Справа № 300/8951/23
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2025-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2025 р. справа № 300/8951/23

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Остап?юка С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

26.12.2023 ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення за № 80 від 01.12.2023 про відому в переведенні на пенсі за віком згідно Закону України «Про державну службу»; зобов`язання перевести з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію державного службовця з 17.11.2023 відповідно до пункту 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» за № 889-VIII від 10.12.2015, статті 37 Закону України «Про державну службу» за № 3723-ХІІ від 16.12.1993, здійснивши нарахування та виплату пенсії у розмірі 60 відсотків заробітної плати, зазначеної в довідках Управління соціального захисту населення Верховинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області за № 437/05-01/06 від 14.11.2023, № 441/07-01/13 від 15.11.2023.

01.01.2024 ухвалою суду відкрито провадження за вказаним позовом, а справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

Позивач заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 17.11.2023 звернувся із заявою та довідками № 437/05-01/06 від 14.11.2023, № 441/07-01/13 від 15.11.2023 про переведення його на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» за №889-VIII. Однак, оскаржуваним рішенням йому відмовлено у задоволенні заяви у зв`язку з тим, що позивачу уже була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про державну службу» за № 3723-ХІІ. Вважає рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області за № 80 від 01.12.2023 протиправними, тому просить перевести його з 17.11.2023 на пенсію державного службовця відповідно до пункту 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» за № 889-VIII від 10.12.2015, статті 37 Закону України «Про державну службу» за № 3723-ХІІ від 16.12.1993 та здійснити нарахування та виплату пенсії у розмірі 60 відсотків заробітної плати, зазначеної в довідках за № 437/05-01/06 від 14.11.2023, № 441/07-01/13 від 15.11.2023.

Відповідачі направили суду відзиви на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими не погодилися, із посиланням на відповідні норми права та твердження. Просили в задоволенні позову відмовити, з тих підстав, що оскільки позивачу вже призначалася пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» за № 3723-ХІІ, то підстав для повторного призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» за №889-VIII вже немає.

Суд, розглянувши відповідно до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

З 05.09.2006 позивач отримував пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. З 01.03.2022 відповідач перевів позивача на пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

17.11.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою та відповідними документами, в тому числі із довідками Управління соціального захисту населення Верховинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за № 437/05-01/06 від 14.11.2023, про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби за № 441/07-01/13 від 15.11.2023, про переведення його з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» за № 889-VIII від 10.12.2015.

Після реєстрації, за принципом екстериторіальності, вказана заява позивача була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області, яке прийняло рішення про відмову в перерахунку за № 80 від 01.12.2023. Цим рішенням, з посиланням на норми права, відповідач відмовив позивачу в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» за № 889-VIII від 10.12.2015, з тих підстав, що позивач раніше отримував пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» за № 3723-ХІІ від 16.12.1993.

Позивач, вважаючи таку відмову протиправною, звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01 травня 2016 року визначалися Законом України «Про державну службу» за № 3723-ХІІ від 16.12.1993.

01 травня 2016 року набрав чинності Закону України «Про державну службу» за № 889-VIII від 10.12.2015, пунктом 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» якого визнано такими, що втратили чинність: Закон України «Про державну службу», крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до пунктів 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» України «Про державну службу» за № 889-VIII від 10.12.2015 державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (пункту 10).

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (пункту 12).

Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з частиною 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» за № 3723-ХІІ від 16.12.1993 на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом України «Про державну службу» за № 899 від 10.12.2015) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статі 37 Закону № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VIII, та мають передбачені частиною 1 статтею 37 Закону 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Такі висновки суду відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 10.07.2018 у справі 591/6970/16-а, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 822/524/18, та відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України враховані судом в даній адміністративній справі.

В даних правовідносинах вік та страховий стаж державної служби, як до та після 01.05.2016 сторонами не оспорюється. За своєю суттю спірні правовідносини в даній адміністративній справі стосуються переведення позивача з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» за №889-VIII від 10.12.2015.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України суд, до даних правовідносин, враховує висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 25.05.2023 у справі за № 580/3805/22.

У справі за № 580/3805/22 Верховний Суд зазначив, що відповідно до частини першої статті 10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Кожна наступна зміна виду пенсії є переведенням або переходом з одного виду пенсії на інший, а не новим її призначенням чи перерахунком, оскільки в практиці застосування пенсійного законодавства не існує поняття другого, третього, подальшого або іншого призначення пенсії.

Перерахунок пенсії, за своїм змістом є зміною розміру одного і того ж виду пенсії, у зв`язку із зміною показника, що був базою для визначення розміру пенсії (заробітної плати, грошового забезпечення тощо), чи з інших підстав, передбачених чинним законодавством.

Спірні правовідносини в цій справі (№ 580/3805/22) стосуються переведення позивачки з одного виду пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV на інший вид - пенсію за віком відповідно до Закону №3723-XII.

Вказані види пенсії відрізняються підставами їх призначення та механізмами визначення їх розміру, а наявність правових підстав для переведення позивачки на пенсію відповідно до Закону №3723-ХІІ пов`язана виключно з дотриманням вимог, визначених пунктами 10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII.

Крім того, а ні Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VІІІ, а ні стаття 37 Закону №3723-XII не містять обмеження щодо неможливості призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII особам, яким до 01.05.2016 (дата набрання чинності Закону №889-VІІІ) призначалась пенсія відповідно до Закону №3723-XII.

Тому, колегія суддів вважала безпідставним висновок судів попередніх інстанцій про відсутність у позивачки права на пенсію за віком відповідно до Закону №3723-XII, з підстави, що за вказаним законом їй вже призначалась пенсія.

Враховуючи встановлені обставини справи в даній адміністративній справі, наведені норми права та висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 25.05.2023 у справі № 580/3805/22, суд зазначає, що отримання раніше позивачем пенсії відповідно до Закону № 3723-ХІІ від 16.12.1993, не позбавляє його права перейти з пенсії за віком, яку він отримує наразі за Законом №1058-IV, на пенсію в межах дії Закону №889-VIII, адже за наявності в особи права на пенсію за різними законами або на різні види пенсії в межах одного закону, не забороняє після призначення пенсії перейти з одного виду пенсії на інший або звернутись із заявою про переведення пенсії за іншим законом. Одержавши заяву позивача про переведення на пенсію за іншим законом, відповідач міг виходити лише з оцінки об`єктивних обставин, тобто відповідного права особи, яке вона має, або ж відсутності такого права (наприклад за відсутності необхідного стажу роботи на посадах державної служби станом на відповідний момент часу).

Як наслідок, суд вважає, що позивач має право на переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію державного службовця відповідно до пункту 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» за № 889-VIII від 10.12.2015, статті 37 Закону України «Про державну службу» за № 3723-ХІІ від 16.12.1993.

Таким чином, є безпідставними твердження відповідачів про відсутність у позивача права на пенсію за віком відповідно до Закону № 889-VIII від 10.12.2015, з підстави, що позивачу вже призначалась пенсія за Законом № 3723-ХІІ від 16.12.1993

За таких обставин, у Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області не було фактичних та правових підстав для відмови у переведенні позивача на інший вид пенсії, у якої наявні умови для реалізації права на одержання пенсії державного службовця (згідно із пунктом 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» за № 889-VIII від 10.12.2015 та відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» за № 3723-ХІІ від 16.12.1993).

При цьому, суд не погоджується з твердженням відповідача про недоцільність поновлення позивачу пенсії по віку відповідно до Закону України «Про державну службу», через те, що обчислений розмір пенсії після перерахунку становитиме менше ніж одержує позивача, оскільки саме пенсіонер має право вирішити, який вид пенсії він бажає отримувати за умови додержання вимог, передбачених законом.

Щодо перерахунку пенсії з врахуванням довідок Управління соціального захисту населення Верховинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області за № 437/05-01/06 від 14.11.2023 та № 441/07-01/13 від 15.11.2023, суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» за № 622 від 14.09.2016 затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі Порядок № 622, в редакції, чинній на момент виникнення даних правовідносин).

Пунктом 4 Порядку №622 встановлено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:

посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);

розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;

матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики (пункт 5 Порядку № 622).

Відповідно до пунктів 2, 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про державну службу, пунктів 9, 10 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280, та пункту 5 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622, правління Пенсійного фонду України прийняло постанову «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям» за № 1-3 від 17.01.2017.

Пунктом першим даної постанови затверджено форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII Про державну службу пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII Про державну службу: форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією); форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Як встановив суд, позивачу Управлінням соціального захисту населення Верховинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області видано довіку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за № 437/05-01/06 від 14.11.2023 та довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби за № 441/07-01/13 від 15.11.2023.

Такі довідки відповідають формам довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям, затвердженим Постановою №1-3 та відображають складові заробітної плати: посадовий оклад, надбавка за спеціальне звання; надбавка за вислугу років, та особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, а тому нарахування та виплата пенсії позивача має бути проведена з врахуванням довідок Управління соціального захисту населення Верховинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за № 437/05-01/06 від 14.11.2023 та про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби за № 441/07-01/13 від 15.11.2023.

Як наслідок, суд вважає протиправним рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про відмову в перерахунку за № 80 від 01.12.2023.

Враховуючи вищевикладене, застосовуючи механізм захисту порушеного права та його ефективного відновлення, керуючись повноваженнями, наданими частиною 2 статті 9, частинами 2, 3 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, та з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд вважає необхідним зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області перевести позивача з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію державного службовця з 17.11.2023 відповідно до пункту 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» за № 889-VIII від 10.12.2015, статті 37 Закону України «Про державну службу» за № 3723-ХІІ від 16.12.1993, здійснивши нарахування та виплату пенсії у розмірі 60 відсотків заробітної плати, зазначеної в довідках Управління соціального захисту населення Верховинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області за № 437/05-01/06 від 14.11.2023, № 441/07-01/13 від 15.11.2023.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем адміністративний позов є обґрунтованим, а позовні вимоги підлягають до задоволення відповідно до змісту заявлених вимог.

Решта доводів та заперечень учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють.

У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав, що рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.

Разом з цим, згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Тому за наведених вище підстав, якими суд обґрунтував своє рішення, суд не убачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у цій справі.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, враховуючи, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, позивач, згідно з квитанцією за № 0.0..1 від 20.12.2023, підтвердила сплату судового збору на суму 1 073, 60 гривень, за подання даного адміністративного позову, суд робить висновок про стягнення в солідарному порядку на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів сплачений судовий збір в розмірі 1 073, 60 гривень.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (індекс 54020, вулиця Морехідна, будинок 1, місто Миколаїв, Миколаївська область, ) про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за № 80 від 01.12.2023

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області перевести з 17.11.2023 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію державного службовця відповідно до пункту 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» за № 889-VIII від 10.12.2015, статті 37 Закону України «Про державну службу» за № 3723-ХІІ від 16.12.1993, здійснивши нарахування та виплату пенсії у розмірі 60 відсотків заробітної плати, зазначеної в довідках Управління соціального захисту населення Верховинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області за № 437/05-01/06 від 14.11.2023, № 441/07-01/13 від 15.11.2023.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (індекс 76018, вулиця Січових Стрільців, будинок 15, місто Івано-Франківськ, ) сплачений судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (індекс 54020, вулиця Морехідна, будинок 1, місто Миколаїв, Миколаївська область, ) сплачений судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Остап`юк С.В.