Справа № 120/12253/24
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2025-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 січня 2025 р. Справа № 120/12253/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши у місті Вінниці в порядку письмового провадження клопотання представника позивача про застосування наслідків пропущення строку на подання відзиву на позовну заяву та питання щодо прийняття до розгляду відповіді на відзив в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

19.09.2024 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшла позовна заява за підписом адвоката Липівської О.А., подана від імені та в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області (далі ? відповідач 1) та Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі ? відповідач 2) про визнання протиправним та скасування рішення від 22.02.2024 № 58 про відмову у перерахунку пенсії позивача та зобов`язання пенсійного органу здійснити позивачу перерахунок пенсії за віком з 22.02.2024 з урахуванням довідки Управління справами Апарату Верховної Ради України № 15/59-428 від 23.01.2024, без встановлення обмежень максимального розміру пенсії.

Ухвалою суду від 23.09.2024 вказану позовну заяву залишено без руху, водночас представнику позивача встановлено 10-денний строк з дня вручення (отримання) копії ухвали для усунення виявлених судом недоліків заяви, а саме надання довідки Управління справами Апарату Верховної Ради України № 15/59-428 від 23.01.2024 та копії конверту з поштовим штампом, в якому позивачу надійшли документи з пенсійного органу та на який є посилання у позовній заяві, задля об`єктивної перевірки доводів в частині дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду.

25.09.2024 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшла заява представника позивача про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано вищезазначені документи.

Ухвалою суду від 30.09.2024 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 .

Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

16.10.2024 до суду надійшли пояснення, в яких відповідач 2 заперечує адміністративний позов. Вказує на те, що вимоги позивача щодо перерахунку пенсії не відповідають нормам чинного законодавства, оскільки положення Закону України "Про статус народного депутата України" та інших нормативно-правових актів, які регулюють порядок пенсійного забезпечення, не передбачають механізму проведення такого перерахунку.

21.10.2024 до суду надійшли відзиви на позовну заяву, в яких відповідач 1 заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та зазначає, що законні підстави для перерахунку пенсії позивача відсутні, адже Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" внесено зміни до частини дванадцятої статті 20 Закону України "Про статус народного депутата України", якими передбачено, що пенсійне забезпечення народних депутатів здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

Також відповідач звертає увагу на те, що подана позивачем довідка про заробітну плату народного депутата є неналежним документом, оскільки не містить інформації про те, на чиє ім`я вона видана.

Крім того, на думку відповідача, позивач пропустив строк звернення до суду, встановлений статтею 122 КАС України, оскільки звернувся до суду у вересні 2024 року, хоча повинен був це зробити не пізніше 22.08.2024.

07.11.2024 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача зазначає, що відповідач не спростував твердження та аргументи позивача, викладені в обґрунтуванні позовних вимог.

Водночас позивач акцентує на тому, що відзив відповідача 1 поданий з порушенням строків, визначених судом. Так, з огляду на вимоги ухвали від 30.09.2024 кінцевий строк для подання відзиву сплинув 15.10.2024. Натомість відповідач подав свої зауваження лише 20.10.2024 року, тобто несвоєчасно, не заявивши клопотання про поновлення строку на подання відзиву.

Представник позивача також вважає безпідставними твердження відповідача щодо недотримання позивачем строку звернення до суду, оскільки надані суду докази підтверджують дотримання позивачем установленого шестимісячного строку для звернення до суду. Цей строк було обчислено з урахуванням дати, коли позивач фактично отримав рішення про відмову в перерахунку пенсії, а саме 18.03.2024.

Таким чином, представник позивача вважає, що відзив відповідача є необґрунтованим, поданим з порушенням процесуальних строків і таким, що не може бути прийнятим судом до уваги. Відтак просить суд врахувати наведені обставини та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Оцінюючи питання щодо дотримання відповідачем строку на подання відзиву на позовну заяву з урахуванням доводів представника позивача, суд зазначає, що до ч. 1 ст. 118 КАС України процесуальні строки це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені встановлюються судом.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 121 ККАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

За приписами частини п`ятої статті 162 КАС України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

Отже, 15-денний строк для подання відзиву це визначений законом мінімальний строк для вчинення відповідної процесуальної дії. Відповідно, саме такий мінімальний строк і був визначений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі. Разом з тим цей строк необхідно вважати саме строком, встановленим судом, а не законом, оскільки праводавець відніс на розсуд суду питання щодо встановлення строку на подання відзиву у кожній конкретній справі, який, однак, не може бути меншим, ніж 15 календарних днів.

З матеріалів справи видно, що відповідач 1 дійсно недотримався встановленого судом строку для подання відзиву, оскільки отримав електронну копію ухвали суду про відкриття провадження у справі 01.10.2024, тоді як подав до суду відзив 21.10.2024.

Разом з тим суд вважає за можливе врахувати, що у постанові від 29.09.2022 у справі № 500/1912/22 Верховним Судом акцентовано на тому, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку із збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України.

Також, за висновками, наведеними у постанові Верховного Суду № 500/787/19 від 30.01.2020, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

В цьому контексті суд бере до уваги, що строк подання відзиву відповідачем 1 пропущено неістотно, що не дає підстав вважати, що відповідач зловживає своїми правами або умисно вчинив дії, спрямовані на затягування розгляду справи. Крім того, подання відзиву із деякою затримкою ніяк не вплинуло на загальний перебіг судового процесу.

Насамкінець суд зважає на те, що нормами процесуального права не визначені процесуальні наслідки несвоєчасного подання відзиву на позовну заяву, а в силу приписів ч. 6 ст. 162 КАС України суд вирішує справу за наявними матеріалами лише у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин.

З огляду на викладене суд вважає, що пріоритетним є вирішення справи на засадах змагальності та з`ясування усіх обставин справи, а не дотримання надмірного формалізму.

Відтак, з метою повного та всебічного встановлення обставин справи, забезпечення процесуальних прав відповідача, суд доходить висновку про необхідність продовження процесуального строку на подання відповідачем 1 відзиву на позовну заяву у цій адміністративній справі, а відтак прийняти такий відзив до розгляду.

При цьому, виходячи з подібних мотивів, суд вважає за можливе також прийняти до розгляду відповідь на відзив, подану представником позивача, хоча за правилами, визначеними ч. 3 ст. 263 КАС України, у справах цієї категорії заявами по суті справи є лише позов та відзив.

Керуючись ст.ст. 118, 121, 160, 161, 256, 293 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Прийняти до розгляду відзив Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області.

Прийняти до розгляду відповідь на відзив представника позивача ? адвоката Липівської Олени Андріївни.

Залишити без задоволення клопотання представника позивача про застосування наслідків пропущення відповідачем строку на подання відзиву на позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя Сало Павло Ігорович