03.01.1992 року переведений у м/п "Престиж" в якості нач. відділом з реалізації продукції. Наказ №39 від 03.01.1992 року;

- запис № 13 - 30.09.1992 року звільнений за власним бажанням. Наказ №68 від 30.09.1992 року;

- запис № 14 - 12.10.1992 року прийнято тренером абонентських груп за трудовою згодою. Наказ №67 від 13.10.1992 року;

- запис № 15 - 14.06.1993 року звільнений за власним бажанням на підставі п.38 КЗпП України. Наказ №33 від 15.06.1993 року;

- запис № 24 - 03.05.1997 року ТОВ "Новелті" прийнято на посаду начальника дільниці. Наказ №5-ОЛ від 03.05.1997 року.

- запис № 25 - 29.09.199 року ТОВ "Новелті" звільнений за власним бажанням на підставі п.38 КЗпП. Наказ №10-ОК від 29.09.1999 року.

Записи про спірний період роботи засвідчено відповідними печатками підприємств.

Таким чином, періоди роботи позивача з 03.01.1992 по 30.09.1992, з 12.10.1992 по 14.06.1993, з 03.05.1997 по 29.09.1999 підтверджується записами в трудовій книжці та мають бути зараховані до страхового стажу. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 1, а саме: не зазначено про характер виконуваної роботи, про зайнятість на роботах повний робочий день, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається період роботи, відсутня інформація про проведення атестації робочих місць не відносяться до спірних відносин, оскільки предметом розгляду справи є зарахування спірних періодів до страхового стажу а не до пільгового.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2024 року у справі №160/17922/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко