Справа № 440/8064/24
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2025-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/8064/24
Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Канигіної Т.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу, а саме просить: визнати наказ Міністерства юстиції України від 29.12.2023 № 3037/7 "Про залишення скарги без розгляду по суті" протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 29.12.2023 № 3037/7 "Про залишення скарги без розгляду по суті".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (без зазначення щодо відкриття чи невідкриття розділу), індексний номер: 67954504 від 09.06.2023 12:38:58 є рейдерським, тому що позивача цим рішенням позбавлено доступу до її діда і баби, і як наслідок, можливості про них піклуватися тоді, коли про них належним чином ніхто не піклується, а її діда і бабу без їхнього відому позбавлено права володіти, користуватися і розпоряджатися їхнім житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , а можливо, на даний час їх ОСОБА_2 вже виписала із цього житлового будинку (двоє престарілих людей можуть залишитися на вулиці).

Зазначила, що у висновку Центральна колегія Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції помилково зазначила, що якщо у Державному реєстрі прав відсутні відомості про її права на житловий будинок або земельну ділянку, розташовану під житловим будинком, то її права у зв`язку з оскаржуваним рішенням не порушено. Насправді, оскаржуваним рішенням порушені права позивача: 1) на підтримання родинних стосунків із дідом і бабою; 2) піклуватися про своїх діда і бабу; 3) користуватися (за згодою її діда і баби) житловим будинком та земельною ділянкою, на якому він розташований.

За доводами позивача, оскаржуваний наказ прийнятий, зокрема:

- не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, оскільки відповідач не вжив заходів для повідомлення про це правоохоронних органів;

- необґрунтовано, оскільки не враховано обставини, що державна реєстрація права власності передувала прийняттю державним реєстратором рішенням про державну реєстрацію (державна реєстрація проведена 09.06.2023 12:32:54, коли рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (без зазначення щодо відкриття чи невідкриття розділу), індексний номер: 67954504 прийняте 09.06.2023 тільки о 12:38:58;

- недобросовісно, оскільки Міністерство юстиції України не вникло в суть скарги від 12.10.2023 та не звернуло увагу, що у скарзі позивач зазначила які її права порушені оскаржуваним рішенням; та не звернуло увагу на обставини, якими обґрунтовувала свою скаргу;

- без дотримання принципу рівності перед законом, оскільки, не звернувшись до правоохоронних органів, Міністерство юстиції України надало перевагу ОСОБА_2 , яка позбавила позивача права: 1) на підтримання родинних стосунків із дідом і бабою; 2) піклуватися про своїх діда і бабу та 3) користуватися (за згодою своїх діда і баби) їхньою спільною власністю подружжя - житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 ;

- непропорційно, оскільки не дотримано необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і відмовою з формальних міркувань. Поза увагою Мін`юсту залишилася обставина, що ОСОБА_2 разом із приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Бєлашем Ю.Д. без діда і баби позивача відчужували їхній житловий будинок;

- без участі позивача у процесі прийняття рішення.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09.07.2024 у справі 440/8064/24 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/8064/24.

24.07.2024 Міністерством юстиції України подано відзив на адміністративний позов, у якому просило у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, зазначивши, що скаржницею не було підтверджено, що оскаржуване рішення державного реєстратора порушує її права.

Позивач правом подання відповіді на відзив не скористалась, про право у п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам статті 163 Кодексу адміністративного судочинства України, ознайомлена належним чином.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 24.09.2024, зокрема, зобов`язано приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Бєлаша Юрія Дмитровича надати до суду належним чином засвідчені паперові копії реєстраційної справи стосовно закінченого будівництвом об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 , щодо якого 09.06.2023 приватним нотаріусом Бєлашом Юрієм Дмитровичем до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 67954504 від 09.06.2023. Витребувані документи надати протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

10.10.2024 позивачем через систему "Електронний суд" направлено до суду клопотання про застосування до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Бєлаша Ю.Д. заходів процесуального примусу у виді тимчасового вилучення доказів для дослідження судом та у виді штрафу, а саме просить: постановити ухвалу про застосування до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Бєлаша Юрія Дмитровича заходів процесуального примусу у виді тимчасового вилучення доказів для дослідження судом та у виді штрафу за приховування доказів; невиконання ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 24.09.2024; здійснення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; ухилення від вчинення дій, покладених судом на приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Бєлаша Юрія Дмитровича та неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом.

14.10.2024 до суду надійшов лист приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Бєлаша Юрія Дмитровича від 11.10.2024 №162/01-16, у якому зазначено: реєстраційна дія стосовно закінченого будівництвом об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 09.06.2023 була проведена при вчиненні нотаріальної дії. У випадках проведення нотаріусами державної реєстрації речових прав та їх обтяжень у результаті вчинення нотаріальних дій реєстраційна справа формується в електронній формі; надати засвідчені паперові копії реєстраційної справи стосовно закінченого будівництвом об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 має право суб`єкт державної реєстрації прав.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23.10.2024 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 від 10.10.2024 про застосування до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Бєлаша Ю.Д. заходів процесуального примусу у виді тимчасового вилучення доказів для дослідження судом та у виді штрафу відмовлено.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 24.10.2024 зобов`язано виконавчий комітет Решетилівської міської ради надати до суду належним чином засвідчені паперові копії реєстраційної справи стосовно закінченого будівництвом об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 , щодо якого 09.06.2023 приватним нотаріусом Бєлашом Юрієм Дмитровичем до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 67954504 від 09.06.2023.

25.10.2024 ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 24.10.2024 направлено виконавчом комітету Решетилівської міської ради засобами поштового зв`язку вих.№440/8064/24/17973/24.

Наведену ухвалу отримано представником виконавчого комітету Решетилівської міської ради 29.10.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26.11.2024 повторно витребувано у виконавчого комітету Решетилівської міської ради належним чином засвідчені паперові копії реєстраційної справи стосовно закінченого будівництвом об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 , щодо якого 09.06.2023 приватним нотаріусом Бєлашом Юрієм Дмитровичем до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 67954504 від 09.06.2023.

Також позивачем подано до суду клопотання про витребування електронного доказу від 29.10.2024 вх.№63482/24 (з урахуванням доповнення до клопотання від 29.10.2024 про витребування електронного доказу від 30.10.2024 вх.№63868/24).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 06.11.2024, зокрема, зобов`язано приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Бєлаша Юрія Дмитровича надати до суду належним чином засвідчені електронні копії реєстраційної справи стосовно закінченого будівництвом об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 , щодо якого 09.06.2023 приватним нотаріусом Бєлашом Юрієм Дмитровичем до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 67954504 від 09.06.2023.

19.11.2024 до суду надійшов лист приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Бєлаша Юрія Дмитровича від 18.11.2024 №181/01-16, у якому зазначено: реєстраційна дія стосовно закінченого будівництвом об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 09.06.2023 була проведена при вчиненні нотаріальної дії. У випадках проведення нотаріусами державної реєстрації речових прав та їх обтяжень у результаті вчинення нотаріальних дій реєстраційна справа формується в електронній формі; надати засвідчені паперові копії реєстраційної справи стосовно закінченого будівництвом об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 має право суб`єкт державної реєстрації прав.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26.11.2024 повторно витребувано у приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Бєлаша Юрія Дмитровича належним чином засвідчені електронні копії реєстраційної справи стосовно закінченого будівництвом об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 , щодо якого 09.06.2023 приватним нотаріусом Бєлашом Юрієм Дмитровичем до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 67954504 від 09.06.2023.

Водночас, 21.11.2024 позивачем через систему "Електронний суд" направлено до суду клопотання про застосування до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Бєлаша Ю.Д. заходів процесуального примусу у виді тимчасового вилучення доказів для дослідження судом та у виді штрафу, а саме просить: 1) постановити ухвалу про застосування до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Бєлаша Ю.Д. заходів процесуального примусу у виді тимчасового вилучення доказів для дослідження судом, та у виді штрафу за приховування доказів; невиконання ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 06.11.2024 та здійснення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 2) з метою виконання завдання адміністративного судочинства постановити ухвалу, якою повторно витребувати у приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Бєлаша Юрія Дмитровича (поштова адреса: вул. Покровська, 9, м. Решетилівка, Полтавська область; електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) електронну копію реєстраційної справи в електронній формі стосовно закінченого будівництвом об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 080.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25.11.2024 повторно витребувано у приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Бєлаша Юрія Дмитровича належним чином засвідчені електронні копії реєстраційної справи стосовно закінченого будівництвом об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 , щодо якого 09.06.2023 приватним нотаріусом Бєлашом Юрієм Дмитровичем до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 67954504 від 09.06.2023, та попереджено про те, що невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом, наразі відсутні підстави для постановлення ухвали про тимчасове вилучення доказів державним виконавцем для дослідження судом, а також ухвали про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26.11.2024 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 від 21.11.2024 про застосування до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Бєлаша Ю.Д. заходів процесуального примусу у виді тимчасового вилучення доказів для дослідження судом та у виді штрафу відмовлено.

13.12.2024 приватним нотаріусом Бєлашем Ю.Д. подано до суду електронні копії реєстраційної справи стосовно закінченого будівництвом об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 .

24.12.2024 позивачем подано до суду клопотання про намір до 27.12.2024 подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи про те, що Міністерство юстиції України без ознайомлення з реєстраційною справою у законному порядку не могло встановити, що права позивача рішенням державного реєстратора від 09.06.2023 не порушені.

28.12.2024 позивачем надані до суду додаткові пояснення у справі щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи про те, що Міністерство юстиції України без ознайомлення з реєстраційною справою у законному порядку не могло встановити, що права позивача рішенням державного реєстратора від 09.06.2023 не порушені, у яких зазначила, що у зв`язку з відсутністю у реєстраційній справі в електронній формі вищезгаданих документів немає належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів, що дарувальник ОСОБА_3 і його дружина ОСОБА_4 - дід і баба позивача 09.06.2023 приймали участь у відчуженні їхнього спільного майна подружжя і, як наслідок, позбавили свою внучку права їх відвідувати за місцем проживання (користуватися житловим будинком за їхньою згодою, тому що вони і зараз проживають у відчуженому будинку). Зазначила, що приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Бєлаш Ю.Д. проводить реєстраційні дії без дарувальників і це встановлено постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2024 у справі № 440/13250/24.

Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 12.10.2023 звернулась до Міністерства юстиції України із скаргою від 12.10.2023 /а.с.65-68/ на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, зокрема, просила:

1) скасувати рішення приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Бєлаша Юрія Дмитровича про державну реєстрацію прав та їх обмежень (без зазначення щодо відкриття чи невідкриття розділу), індексний номер: 67954504 від 09.06.2023 12:38:58;

2) на підставі статті 18 Закону України "Про звернення громадян" на електронну адресу позивача повідомити, коли можна подати додаткові матеріали по даній скарзі;

3) на підставі статті 18 Закону України "Про звернення громадян" витребувати у приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Бєлаша Юрія Дмитровича реєстраційну справу у паперовій формі;

4) на підставі статті 18 Закону України "Про звернення громадян" витребувати у ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) будинкову книгу для прописки (реєстрації) громадян, які проживають у будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до висновку Центральної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 30.11.2023 рекомендовано залишити без розгляду по суті скаргу ОСОБА_1 від 12.10.2023, оскільки скаргу подано особою, права якої у зв`язку з оскаржуваним рішенням не порушено /а.с.96-97/.

Наказом Міністра юстиції України про залишення скарги без розгляду по суті від 29.12.2023 №3037/7 залишено без розгляду по суті скаргу ОСОБА_1 від 12.10.2023, оскільки скаргу подано особою, права якої у зв`язку з оскаржуваним рішенням не порушено.

Позивач, не погодившись із наказом Міністра юстиції України про залишення скарги без розгляду по суті від 29.12.2023 №3037/7, звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм статтею 40 Конституції України права на звернення урегульовано Законом України від 02.10.1996 №393/96-ВР "Про звернення громадян" (надалі - Закон №393/96-ВР).

Частиною першою статті 1 Закону №393/96-ВР визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За змістом статті 3 Закону №393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Статтею 5 Закону №393/96-ВР встановлено, що звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань. Звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне). Звернення може бути усним чи письмовим.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Відповідно до статті 8 Закону №393/96-ВР письмове звернення без зазначення місця проживання, не підписане автором (авторами), а також таке, з якого неможливо встановити авторство, визнається анонімним і розгляду не підлягає. Не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними. Рішення про припинення розгляду такого звернення приймає керівник органу, про що повідомляється особі, яка подала звернення.

Питання розгляду скарг громадян урегульовано статтею 16 Закону №393/96-ВР, відповідно до якої скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, медіа, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

До скарги додаються наявні у громадянина рішення або копії рішень, які приймалися за його зверненням раніше, а також інші документи, необхідні для розгляду скарги, які після її розгляду повертаються громадянину.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень урегульовані Законом України від 01.07.2004 №1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон №1952-IV, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

За визначенням термінів, зазначених у частині першій статті 2 Закону №1952-IV: державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження; реєстраційна дія - державна реєстрація прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, а також інші дії, що здійснюються державним реєстратором у Державному реєстрі прав, крім надання інформації з цього реєстру.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону №1952-IV у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення, меліоративні мережі, складові частини меліоративної мережі.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону №1952-IV нотаріус є державним реєстратором.

Згідно з статтею 27 Закону №1952-IV, державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

Пунктом 1 частини третьої статті 10 Закону №1952-IV визначено, що державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих / отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає реєстрації.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 10 Закону №1952-IV державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Статтею 37 Закону №1952-IV передбачено порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації прав.

Так, згідно з частинами першою та другою цієї статтею Закону рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав, а також дії, пов`язані з автоматичною державною реєстрацією прав, можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Рішення, дії або бездіяльність Міністерства юстиції України можуть бути оскаржені до суду.

Міністерство юстиції України розглядає: 1) скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; 2) скарги на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України; 3) повідомлення державного реєстратора про виявлений ним факт використання його ідентифікаторів доступу до Державного реєстру прав іншими особами.

Під час розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України здійснюється також перевірка відповідності законодавству у сфері державної реєстрації прав рішень, дій або бездіяльності державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав, що оскаржувалися до відповідного територіального органу.

Територіальні органи Міністерства юстиції України розглядають скарги на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації (крім рішень про державну реєстрацію прав), які здійснюють діяльність у межах території, на якій діє відповідний територіальний орган.

Відповідно до частини третьої статті 37 Закону №1952-IV рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів особою, права якої порушено, протягом двох місяців з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення своїх прав.

Рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України протягом одного місяця з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення своїх прав.

Згідно з частиною четвертою статті 37 Закону №1952-IV скарга на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав подається у письмовій формі та має містити відомості про прізвище, ім`я, по батькові (найменування) скаржника, його місце проживання (місцезнаходження), номер телефону та/або адресу електронної пошти, суть (реквізити) оскаржуваного рішення, дій або бездіяльності, обставини, якими обґрунтовується порушення прав скаржника, а також прохання (вимоги) скаржника та дату складення скарги. Скарга на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав має бути підписана скаржником або його представником. До скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав можуть бути додані документи (їх копії), що підтверджують порушення прав скаржника.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав, що подана особою, яка не має на це повноважень, або що не містить відомостей про прізвище, ім`я, по батькові (найменування) скаржника, його місце проживання (місцезнаходження), суть (реквізити) оскаржуваного рішення, дій або бездіяльності, обставини, якими обґрунтовується порушення прав скаржника, дати, коли скаржник дізнався про порушення своїх прав (якщо зазначення такої дати є обов`язковим), підпис скаржника або його представника, повертається скаржнику на підставі мотивованого рішення Міністерства юстиції України, його територіального органу не пізніш як через 15 днів з дня її надходження. Повернення скарги не позбавляє скаржника права на повторне її подання в установленому порядку. Перебіг строку на оскарження зупиняється з дня подання скарги до дня її повернення скаржнику.

Частиною шостою статті 37 Закону №1952-IV передбачено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав Міністерство юстиції України, його територіальні органи приймають одне з таких мотивованих рішень, яке не пізніше наступного робочого дня з дня його прийняття розміщується на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України чи відповідного територіального органу: про задоволення скарги (якщо оскаржувані рішення, дії або бездіяльність не відповідають законодавству у сфері державної реєстрації прав); про відмову в задоволенні скарги (якщо оскаржувані рішення, дії або бездіяльність відповідають законодавству у сфері державної реєстрації прав); про залишення скарги без розгляду по суті.

Міністерство юстиції України, його територіальні органи залишають скаргу на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав без розгляду по суті, якщо, зокрема, скаргу подано особою, права якої у зв`язку з оскаржуваним рішенням, дією або бездіяльністю у сфері державної реєстрації прав не порушено.

Процедуру здійснення Міністерством юстиції України та його територіальними органами розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України визначає Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128 (далі - Постанова № 1128).

Відповідно до пункту 2 Постанови № 1128 розгляд скарг у сфері державної реєстрації здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами у межах компетенції, визначеної законом.

Розгляд скарг у сфері державної реєстрації на предмет наявності (відсутності) порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту здійснюється колегіально, крім випадку, передбаченого цим Порядком.

Для забезпечення колегіального розгляду скарг у сфері державної реєстрації Мін`юстом чи його територіальними органами утворюються постійно діючі колегії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації (колегії), положення про які затверджуються Мін`юстом.

Розгляд скарги у сфері державної реєстрації здійснюється у строки, встановлені Законом України "Про звернення громадян" (пункт 4 Постанови № 1128), що відповідає одному місяцю з дня надходження скарги, та не може перевищувати 45 днів.

Згідно з пунктом 13 Постанови №1128 за результатом розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально колегія формує висновок про те, чи: 1) встановлено наявність порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту; 2) підлягає скарга у сфері державної реєстрації задоволенню (в повному обсязі чи частково (з обов`язковим зазначенням в якій частині) шляхом прийняття Мін`юстом чи відповідним територіальним органом рішень, передбачених законом.

Відповідно до пункту 14 Постанови № 1128 за результатами розгляду скарги у сфері державної реєстрації, у тому числі колегіально, Мін`юст чи відповідний територіальний орган приймає рішення про задоволення скарги у сфері державної реєстрації або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених законом.

Рішення про задоволення скарги у сфері державної реєстрації або про відмову в її задоволенні, висновок колегії (у разі розгляду скарг у сфері державної реєстрації колегіально) або їх засвідчені копії розміщуються на офіційному веб-сайті Мін`юсту чи відповідного територіального органу не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після прийняття рішення Мін`юстом чи відповідним територіальним органом.

За результатами розгляду скарги у сфері державної реєстрації у строки, встановлені Законом України "Про звернення громадян", засвідчені в установленому законодавством порядку відповідні копії рішень Мін`юсту чи його територіального органу, копії висновків колегії (у разі розгляду скарг у сфері державної реєстрації колегіально) разом із супровідним листом надсилаються скаржнику.

Відповідно до пункту 17 Постанови № 1128 рішення, дії або бездіяльність Мін`юсту можуть бути оскаржені до суду.

У разі скасування судом рішення Мін`юсту за результатами розгляду скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст забезпечує новий розгляд такої скарги відповідно до цього Порядку.

Із системного аналізу наведених правових норм слідує, що відповідач наділений повноваженнями з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав. При цьому у випадку подання скарги особою, права якої у зв`язку з оскаржуваним рішенням, дією або бездіяльністю у сфері державної реєстрації прав не порушено, відповідач за результатами її розгляду приймає рішення про залишення скарги без розгляду по суті.

Судом встановлено, що позивач 12.10.2023 звернулась до Міністерства юстиції України із скаргою від 12.10.2023 на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, зокрема просила, зокрема, скасувати рішення приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Бєлаша Юрія Дмитровича про державну реєстрацію прав та їх обмежень (без зазначення щодо відкриття чи невідкриття розділу), індексний номер:67954504 від 09.06.2023 12:38:58.

У позовній заяві позивач зазначила, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (без зазначення щодо відкриття чи невідкриття розділу), індексний номер: 67954504 від 09.06.2023 12:38:58 є рейдерським, тому що позивача цим рішенням позбавлено доступу до моїх діда і баби, і як наслідок, можливості про них піклуватися тоді коли про них належним чином ніхто не піклується, а діда і бабу без їхнього відому позбавлено права володіти, користуватися і розпоряджатися їхнім житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , а можливо, на даний час їх ОСОБА_2 вже виписала із цього житлового будинку (двоє престарілих людей можуть залишитися на вулиці).

За доводами позивача, оскаржуваний наказ прийнятий, зокрема:

- не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, оскільки відповідач не вжив заходів для повідомлення про це правоохоронних органів;

- необґрунтовано, оскільки не враховано обставини, що державна реєстрація права власності передувала прийняттю державним реєстратором рішенням про державну реєстрацію (державна реєстрація проведена 09.06.2023 12:32:54, коли рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (без зазначення щодо відкриття чи невідкриття розділу), індексний номер: 67954504 прийняте 09.06.2023 тільки о 12:38:58;

- недобросовісно, оскільки Міністерство юстиції України не вникло в суть скарги від 12.10.2023 та не звернуло увагу, що у скарзі позивач зазначила які її права порушені оскаржуваним рішенням; та не звернуло увагу на обставини, якими обґрунтовувала свою скаргу;

- без дотримання принципу рівності перед законом, оскільки, не звернувшись до правоохоронних органів, Міністерство юстиції України надало перевагу ОСОБА_2 , яка позбавила позивача права: 1) на підтримання родинних стосунків із дідом і бабою; 2) піклуватися про своїх діда і бабу та 3) користуватися (за згодою своїх діда і баби) їхньою спільною власністю подружжя - житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 ;

- непропорційно, оскільки не дотримано необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і відмовою з формальних міркувань. Поза увагою Мін`юсту залишилася обставина, що ОСОБА_2 разом із приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Бєлашем Ю.Д. без діда і баби позивача відчужували їхній житловий будинок;

- без участі позивача у процесі прийняття рішення.

Відповідач за наслідками розгляду скарги дійшов висновку, що скаргу подано особою, права якої у зв`язку з оскаржуваним рішенням не порушено.

Мотивуючи таке рішення відповідач у висновку від 30.11.2023 зазначив, що відповідно до поданих разом зі скаргою документів, а також відомостей Державного реєстру прав у скаржниці відсутнє право власності або інші речові права на житловий будинок, що був об`єктом державної реєстрації прав.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта індексний номер 335166218 власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зазначено: ОСОБА_3 , дата державної реєстрації - 30.11.2011; підстава виникнення права власності - свідоцтво про право власності.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта індексний номер 342613630 власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зазначено: ОСОБА_2 , дата державної реєстрації - 09.06.2023; державний реєстратор - приватний нотаріус Бєлаш Юрій Дмитрович, Полтавський районний нотаріальний округ, Полтавська область; підстава внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 67954504 від 09.06.2023; документи, подані для державної реєстрації - договір дарування, серія та номер:417, виданий 09.06.2023, видавник - приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Бєлаш Юрій Дмитрович /а.с. 69-70/.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону №1952-IV загальними засадами державної реєстрації прав є: 1) гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; 2) обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; 2-1) одночасність вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості та державної реєстрації прав; 3) публічність державної реєстрації прав; 4) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; 5) відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.

Водночас, підставою для звернення особи до Міністерства юстиції зі скаргою на рішення про державну реєстрацію прав є наявність порушеного права скаржника; таке звернення здійснюється особою, якій це право належить з метою його захисту.

Відсутність обставин, що підтверджують порушення права особи, за захистом якого вона звернулась, недотримання особою, яка подає скаргу, передбачених законом вимог щодо її оформлення, неподання доказів порушення внаслідок прийняття державним реєстратором рішення її прав, виключає можливість розгляду скарги.

Питання наявності/відсутності порушення права особи внаслідок прийняття державним реєстратором рішення про державну реєстрацію підлягає першочерговому з`ясуванню під час розгляду скарги на реєстраційні дії, а обов`язок щодо такого доведення покладається на скаржника.

Таким чином, у контексті аналізу поданих позивачем до Мін`юсту разом із скаргою додатків, суд зазначає, що вони не містять жодної інформації про те, що саме оскаржуваним рішенням у сфері державної реєстрації порушено права скаржника на володіння, користування та/або розпорядження майном, що було предметом державної реєстрації.

Суд зазначає, що згідно із пунктом 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 09.12.1994, статтю 6 пункту 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

З огляду на викладене, оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позову.

Інші доводи позивача є безпідставними та не впливають на висновки суду.

Підстави розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 243-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Міністерства юстиції України (вул. Архітектора Городецького, 13, м. Київ, 01001, ) про визнання протиправним та скасування наказу відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Канигіна Т.С.