Справа № 240/8767/24
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2025-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року м. Житомир

справа № 240/8767/24

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд

у складі судді Горовенко А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул.Лятошинського Бориса, 5, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо незарахування ОСОБА_1 стажу роботи за період з 02.08.1982 по 31.07.1986 вихователем дитячого садка №1 колгоспу «Дружба» та з 02.03.1992 по 31.03.1999 вихователем дитячого садка №7 Житомирського ВАТ «Крок» до стажу працівника освіти, що дає змогу на призначення та виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення незаконним;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 стаж роботи за період з 02.08.1982 по 31.07.1986 вихователем дитячого садка №1 колгоспу «Дружба» та з 02.03.1992 по 31.03.1999 вихователем дитячого садка №7 Житомирського ВАТ «Крок» до стажу працівника освіти, що дає змогу на призначення та виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій у відповідності до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що звернулася до органу Пенсійного фонду України із відповідною заявою про призначення грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відмовило в призначенні такої грошової допомоги у зв`язку із тим, що до страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, не було зараховано період роботи з 02.08.1982 по 31.07.1986 вихователем дитячого садка №1 колгоспу «Дружба», оскільки форма власності установи - колективна.

Крім того у відповіді на звернення від 11.03.2024, ГУ ПФУ в Житомирській області зазначається вже нова інформація, а саме що період роботи з 02.08.1982 по 31.07.1986 вихователем дитячого садка №1 колгоспу «Дружба» та з 02.03.1992 по 31.03.1999 вихователем дитячого садка №7 Житомирського ВАТ «Крок» не враховано до стажу, що дає право на виплату грошової допомоги, передбаченої п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вважаючи, що має право на зарахування вказаного стажу до спеціального та призначення і виплату грошової допомоги, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Липа В.А.) від 13 травня 2024 року відкрито провадження у справі.

У зв`язку із призовом судді Липи В.А. на військову службу та у відповідності до статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України, Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року №30 (із змінами та доповненнями), розпорядженням керівника апарату Житомирського окружного адміністративного суду від 23.07.24, призначено повторний авторозподіл справ, зокрема, даної адміністративної справи.

Відповідно до витягу із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею для розгляду даної адміністративної справи визначено суддю Горовенко А.В.

Згідно з ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 прийнято до розгляду дану позовну заяву.

Ухвала про відкриття провадження була направлена позивачу та відповідачу за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, вказана ухвала отримана відповідачами.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області у строк, встановлений ч.1 ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), зазначений в ухвалі про відкриття провадження у справі надіслав до суду відзив на позовну заяву (за вх.№29546/24).

Зазначає, що позивачу правомірно відмовлено у призначенні та виплаті грошової допомоги в розмірі десяти пенсій, передбаченої пунктом 7-1 розділу 15 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», у зв"язку з тим, що не зараховано період роботи з 02.08.1982 по 31.07.1986 вихователем дитячого садка №1 колгоспу «Дружба», оскільки форма власності установи - колективна.

Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надіслало до суду відзив на позовну заяву (за вх.№30643/24), у якому вказує, що 06.12.2023 ОСОБА_1 звернулася із заявою про перерахунок пенсії "Допризначення у зв`язку з додатково наданими документами". Надана заява відпрацьовувалася за принципом єдиної черги завдань та єдиної черги спеціалістами Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, за результатами якої згідно з рішенням №4 від 06.12.2023 позивачу проведено допризначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058.

За результатами перерахунку пенсії страховий стаж склав 43 роки 8 місяців 28 днів, розмір пенсії - 6276,31 грн.

Отже, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області не вчиняло жодних протиправних дій щодо призначення грошової допомоги відповідно до п.7-1 розділу XV Прикінцеві положення" Закону №1058.

Оскільки призначення та виплата пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання пенсіонера, то Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області було уповноважене лише на розгляд конкретної заяви позивача та прийняття відповідного рішення про перерахунок пенсії у відповідності до п.4.2. Порядку №22-1, на підставі чого Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області не наділене повноваженнями щодо призначення грошової допомоги відповідно до п.7-1 розділу XV Прикінцеві положення" Закону №1058.

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надіслало до суду відзив на позовну заяву, у якому також вказує про правомірність відмови у призначенні та виплаті грошової допомоги в розмірі десяти пенсій за віком відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV, у зв"язку з відсутністю необхідного спеціального стажу.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 21.06.2023 призначена пенсію за віком, яка обчислена за нормами Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж склав 40 років 2 місяці 5 днів, розмір пенсії - 5716,30 грн, що не заперечується сторонами.

04.12.2023 ОСОБА_1 звернулася із заявою щодо перерахунку пенсії "Допризначення у зв`язку з додатково наданими документами".

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області та Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області за результатами розгляду заяви позивача від 04.12.2023 та поданими документами прийнято рішенням №4 від 06.12.2023, яким позивачу проведено допризначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058, у зв"язку з перерахунком пенсії страховий стаж склав 43 роки 8 місяців 28 днів, розмір пенсії - 6276, 31 грн (а.с. 69)

Листом від 18.01.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулося до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо права на виплату грошової допомоги ОСОБА_1 .

Зазначено, що право на виплату такої допомоги визначається органом, що призначає пенсію, якщо особа, зокрема, працювала в закладах та установах державної або комунальної форми власності на відповідних посадах на день досягнення пенсійного віку.

За матеріалами електронної справи ОСОБА_1 страховий стаж, який дає право на призначення грошової допомоги становить 29 років 5 місяців. До даного страхового стажу не включений період роботи з 02.08.1982 по 31.07.1986 вихователем дитячого садка №1 колгоспу «Дружба». Тому Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулося до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з метою переглянути можливості зарахування до страхового стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону №1058 у розмірі десяти місячних пенсій, періоду роботи з 02.08.1982 по 31.07.1986 вихователем дитячого садка №1 колгоспу «Дружба».

Позивачу листом від 23.01.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило, що при розгляді наданих документів, за принципом екстериторіальності до страхового стажу, що дає право на виплату грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону №1058, не було зараховано період роботи ОСОБА_1 з 02.08.1982 по 31.07.1986 вихователем дитячого садка №1 колгоспу «Дружба».

Додатково проінформовано Головні управління Пенсійного фонду України у Львівській області та в Запорізькій області.

Листом від 26.01.2024 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, що період роботи ОСОБА_1 з 02.08.1982 по 31.07.1986 вихователем дитячого садка №1 колгоспу «Дружба» не враховується до стажу, що дає право на виплату грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону №1058, у зв"язку з тим, що форма власності установи - колективна.

Листом від 16.02.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повідомило Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, що період роботи ОСОБА_1 з 02.08.1982 по 31.07.1986 вихователем дитячого садка №1 колгоспу «Дружба», не враховується до стажу, що дає право на виплату грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону №1058, у зв"язку з тим що форма власності установи - колективна.

Крім того, листом від 28.02.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило позивачу, що роз"яснення права на виплату грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону №1058 викладені у листі від 23.01.2024.

В подальшому, листом від 04.04.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило позивачу, що період роботи ОСОБА_1 з 02.08.1982 по 31.07.1986 вихователем дитячого садка №1 колгоспу «Дружба» та період з 02.03.1992 по 31.03.1999 вихователем дитячого садка №7 Житомирського ВАТ «Крок» не враховується до стажу, що дає право на виплату грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону №1058, у зв"язку з тим, що форма власності установи - колективна.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пенсії за вислугу років працівникам освіти призначають відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII).

Відповідно до п. «е» ст. 55 Закону №1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Як передбачено п. 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Такий Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до п. 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджений постановою Кабінету Міністрів Україні 23.11.2011 року № 1191 (далі - Порядок №1191).

Відповідно до п. 2 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені: переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».

Згідно з п.5 Порядку №1191 грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 р. призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Відмовляючи позивачці у виплаті грошової допомоги, відповідно до п.7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідач послався на недостатній страховий стаж, що дає право на виплату одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій.

До спеціального стажу, як працівника освіти, відповідачем не зараховано період роботи позивача з 02.08.1982 по 31.07.1986 вихователем дитячого садка №1 колгоспу "Дружба" та з 02.03.1992 по 31.03.1999 вихователем дитячого садка №7 Житомирського ВАТ "Крок" до стажу, що дає право на виплату грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону 1058, оскільки форма власності установи - колективна.

До вказаного Переліку входять посади вчителів, вихователів загальноосвітніх навчальних закладів та вихователі дошкільних навчальних закладів всіх типів.

Робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992 року, яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.

В свою чергу, відповідно до частини четвертої статті 21 Закону України «Про позашкільну освіту» педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугою років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Пунктом 1 статті 39 Закону України «Про позашкільну освіту» визначено перелік позашкільних закладів, на які поширюється дія даного Закону.

Статтею 29 Закону України «Про освіту» передбачено, що в структуру освіти входить дошкільна освіта.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про дошкільну освіту» систему дошкільної освіти становлять дошкільні навчальні заклади незалежно від підпорядкування, типів і форми власності.

Матеріали справи свідчать, що відповідно до довідки №242 від 30.01.2024, виданої Департаментом освіти Житомирської міської ради, ОСОБА_1 згідно із записом №1 від 09.12.1986 у її трудовій книжці у період з 09.12.1986 по 01.03.1992 працювала на посаді вихователя ясел-садка №7, який був відомчого підпорядкування та належав Житомирському заводу хімічного волокна та згідно із записом у трудовій книжці за №3 від 02.03.1992 по 31.03.1999 працювала на посаді вихователя того ж закладу - ясел-садка № 7, який був також відомчого підпорядкування та належав Житомирському відкритому акціонерному товариству «Крок».

Відповідно до вказаних записів у трудовій книжці ОСОБА_1 у період з 09.12.1986 по 31.03.1999 вона працювала вихователем у яслях-садку №7 (а.с. 21).

У свою чергу, довідкою №227 від 20.11.2023, виданою початковою школою №11 міста Житомира підтверджується, що ОСОБА_1 працює в Початковій школі №11 міста Житомира на посаді вихователя ГПД, з 09 грудня 1986 року (наказ №559-К від 08.12.1986) по теперішній час.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській та Запорізькій областях не зарахувало до спеціального страхового стажу періоди роботи з 02.08.1982 по 31.07.1986 вихователем дитячого садка №1 колгоспу "Дружба" та з 02.03.1992 по 31.03.1999 вихователем дитячого садка №7 Житомирського ВАТ "Крок" з причин не належності дошкільного навчального закладу комунальної форми власності.

Згідно з Типовими штатами ясел-садків, які були затверджені наказом міністра освіти СРСР від 31 грудня 1971 року № 103, які діяли у системі дошкільної освіти з грудня 1971 року до 31 липня 2001 року та згідно Типових штатних нормативів дошкільних навчальних закладів, які затверджені наказом МОН України від 04.11. 2010 №1055 та які діють з 01.01.2011 по даний час у відповідності до Закону У країни „Про дошкільну освіту існували та існують ясла-садки та дитячі садки, які здійснюють догляд, навчання і виховання дітей ясельного та дошкільного віку і є навчальними закладами системи дошкільної освіти незалежно від відомчого підпорядкування.

Штатні посади працівників ясел-садків, в тому числі вихователів, були єдиними для всіх типів дошкільних навчальних закладів системи незалежно від їх відомчої належності. Відомчі ясла-садки провадили свою роботу у відповідності до програмно-методичних вказівок Міністерства освіти, контролювалися органами управління освітою.

Разом з цим, відповідно до статей 16, 18 Закону Української PCP «Про народну освіту» від 28 червня 1974 року, що діяв на час роботи позивачки у вказаний період, з метою створення найсприятливіших умов для виховання дітей дошкільного віку і подання необхідної допомоги сім`ї створюються дитячі ясла, дитячі садки, дитячі ясла-садки загального і спеціального призначення та інші дитячі дошкільні заклади. Влаштування дітей у дитячі дошкільні заклади провадиться за бажанням батьків або осіб, які їх замінюють.

Дитячі дошкільні заклади організовувались виконавчими комітетами районних, міських, селищних і сільських Рад народних депутатів, а також з їх дозволу державними підприємствами, установами та організаціями, колгоспами, іншими кооперативними та іншими громадськими організаціями.

Таким чином, в період роботи позивачки по в Україні визнавалось дві форми власності: соціалістична та особиста. Колгоспи відносились до соціалістичної власності, а не до особистої.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 31 січня 2019 року у справі №466/2943/17.

Відповідно до статті 10 Конституції УРСР від 20 квітня 1978 року основу економічної системи України становить соціалістична власність на засоби виробництва у формі державної (загальнонародної) і колгоспно-кооперативної власності.

Стаття 11 Конституції УРСР визначала, що у виключній власності держави є: земля, її надра, води, ліси. Державі належать основні засоби виробництва в промисловості, будівництві і сільському господарстві, засоби транспорту і зв`язку, банки, майно організованих державою торговельних, комунальних та інших підприємств, основний міський житловий фонд, а також інше майно, необхідне для здійснення завдань держави.

Таким чином, стаж роботи позивачки в період з 02.08.1982 по 31.07.1986 та з 02.03.1992 по 31.03.1999 вихователем дитячого садка безпідставно не зарахований відповідачами до стажу працівника освіти, що дає право на призначення і виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Таким чином, враховуючи вищенаведене та матеріали справи, спростовуються доводи відповідачів про не підтвердження необхідного спеціального стажу, понад 30 років (понад 29 років 04 місяці, зарахований органом Пенсійного фонду, + понад 10 років, зарахований в межах розгляду даної справи) перебування позивача на посаді, що дає право на призначення та виплату такої допомоги (а.с. 100).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про протиправність саме дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській та Запорізькій областях, які полягають у відмові зарахувати ОСОБА_1 частину спеціального трудового стажу роботи на посаді вихователя дитячого садка №1 колгоспу «Дружба» за період з 02.08.1982 по 31.07.1986 та вихователем дитячого садка №7 Житомирського ВАТ «Крок» з 02.03.1992 по 31.03.1999, який дає право на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі її десяти місячних пенсій станом на день призначення, відповідно до п. 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Отже, позивачка має право на отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, що передбачена п.7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З цього приводу суд зазначає, що для ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача суд вважає за можливе зобов`язання суб`єкта владних повноважень - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, який уповноважений вчиняти дії, спрямовані на відновлення порушених прав позивача, зарахувати позивачці до спеціального (педагогічного) стажу період роботи на посаді вихователя дитячого садка №1 колгоспу «Дружба» з 02.08.1982 по 31.07.1986 і вихователем дитячого садка №7 Житомирського ВАТ «Крок» з 02.03.1992 по 31.03.1999 та нарахувати і виплатити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ч. 1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволення.

Щодо стягнення на користь позивача понесених судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн, суд зазначає наступне.

Згідно з частинами першою та третьою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною четвертою ст.134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною п`ятою статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 134 КАС України).

Частиною 7 статті 134 КАС України передбачено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Судом встановлено, що на момент вирішення питання про розподіл судових витрат позивачем надано суду лише ордер на надання правничої (правової) допомоги адвокатом Сачком Андрієм Вікторовичем серії АМ №1087020 від 06.06.2024.

Суд зауважує, що в матеріалах справи відсутній договір про надання правової (правничої) допомоги, укладений між адвокатом Сачком Андрієм Вікторовичем і позивачем, та інші документи, що підтверджували б обсяг та характер наданих послуг, а також узгоджену між сторонами вартість за вказані послуги.

З огляду на вказане, у наданих представником позивача до матеріалів справи документах не відображено, кількості витраченого адвокатом на виконання робіт (надання послуг) часу (годин), вартості години за певний вид послуги, детального опису робіт проведених адвокатом (наданих послуг), позивачем не конкретизовано та необґрунтовано витрачений час на правничу допомогу, не деталізовано, які роботи проведені адвокатом в рамках надання послуг.

В питанні надання доказів суд враховує правову позицію Верховного Суду у справі №922/2604/20, де вказано, що відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.

За таких обставин, оскільки позивачем не надано суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, кількості витраченого адвокатом на виконання робіт (надання послуг) часу (годин), вартості години за певний вид послуги, тобто не додержані приписи ч.4 ст.134 КАС України, підстави для стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, відсутні.

Суд зазначає, що вимога подання детального опису є обов`язковою і пов`язана з тим, що розмір гонорару та розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, не є тотожними. Особа може сплатити адвокату в якості гонорару будь-яку суму, але відшкодуванню за нормами КАС України підлягають лише ті витрати на професійну правничу допомогу, які доведені належними доказами, зокрема детальним описом робіт (наданих послуг).

У силу приписів ст. 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідн. номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, буд. 7, м.Житомир, Житомирська обл., Житомирський р-н,10003, ), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, Львівська обл., Львівський р-н,79016, ) та Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (просп. Соборний, 158Б, м.Запоріжжя, Запорізька обл., Запорізький р-н,69005, ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови зарахувати ОСОБА_1 спеціальний трудовий стаж роботи на посаді вихователя дитячого садка №1 колгоспу «Дружба» з 02.08.1982 по 31.07.1986 та вихователем дитячого садка №7 Житомирського ВАТ «Крок» з 02.03.1992 по 31.03.1999, який дає право на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі її десяти місячних пенсій станом на день призначення, відповідно до п. 7-1 розділу Х «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального (педагогічного) стажу період роботи на посаді вихователя дитячого садка №1 колгоспу «Дружба» з 02.08.1982 по 31.07.1986 та вихователем дитячого садка №7 Житомирського ВАТ «Крок» з 02.03.1992 по 31.03.1999, та нарахувати і виплатити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 403 (чотириста три) грн 73 (сімдесят три) коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 403 (чотириста три) грн 73 (сімдесят три).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 403 (чотириста три) грн 73 (сімдесят три).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.В. Горовенко

Повний текст складено: 29 січня 2025 р.

29.01.25