Справа № 380/21469/24
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2025 рокусправа № 380/21469/24
Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Братичак У.В., розглянувши в письмовому провадженні, у м.Львові, в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОПРОД СТАНДАРТ» до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, -

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОПРОД СТАНДАРТ» (місцезнаходження: вул. Сікевича Володимира, 22, м. Київ, 03151; ) звернулося з позовною заявою до Львівської митниці (місцезнаходження: вул. Костюшка, 1, м. Львів, 79007; ), в якій просить:

- визнати протиправним і скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів від 20.09.2024 №UA209000/2024/000558/2.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідачем, за результатами перевірки поданої позивачем митної декларації, прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів. Вважає таке рішення необґрунтованим та таким, що суперечить нормам чинного законодавства. Зазначає, що надані позивачем до митного органу документи на підтвердження митної вартості товару не містять розбіжностей та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору, шляхом застосування основного методу, що свідчить про порушення відповідачем передбаченого ст.57 Митного кодексу України порядку визначення митної вартості товару. У зв`язку з наведеним просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою судді від 28.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

15.11.2024 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зокрема вказує, що під час митного оформлення товару згідно досліджуваної митної декларації Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів зазначено причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), також чітко обґрунтовано необхідність перевірки спірних правовідносин та зазначено документи, надання яких може усунути сумнів у їх достовірності. У рішенні про коригування митної вартості наведена вичерпна інформація щодо джерел інформації для визначення митної вартості та здійснених коригувань, що відповідає вимогам нормативних документів.

Відповідач стверджує, що посадові особи Львівської митниці при здійсненні контролю митної вартості імпортованого позивачем товару діяли в межах повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства України, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у якій підтримано позовні вимоги.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

10.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОПРОД СТАНДАРТ» (далі ТОВ «Агропрод Стандарт», Позивач) та компанією Viet Duc Technology Co. Ltd, В`єтнам укладено зовнішньоекономічний контракт №009/VN на постачання товарів (далі Контракт 009/VN). Відповідно до п.1.1 Контракту 009/VN Покупець купує на заводі Продавця: сухофрукти, горіхи, пакувальну продукцію, іменовані далі «Товар», в асортименті, за цінами, в кількості та умовами поставки, вказаних в Додатках для кожної партії «Товару», які є його невід`ємною частиною Контракту.

За п. 2.2 Контракту 009/VN ціна включає, крім вартості поставки згідно базису поставки, який трактується у відповідності до Інкотермс 2020, а також вартість підготовки та відправки Покупцеві відвантажувальних документів, упаковки та маркування.

Відповідно до п. 7.1. Контракту 009/VN умови оплати вказуються в Додатках на кожну партію «Товару».

Додатком від 10.05.2023 №1 до Контракту 009/VN сторони домовились про поставку партії товарів загальною вагою нетто 19 040,00 кг та загальною вартістю 69 590,00 дол.США на умовах поставки CIF Польща, порт Гдиня/Гданськ:

- Сушений манго слайси масою нетто 15 500,00 кг (670 картонних коробок 20 кг нетто 40 пакетів по 500 гр та 350 картонних коробок 6 кг нетто 20 пакетів по 300 гр) ціною 3,55 дол. США/кг, загальною вартістю 55 025,00 дол. США;

- Сушена маракуйя масою нетто 1020,00 кг (170 картонних коробок 6 кг нетто по 20 пакетів по 300 гр за ціною 6,25 дол.США/кг, загальною вартістю 6375,00 дол.США;

- Сушена папая массою 2520,00 кг (420 картонних коробок 6 кг нетто 20 пакетів по 300 гр за ціною 3,25 дол.США/кг, загальною вартістю 8190 дол. США.

Умови оплати: передоплата 100%.

На підставі виставленого рахунку (Proforma Invoice) від 10.05.2024 №009/VN/1 та Контракту 009/VN ТОВ «Агропрод Стандарт» сплачено на користь продавця 20 000,00 дол.США передоплати, що підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті №4 від 30.05.2024.

У зв`язку із тим, що фактично в наявності у Продавця був товар у іншій кількості, аніж домовлено у Додатку №1 від 10.05.2024, сторонами підписано Додаток №2 від 02.11.2024 до Контракту 009/VN, де змінено кількість товарів та загальну суму поставки, а саме узгоджено поставку товарів загальною вагою 18 494,00 кг та загальною вартістю 70 448,90 дол. США на умовах поставки CIF Польща, порт Гдиня/Гданськ:

- Сушений манго слайси масою нетто 14 498,00 кг (625 картонних коробок 20 кг нетто 40 пакетів по 500 гр та 333 картонних коробок 6 кг нетто 20 пакетів по 300 гр за ціною 3,55 дол. США/кг, загальною вартістю 51 467,90 дол. США;

- Сушена маракуйя масою нетто 1998,00 кг (333 картонних коробки 6 кг нетто по 20 пакетів по 300 гр за ціною 6,25 дол.США/кг, загальною вартістю 12487,50 дол.США.

- Сушена папая массою 1998,00 кг (333 картонних коробки 6 кг нетто 20 пакетів по 300 гр за ціною 3,25 дол.США/кг, загальною вартістю 6493,50 дол. США.

Умови оплати: передоплата 100%.

Оскільки 30.05.2024 вже сплачено 20000,00 дол. США, ТОВ «Агропрод Стандарт» на підставі комерційного інвойсу (Commercial invoice) від 11.07.2024 №009/VN та Контракту 009/VN сплачено на користь продавця решту 50 448,90 дол.США передоплати, що підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті №6 від 30.07.2024.

Умовами поставки спірної партії товарів є CІF Польща, порт Гдиня, які узгоджено безпосередньо у Додатках №1 від 10.05.2024 та №2 від 02.07.2024 до Контракту 009/VN та комерційному інвойсі від 11.07.2024 №009/VN.

19.09.2024 декларант позивача, з метою митного оформлення за ЕМД № 24UA06U3 товару №3 «Сушена папая слайси, висушені в сушильних камерах, без додавання цукру, без додавання барвників та консервантів, не містять спиртові та смакоароматичні добавки, призначений для харчування: - Soft Dried Papaya 333 коробок (по 20 пакетів, фасування 300гр нетто) - 1998кг. Країна виробництва: VN Виробник: Viet Duc Food Technology Co.Ltd. Торгівельна марка King» на умовах поставки CIF PL GDYNIA згідно Інкотермс 2020, вартістю 6493,5 дол.США, з додаванням витрат, понесених на транспортування товару до кордону України, разом із копіями супровідних документів для підтвердження заявленої митної вартості та її методу, за переліком визначеним у графі 44, подав документи, зокрема: зовнішньоекономічний контракт з виробником товарів №009/VN від 10.05.2024; додаток №1 від 10.05.2024 до контракту №009/VN від 10.05.2024; додаток №2 від 02.07.2024 до контракту №009/VN від 10.05.2024; рахунок-проформа від 10.05.2024 №009/VN/1; платіжна інструкція від 30.05.2024 №4; рахунок-фактура (інвойс) від 11.07.2024 №009/VN; платіжна інструкція від 30.07.2024 №6; пакувальний лист б/н; сертифікат про походження товарів від 26.07.2024 №; фітосанітарний сертифікат від 23.07.2024 №136420/24/0201; прайс-лист від 10.05.2024; митна декларація країни відправлення від 19.07.2024 №31; коносамент від 23.07.2024 № HLCUSGN2406CANW0; сертифікат морського страхування від 24.07.2024 №7076297; автотранспортна накладна (CMR) від 17.09.2024 б/н; довідка ТОВ «ДМ АДВАНС ТРАНС» про транспортні витрати від 17.09.2024 №120723/1-1; довідка ТОВ «ГЛОБАЛ ОУШЕН ЛІНК» про транспортні витрати від 17.09.2024 №5606.

Митну вартість визначено позивачем за основним методом визначення митної вартості за ціною договору відповідно до ст. 58 МК України.

Відповідно до статті 53 Митного кодексу України митним органом надіслано вимогу щодо надання додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості.

На вимогу митного органу декларантом надано наступні додаткові документи: договір № ТЕО-0111/2021 від 29.11.2021; договір № 150824-1 від 15.08.2024; договір № ЕФ-1051/23 від 31.01.2023; рахунок на оплату № 138 від 17.09.2024; рахунок на оплату № 045175 від 16.09.2024; договір № 1581-Т/23 від 28.11.2023; довіреність від 19.09.2024; заява № 19-09/1 від 19.09.2024; відповідь на запит митного органу № 2009/1 від 20.09.2024.

За результатами розгляду МД 24UA06U3 та доданих документів митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/000558/2 від 20.09.2024.

У графі 33 Рішення про коригування UA209000/2024/000558/2 від 20.09.2024 відповідач зазначає, що подані до митного оформлення документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та обґрунтовує своє рішення наступним.

Пунктом 7.2. Контракту № 009/VN від 10.05.2024 передбачено, що після отримання повної оплати від Покупця, Продавець зобов`язаний надіслати Покупцю кур`єрською поштою всі оригінали документів зазначених в п.6.1. Контракту. Документи повинні бути оформлені англійською мовою. Обидві платіжні інструкції в іноземній валюті № 4 та № 6 датовані 30.05.2024 свідчать про достатність часу для надсилання оригіналів Покупцю. Проте, надані документи, що передбачені п.6.1., містять відтиски печатки та підписи продавця, які є ідентичними (точними копіями), що може бути ознакою підробки таких документів.

Аналогічні зауваження присутні до Контракту № 009/VN від 10.05.2024, Додатку № 1 від 10.05.2024, Додатку № 2 від 02.07.2024;

Проформа Інвойс № 009/VN/1 від 10.05.2024 не містить підпису та печатки Покупця;

Пунктом 7.1. Контракту передбачено, що умови оплати вказуються в Додатках на кожну партію Товару. В Додатку № 1 від 10.05.2024 вказана сума 69590,00 дол. США., а в Додатку № 2 від 02.07.2024 704488,90 дол. США. При цьому, обидві платіжні інструкції в іноземній валюті № 4 та № 6 датовані 30.05.2024 та містять посилання на Інвойс № 009/VN від 11.07.2024 (Інвойс № 009/VN датований 11.07.2024 на суму 70,448.90 дол. США). Проте, незрозумілим є значний проміжок часу між оплатою товару від 30.05.2024 та укладанням Додатку № 2 від 02.07.2024 та обізнаністю Товариства про оновлені умови оплати ще 30.05.2024.

Відповідно до п.1.3. Договору № ТЕО-0111/2021 про транспортно-експедиторське обслуговування від 29.11.2021, що укладений між ТОВ «ДМ АДВАНС ТРАНС» та ТОВ «АГРОПРОД СТАНДАРТ», під кожне перевезення Клієнт надає Експедитору заявку, в якій зазначається найменування та кількість вантажу, маршрут перевезення (порт завантаження, порт розвантаження..)… Заявка подається за 2 тижні до початку завантаження і готовності вантажу до перевезення; пунктом 2.1.6. Договору передбачено, що Експедитор зобов`язаний після надання послуг укласти акт виконаних робіт (послуг) та надати його клієнтові. Проте, такі документи не були подані при митному оформленні.

Відповідно до п.4.1.5. Договору, Клієнт оплачує послуги Експедитора протягом трьох банківських днів від дня виставлення Експедитором рахунку. Рахунок на оплату № 138 (із переліком послуг: винагорода експедитора на території України та компенсація за локальні витрати в Польщі) датований 17.09.2024. Проте, жодних банківських документів із підтвердженням оплати таких послуг до митного оформлення не надано.

Договором № 1581-Т/23 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезенням у контейнерах експортно-імпортних та транзитних вантажів від 28.07.2023, що укладений між ТОВ «Глобал Оушен Лінк» та ТОВ «Агропод Стандарт» передбачено, що п.2.1. організація виконання Експедитором визначених Договором послуг здійснюється на підставі Заявки, яка оформлюється та узгоджується Сторонами. Заявка є додатком та невід`ємною частиною Договору. При цьому, п.4.1. передбачено, що ціна послуг (ставка) погоджується Сторонами в Заявці; відповідно п. 3.3.16. Договору, після надання Експедитором послуг, передбачених цим Договором, приймає та підписує акт надання послуг. П. 4.3. передбачено, що оплата робіт та послуг здійснюється Клієнтом протягом 3 (трьох) банківських днів на умовах передоплати на підставі рахунків, виставлених Експедитором. Проте, такі документи також не були подані при митному оформленні.

Надіслані на вимогу митного органу документи не усувають вищезазначені невідповідності. Інших документів на вимогу не надано.

Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п.2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку із неподанням декларантом або уповноваженою особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій ст. 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість.

Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 № 4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості товару № 3 слугувала МД від 22.04.2024 №24UA19U7, де митна вартість товару зі схожими характеристиками становить 17,426 дол. США за кг. Коригування на обсяг партії, умови поставки, комерційні умови не здійснювалось.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач з спірним рішенням про коригування митної вартості не погоджується, вважає його протиправними та таким, що суперечать поданим декларантом документам та нормам чинного законодавства, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 року № 4495-VI, з наступними змінами та доповненнями (далі - МК України).

Статтею 49 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.1 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (ч.2 ст.52 МК України).

Відповідно до ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою цієї ж норми передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як передбачено частиною третьою ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (ч.5 ст.53 МК України).

Тобто, витребування документів, передбачених положенням ч. 3 ст. 53 МК України можливе у випадку наявності розбіжностей, ознак підробки або відсутності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відповідно до ч.1 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з ч.2 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Частиною третьою ст.54 МК України встановлено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (ч.6 ст.54 МК України).

Згідно з ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ч.1 ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Згідно з ч.2 ст.57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Відповідно до ч.10 ст.58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; 2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів; 3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті; 4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця; 5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 7) витрати на страхування цих товарів.

Частиною третьою цієї ж норми передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях (ч.2 ст.64 МК України).

Оцінивши підстави прийняття рішення про коригування митної вартості №UA209000/2024/000558/2 від 20.09.2024, суд встановив таке.

Щодо зауваження митного органу до умов оплати за товар, що імпортувався згідно Контракту 009/VN від 10.05.2024 та Додатків №1 від 10.05.2024 та №2 від 02.07.2024 до нього.

Так, суд зазначає що факт оплати чи її відсутність не має значення для визначення митної вартості товару, оскільки за ст. 49 МК України, митна вартість ґрунтується на ціні, що фактично сплачена та/або підлягає сплаті.

В оскаржуваному рішенні відповідач зазначає, що «обидві платіжні інструкції в іноземній валюті №4 та №6 датовані 30.05.2024 та містять посилання на Інвойс №009/VN від 11.07.2024».

Однак дане твердження не відповідає дійсності, оскільки платіжна інструкція в іноземній валюті №4 датована 30.05.2024 та містить посилання на проформу-інвойс від 10.05.2024 №009/VN/1, а платіжна інструкція в іноземній валюті №6 датована 30.07.2024 та містить посилання на комерційний інвойс від 11.07.2024 №009/VN.

Так, Позивачем на підставі виставленого рахунку (Proforma Invoice) від 10.05.2024 №009/VN/1 та Контракту 009/VN сплачено на користь продавця 20 000,00 дол.США передоплати, що підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті №4 від 30.05.2024, яку надано до митного оформлення. У зв`язку із тим, що фактично в наявності у Продавця був товар у іншій кількості, аніж домовлено у Додатку №1 від 10.05.2024, сторонами підписано Додаток №2 від 02.11.2024 до Контракту 009/VN, де змінено кількість товарів та загальну суму поставки, а саме узгоджено поставку товарів загальною вагою 18 494,00 кг та загальною вартістю 70 448,90 дол. США на умовах поставки CIF Польща, порт Гдиня/Гданськ.

Оскільки 30.05.2024 вже сплачено 20000,00 дол. США, ТОВ «Агропрод Стандарт» на підставі комерційного інвойсу (Commercial invoice) від 11.07.2024 №009/VN та Контракту 009/VN сплачено на користь продавця решту 50 448,90 дол.США передоплати, що підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті №6 від 30.07.2024 (також надана до митного оформлення).

Щодо зауважень митного органу до підтвердження транспортних витрат.

Оскільки за умовами поставки CІF Польща, порт Гдиня локальні портові витрати після прибуття вантажу у порт призначення, а також витрати на перевезення товару до митного кордону України сплачувались позивачем.

Так, позивачем надавались до митного оформлення та долучено до матеріалів справи договір з експедитором ТОВ «ДМ АДВАНС ТРАНС» від 29.11.2021 №ТЕО-0111/2021 про транспортно-експедиторське обслуговування та заявка від 12.09.2024 №І-803. Згідно умов цього договору експедитору доручено організувати виконання локальних та портових послуг на території Польщі, а саме компенсація портових витрат в порту Гдиня, переміщення контейнера з порту Гдиня до Гданська та перезавантаження вантажу з контейнера в авто в Гданську. Витрати, понесені Позивачем на всі вищевказані послуги на території Польщі складають 75 360,94 грн, що підтверджується рахунком на оплату від 17.09.2024 №138 та довідкою ТОВ «ДМ АДВАНС ТРАНС» про транспортні витрати до кордону України від 17.09.2024 №170924/1-1. Рахунок від 17.09.2024 №138 було сплачено вже після винесення оскаржуваного рішення та випуску товарів у вільний обіг, що підтверджується платіжною інструкцією від 27.09.2024 №157.

Окрім того між позивачем та ТОВ «ГЛОБАЛ ОУШЕН ЛІНК» укладено договір від 28.07.2023 №1581-Т/23 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення у контейнерах експортно-імпортних та транзитних вантажів, якому доручено організацію автомобільного перевезення вантажу з Гданська до України.

Узгоджений об`єм послуг та загальна вартість таких послуг щодо спірного товару узгоджена у Заявці від 17.09.2024 №49, яка є невід`ємною частиною Договору від 28.07.2023. Відповідно п. 1.1 Договору від 28.07.2023 №1581-Т/23 саме ТОВ «ГЛОБАЛ-ОУШЕНЛІНК», як Експедитор, зобов`язується за відповідну плату та за рахунок Клієнта надати транспортно-експедиторські послуги з організації перевезення вантажів у великотоннажних контейнерах морським, автомобільним, залізничним транспортом, а також додаткові послуги, необхідні для організації доставки вантажу. Для підтвердження розміру понесених витрат з організації послуг, пов`язаних із доставкою товару до митного кордону України, ТОВ «ГЛОБАЛ-ОУШЕНЛІНК» надано рахунок на оплату від 16.09.2024 №045175 та довідку про транспортні витрати від 17.09.2024 №56062087, відповідно до яких вартість транспортно-експедиторських послуг з перевезення до митного кордону України становить 65 854,5 грн. Страхування вантажу за межами митної території України додатково не здійснювалось. Рахунок від 16.09.2024 №045175 було сплачено вже після винесення оскаржуваного рішення та випуску товарів у вільний обіг, що підтверджується платіжною інструкцією від 23.09.2024 №156. Таким чином, Позивачем надано до митного оформлення всі можливі на дату оформлення документи, які повно, всебічно підтверджували транспортні витрати.

Окрім цього, суд зауважує, що, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, орган митної служби повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника (правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 810/3397/16 та від 18.08.2021 у справі №821/1050/17).

Такої вимоги відповідач не надавав, а лише зазначив весь перелік додаткових документів, що може вимагати митний орган відповідно до ч.3,4 ст.53 МК України.

Таким чином, позивач під час митного оформлення надав усі необхідні документи, передбачені ч. 2 ст. 53 МК України, які чітко ідентифікували товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товару за ціною договору.

Водночас, митниця не довела наявність розбіжностей у документах, поданих позивачем, ознак підробки в них або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар.

Як уже зазначалось, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 57 МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Саме перший метод - за ціною договору обрав позивач під час декларування товару, однак відповідачем у спірному рішенні застосовано другорядний метод зокрема 2б.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями ст.ст. 59 і 60 МК України. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (ч. 4 ст. 57 МК України).

Приписами ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України чітко визначено перелік відомостей, які повинно містити прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, зокрема:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Також, як випливає з Правил заповнення рішень про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Обов`язковість чіткого визначення вказаної вище інформації, як обов`язкових реквізитів будь-якого рішення про коригування заявленої митної вартості товарів підтримується і наявною судовою практикою, зокрема відповідна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 14.08.2018 у справі № 821/1617/17, від 17.11.2022 у справі №807/221/18, від 20.06.2023 у справі №1.380.2019.006247.

Водночас, судом встановлено, що в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару, відсутнє належне обґрунтування неможливості застосування методу 2а, 2б, 2в, 2г, а застосування методу 2ґ для визначення митної вартості імпортованого товару обґрунтовано митницею виключно зазначенням номеру та дати іншої митної декларації.

Таким чином, суд констатує, що митний орган не навів жодних пояснень чи розрахунків щодо здійснених коригувань, а також детальної інформації про товари, які було використано в якості джерела інформації, про числові значення митної вартості таких товарів, умови поставки, країну походження, фактурну вартість, діапазон декларованих цін за ідентичні чи подібні товари тощо та відповідно не довів подібність (аналогічність) товарів, вказаних у митній декларації на яку посилається.

Суд також враховує, що відповідач має доступ до цінової бази усіх ввезених на митну територію України товарів та може відібрати за критерієм «код УКТЗЕД» всі митні оформлення за першим методом за певний період та проілюструвати діапазон оформленої митної вартості (від мінімальної до максимальної) ідентичних чи подібних товарів, вказавши обсяг поставок, країну походження тощо. Тому зазначення лише номерів та дат митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, без будь-якого обґрунтування їх вибору із сотень інших митних оформлень, без пояснення критеріїв відбору, а також докладної інформації щодо номенклатури, характеристик товару, умов його поставки тощо не підтверджує обґрунтованість визначеної відповідачем митної вартості товару та свідчить про свавільність оскаржуваного рішення.

Необхідно також звернути увагу на те, що зазначення в рішенні про коригування митної вартості лише номерів та дат митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів прямо суперечать вищезазначеним положенням законодавства, що є самостійною підставою для його скасування. Вказана позиція підтверджується уставленою судовою практикою Верховного суду, викладеною в постановах від 21.12.2018 у справі №815/1670/17, від 10.06.2020 у справі №1.380.2019.004752, від 19.09.2022 у справі №1.380.2019.004890.

Враховуючи наведені мотиви, суд дійшов висновку, що оскаржене рішення про коригування митної вартості товару є необґрунтованими, а відповідач не довів правомірності такого в частині застосування саме другорядного методу для визначення митної вартості імпортованого товару.

Адміністративні суди у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 2 ст. 2 КАС України).

Згідно ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням досліджених судом фактичних даних суд приходить висновку, що спірне рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/000558/2 від 20.09.2024 не відповідає критеріям, визначеним у ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, адже прийняте не на підставі, не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України а також необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а відтак порушує права та законні інтереси позивача, а тому підлягає скасуванню.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Щодо сплаченого позивачем судового збору, то згідно ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір відшкодовується позивачу в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/000558/2 від 20.09.2024.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОПРОД СТАНДАРТ» (місцезнаходження: вул. Сікевича Володимира, 22, м. Київ, 03151; ) за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (місцезнаходження: вул.Костюшка, 1, м.Львів, 79000, ) сплачений судовий збір в сумі 4781 (чотири тисячі сімсот вісімдесят одна) грн 42 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяБратичак Уляна Володимирівна