Справа № 552/8378/24
Суддя: Самсонова О. А.
Дата ухвалення: 2025-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/8378/24
Провадження №2-а/552/12/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.01.2025 Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Самсонової О.А.,

секретар судового засідання Хрипунова Т.В.,

учасники справи та їх представники:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача адвокат Шиян Валентина Олексіївна,

відповідач - Департамент патрульної поліції,

представник відповідача Придибайло Богдан Олександрович,

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

В поданій до суду заяві посилався на те, що працівником Управління патрульної поліції в Полтавській області 20.11.2024 року винесено постанову відносно водія ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №3512654, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. 00 коп. за ч. 1 ст. 122 КУпАП .

З даною постановою ОСОБА_1 не згоден, та вважає її незаконною.

Посилаючись на те, що постанова винесена з порушенням норм чинного законодавства, а також на те, що правопорушення ним не вчинялось, ОСОБА_1 просив суд скасувати постанову серії ЕНА №3512654 від 20 листопада 2024 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити.

Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 11 грудня 2024 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати в спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін.

Представник Департаменту патрульної поліції Придибайло Б.О. надав суду відзив на позов, у якому проти адміністративного позову заперечив в повному обсязі.

Зазначив, що позивач допустив порушення Правил дорожнього руху, а саме 20 листопада 2024 року близько 09 год. 54 хв. на автодорозі М-22 Полтава-Олександрія (73 км.) керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz Sprinter 215 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався у населеному пункті зі швидкістю 73 км./год. при дозволеній швидкості 50 км./год. Швидкість руху транспортного засобу вимірювалась лазерним приладом TRUcam ТС008455, чим порушив пункт 12.4. Правил дорожнього руху.

Порядок притягнення позивача до відповідальності поліцейським додержано.

Під час розгляду адміністративної справи прав позивача порушено не було.

Тому, зазначаючи, що позивач у повній відповідності до вимог закону притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, просив в задоволенні позову відмовити.

Позивач ОСОБА_1 надав відповідь на відзив.

Оскільки згідно ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу заявами про суті справи є позовна заява та відзив, долучена до справи відповідь на відзив судом розцінюється як письмові пояснення за обставинами справи.

Інших заяв по суті справи або клопотань учасники справи суду не подавали.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Шиян В.О. не з`явились. При цьому в тексті письмових пояснень по суті справи (відповіді на відзив) позивач просив справу розглянути за його відсутності.

Представник відповідача Придибайло Б.О. також в судове засідання не з`явився, у тексті відзиву просив суд розглядати справу за відсутності представника відповідача.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено дослідженими по справі доказами, 20 листопада 2024 року інспектором роти №3 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Воликом Максимом Володимировичем стосовно позивача ОСОБА_1 винесено постанову серії ЕНА №3512654 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до вказаної постанови позивач ОСОБА_1 20 листопада 2024 року близько 09 год. 54 хв. на автодорозі М-22 Полтава-Олександрія (73 км.) керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz Sprinter 215 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався у населеному пункті зі швидкістю 75 км./год. при дозволеній швидкості 50 км./год. Швидкість руху транспортного засобу вимірювалась лазерним приладом TRUcam ТС008455, чим порушив пункт 12.4. Правил дорожнього руху України.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КпАП України адміністративна відповідальність настає у випадку перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Позивач факт порушення Правил дорожнього руху заперечує, пояснюючи, що він рухався з дозволеною швидкістю.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Але відповідачем не спростовано доводів позивача та не надано суду належних та беззаперечних доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, а відповідно доказів на підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Так, на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення за вказаних вище обставин відповідачем надано диск з відеозаписом.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Подібного висновку дійшов Верховний Суд, зокрема у постанові від 13.02.2020 року у справі № 524/9716/16-а зазначив «приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статті 70 КАС України (у редакції, чинній на час ухвалення судами попередніх інстанцій рішень у цій справі) не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення».

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17 та від 17.07.2019 у справі № 295/3099/17.

Оскільки в оскаржуваній постанові чітко зазначено, що швидкість руху транспортного засобу вимірювалась лазерним приладом TRUcam ТС008455, долучений до матеріалів справи відеозапис є належним доказом.

Але, долучене до справи відео має дефекти, які перешкоджають його прийняттю судом в якості доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

З відео не вбачається яким саме приладом воно з зроблено TRUcam чи іншим. Відео не містить даних вимірювання: координат, де здійснювалось вимірювання, часу, коли здійснювалось вимірювання, на відео відсутня фіксація на транспортному засобі, швидкість якого вимірювалась, а також відсутнє зазначення того вимірювалась швидкість транспортного засобу що наближається, чи того, що віддаляється.

Внаслідок цього неможливо встановити з якою швидкістю рухався автомобіль Mercedes-Benz Sprinter 215 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також цього чи іншого автомобіля швидкість вимірювалась, і яким приладом.

На фотознімку з приладу TRUcam ТС008455, наданому на диску з відеозаписами та роздрукованому в тексті відзиву на позов, зафіксовано державний номерний знак автомобіля, яким керував позивач, - НОМЕР_1 вказано, що обмеження швидкості (Speed Limit) становить 50 км/год, та результат вимірювання швидкості вказаного автомобіля (Speed) 75 км./год. Але дане фото містить інші координати (49° 11' 04.02'' N, 33° 48' 36.01'' Е), ніж ті, що були за місцем притягнення позивача до відповідальності (49,18459° N, 33,80997° Е).

Тому даний фотознімок також не є беззаперечним доказом того, що ОСОБА_1 20 листопада 2024 року близько 09 год. 54 хв. на автодорозі М-22 Полтава-Олександрія (73 км.) керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz Sprinter 215 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався у населеному пункті зі швидкістю 75 км./год.

Інших належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП відповідачем суду не надано та матеріали справи не містять.

Таким чином відповідач належними доказами не довів факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Статтею 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

В той же час суд відхиляє доводи позивача щодо неправомірне використання поліцейським вимірювального засобу TRUcam в ручному режимі.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Отже, доказами є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

Так, положення зазначеного Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Відповідно до даних сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки №UA.МІ/1-2903-2012 від 29 серпня 2012 року, на підставі позитивних результатів державних приймальних випробовувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12 (а.с. 60).

Згідно даних свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/31367 від 08 серпня 2024 року, виданого Державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів», здійснена повірка лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 №ТС008455. Дане свідоцтво чинне до 08 серпня 2025 року (а.с. 61).

Також із вказаного свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/31367 від 08 серпня 2024 року вбачається, що вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 №ТС008455 може використовуватись як в ручному, так і в автоматичному режимах.

Оскільки технічні характеристики вимірювача швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 № ТС008455 дозволяють його використання в ручному режимі, що підтверджується вказаними вище доказами, суд відхиляє доводи позивача щодо невірного використання інспектором поліції вказаного вимірювального засобу в ручному режимі.

Оскільки належними та допустимими доказами відповідач, як суб`єкт владних повноважень на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів факту порушення Правил дорожнього руху, суд прийшов до висновку, що відповідачем не доведено належними доказами наявність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Таким чином позов ОСОБА_1 про скасування постанови підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №3512654, винесену 20 листопада 2024 року інспектором роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кременчук УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Воликом Максимом Володимировичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.122 КУпАП закрити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний термін з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , проживаючий: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,

відповідач Департамент патрульної поліції, м. Київ, вул. Ф.Ернста, 3, .

Повне судове рішення виготовлено 28.01.2025.

Головуючий О.А.Самсонова