Справа № 380/12964/24
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2025-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2025 рокусправа №380/12964/24
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Кухар Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) з позовом до Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Ринок, 1; ) в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Львівської міської ради №748 «Про демонтаж тимчасової споруди на АДРЕСА_2 »;

- зобов`язати Львівську міську раду утриматись від демонтажу тимчасової споруди на АДРЕСА_2 для здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваним рішенням Львівської міської ради №748 від 30.05.2024 зобов`язано позивача демонтувати тимчасову споруди на АДРЕСА_2 . Проте, відповідачем не враховано звернення позивача до Львівської міської ради з заявою від 22.01.2020 про включення тимчасової споруди за адресою: АДРЕСА_2 в Перелік тимчасових споруд, що входять до Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові, затвердженого ухвалою міської ради від 26.12.2019 №6107 «Про здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова».

Листом від 23.03.2020 №2401-вих-24134 відповідач проінформував позивача про те, що Управлінням архітектури та урбаністики департаменту містобудування до 31.03.2020 р. буде підготовлено відповідний проект ухвали щодо внесення змін в додаток до ухвали міської ради від 26.12.2019 р. №6107 «Про здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова» в частині доповнення переліку тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у Личаківському районі м. Львова, тимчасовою спорудою ФОП ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 , площею окремого конструктивного елементу благоустрою 30м2…».

В супереч наведеному у вище вказаному листі відповідачем не було вчинено жодних дій щодо внесення змін в додаток до ухвали Львівської міської ради від 26.12.2019 р. №6107. При цьому в оскаржуваному рішенні відповідач посилається на ухвалу Львівської міської ради від 26.12.2019 р. №6107 в якому не було внесено зміни за результатами розгляду заяви позивача від 22.01.2020 про включення тимчасової споруди за адресою: АДРЕСА_2 в Перелік тимчасових споруд, що входять до Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові, затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 26.12.2019 №6107.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Кухар Н.А.

Ухвалою судді від 20 червня 2024 року відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою про відкриття провадження запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву, а також роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 15 січня 2025 року у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 15 січня 2025 року у задоволенні клопотання представника відповідача про залучення третьої особи в адміністративній справі відмовлено.

Представник відповідача через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву (вх. №62000 від 14.06.2024 року), в якому просив у задоволенні позову відмовити з огляду на наступне. Позивач стверджує, що оскаржуване рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради № 748 від 30.05.2024 «Про демонтаж тимчасової споруди на вул. Личаківській, 152 у м. Львові» прийняте на підставі підпункту 7.8 пункту 7 ухвали Львівської міської ради № 6107 від 26.12.2019 «Про здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова», але дану ухвалу було вказано в преамбулі оскаржуваного рішення лише тому, що пунктом 1 ухвали Львівської міської ради № 6107 від 26.12.2019 затверджено перелік тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові згідно з додатком, а це підтверджує лише те, що тимчасова споруда за адресою м. Львів, вул. Личаківська, 152 самовільно встановлена, оскільки вона відсутня вданому переліку.

Отже, ухвала Львівської міської ради № 6107 від 26.12.2019 на даний час є чинною та скасована лише частково. Окрім цього, є інші ухвали Львівської міської ради та норми законодавства, відповідно до яких виникають правові підстави для прийняття, рішень виконавчим комітетом Львівської міської ради щодо демонтажу тимчасових споруд на території Львівської міської територіальної громади.

Рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради № 748 від 30.05.2024 «Про демонтаж тимчасової споруди на вул. Личаківській, 152 у м. Львові» має на меті відновити порушені права та майнові інтереси законного власника земельної ділянки - Львівської міської територіальної громади в особі Львівської міської ради, яка позбавлена можливості використовувати та розпоряджатися належною їй земельною ділянкою на АДРЕСА_2 . Оскільки міська територіальна громада в особі Львівської міської ради є власником земельної ділянки, на якій розташована тимчасова споруда позивача, то вона й наділена правом володіння, правом користування і правом розпорядження своїм майном на власний розсуд.

Львівською міською радою прийнято Правила благоустрою Львівської міської територіальної громади, які затверджені Ухвалою Львівської міської ради № 376 від 21.04.2011 року.

Пункт 12.26 Правил благоустрою Львівської міської територіальної громади, які затверджені Ухвалою Львівської міської ради № 376 від 21.04.2011 року вказує, що самочинно встановлені МАФи підлягають демонтажу без попереднього судового розгляду.

Демонтаж, перевезення та зберігання самочинно збудованих МАФ здійснює особа, яка самочинно встановила МАФ, за власні кошти або відповідна районна адміністрація з подальшим відшкодуванням власниками витрат на демонтаж, перевезення та зберігання самочинно збудованих МАФ їх власниками. Якщо у процесі демонтажу не звернулися зацікавлені особи і не надали документи, що засвідчують право власності на МАФ, то МАФ демонтується і перевозиться на майданчик тимчасового зберігання і знаходиться там до прийняття остаточного рішення відповідно до законодавства України.

Ухвалою Львівської міської ради від 23.04.2015 № 4526 затверджено Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові.

Згідно з пунктом 1.3 Положення самовільно встановлена тимчасова споруда - це тимчасова споруда, яка встановлена за відсутності одного із документів, передбачених цим Положенням: ухвали міської ради, договору оренди земельної ділянки чи договору оренди окремих конструктивних елементів благоустрою, паспорту прив`язки тимчасової споруди.

Пунктами 2.1, 2.2 Положення передбачено, що розміщення тимчасових споруд здійснюється замовником відповідно до паспорту прив`язки, плану земельної ділянки та договору окремих конструктивних елементів благоустрою. Місце встановлення тимчасових споруд повинно відповідати адресі, вказаній у паспорті прив`язки, та плану земельної ділянки або схемі прив`язки.

Як підтверджується матеріалами справи, у позивача відсутній паспорт прив`язки, договір оренди окремих конструктивних елементів благоустрою та будь-які документи, які б підтверджували правомірність розміщення тимчасової споруди за вказаною адресою позивачем.

Окрім цього, ухвалою Львівської міської ради № 6107 від 26.12.2019 «Про здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова» затверджено Перелік тимчасових споруд, що входять до Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові.

Однак, спірна тимчасова споруда не входить до вказаної схеми, а отже у позивача немає права на її розміщення на вул. Личаківській, 152 у м. Львові.

Частиною 1 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ч. 2 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

Рішенням Львівської міської ради №748 від 30.05.2024 зобов`язано фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 демонтувати тимчасову споруду на АДРЕСА_2 .

Не погоджуючись із рішенням Львівської міської ради №748, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Статтею 144 Конституції України визначено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Згідно з частиною першою статті 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене зі сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу.

Повноваження якими наділяються ограни місцевого самоврядування, як правило мають бути повними і виключними. Вони не можуть скасовуватися чи обмежуватися іншим, центральним або регіональним органом, якщо це не передбачено законом.

Відповідно до статті 18 цього Закону відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що не перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на договірній і податковій основі та на засадах підконтрольності у межах повноважень, наданих органам місцевого самоврядування законом.

Згідно зі статтею 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Статтею 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема, організація благоустрою населених пунктів і здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів; надання дозволу в порядку, встановленому законодавством, на розміщення реклами.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" (далі - Закон №2807-IV) до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить, зокрема: затвердження правил благоустрою територій населених пунктів; створення в разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення спільно з іншими суб`єктами комунальної власності благоустрою населених пунктів, визначення повноважень цих органів (служб); визначення на конкурсних засадах підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об`єктів благоустрою.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 16 Закону №2807-IV на об`єктах благоустрою забороняється самовільно встановлювати об`єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо.

Статтею 10 Закону №2807-IV серед іншого встановлено, що до повноважень міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить, зокрема, затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

В силу статті 12 Закону №2807-IV суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни.

Відповідно до статті 34 Закону №2807-IV правила благоустрою території населеного пункту - це нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Правила включають, зокрема, порядок здійснення благоустрою та утримання територій об`єктів благоустрою; порядок розміщення малих архітектурних форм; порядок здійснення самоврядного контролю у сфері благоустрою населених пунктів.

Частиною першою статті 40 Закону №2807-IV визначено, що самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів здійснюється сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами.

Отже, Закон № 2807-IV наділяє повноваженнями міські ради та їх виконавчі органи здійснювати контроль у сфері благоустрою населених пунктів.

За статтею 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.

Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до Закону України "Про благоустрій населених пунктів".

Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Відповідно до частини 2 статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить: 1) забезпечення виконання місцевих програм та здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; 2) організація забезпечення на території населеного пункту чистоти і порядку, дотримання тиші в громадських місцях; 3) організація місць відпочинку для населення; 4) затвердження схем санітарного очищення населених пунктів та впровадження систем роздільного збирання побутових відходів; 5) здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо; 6) визначення місць стоянок транспортних засобів та майданчиків для паркування на об`єктах благоустрою; 7) визначення графіків роботи зовнішнього освітлення території; 8) визначення на об`єктах благоустрою місць розміщення громадських вбиралень; 9) залучення на договірних засадах коштів і матеріально-технічних ресурсів юридичних та фізичних осіб для здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; 10) визначення обсягів пайової участі власників тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення в утриманні об`єктів благоустрою; 11) визначення в установленому порядку розміру відшкодувань юридичними та фізичними особами за забруднення довкілля та інші екологічні збитки, спричинені порушенням законодавства у сфері благоустрою та охорони навколишнього природного середовища; 12) інформування населення про здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; 13) участь у проведенні щорічного всеукраїнського конкурсу "Населений пункт найкращого благоустрою і підтримки громадського порядку"; 14) видача дозволу на порушення об`єктів благоустрою у випадках та порядку, передбачених цим Законом.

А частиною 1 статті 40 цього ж Закону встановлено, що самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів здійснюється сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами.

Статтею 34 зазначеного Закону визначено, що Правила благоустрою території населеного пункту (далі - Правила) - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту.

Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту (далі - Типові правила) для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування.

Типові правила розробляються та затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

У разі якщо відповідною сільською, селищною, міською радою не прийнято рішення про затвердження Правил, застосовуються Типові правила.

На виконання норм статті 34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.11.2017 № 310 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.12.2017 за № 1529/31397) затверджені Типові правила благоустрою території населеного пункту.

Пунктом 5 розділу VIII вказаних Типових правил визначено, що розміщення тимчасових споруд (далі - ТС) торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності здійснюється відповідно до Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 244, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22.11.2011 за № 1330/20068, та Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 № 1417, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за № 252/26697.

Пунктами 2.1., 2.2. та 2.12. Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 244, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22.11.2011 за № 1330/20068 визначено, що підставою для розміщення ТС є паспорт прив`язки ТС (додаток 1).

Замовник, який має намір встановити ТС, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення ТС.

Паспорт прив`язки ТС підписується керівником (заступником керівника) відповідного органу з питань містобудування та архітектури сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації.

Як встановлено судом рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року у справі №1.380.2019.003931 встановлено наступне.

«…Позивачем було укладено з Львівською міською радою договір оренди землі від 12.12.2012 року №Л-1668, відповідно до умов якого, на підставі ухвали Львівської міської ради від 18.12.2008 року №2311 «Про затвердження Перспективної схеми розміщення малих архітектурних форм як частини Програми комплексного благоустрою території міста» (зі змінами), відповідачеві надано в користування земельну ділянку кадастровий номер :07:002:0037 загальною площею 0,0030 га для обслуговування малої архітектурної форми (п.п.1, 15 договору оренди). Строк оренди два роки, до 15.12.2013 року (п.8 договору оренди). Додатковою угодою від 04.03.2016 року строк дії договору було продовжено до 30.12.2016 року.

У матеріалах справи наявний паспорт прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності, виданий 05.03.2013 року. Указаний паспорт був виданий ФОП ОСОБА_1 . Управлінням архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради на підставі рішення виконавчого комітету від 16.11.20112 року №800 з урахуванням ухвали Львівської міської ради від 15.12.2011 року №1012 та договору оренди землі від 12.12.2012 року №Л-1668, щодо споруди на АДРЕСА_2 . У паспорті прив`язки визначено строк його дії до 15.12.2013 року.

До паспорта прив`язки додано схему розміщення тимчасової споруди на топографо-геодезичній основі у М 1:500, на якій наявні відмітки про погодження Личаківською районною адміністрацією, Головним управлінням архітектури і містобудування Личаківської районної адміністрації.

Судом також установлено, що в подальшому Постійна комісія архітектури, містобудування та охорони історичного середовища Львівської міської ради розглядала звернення ФОП ОСОБА_1 щодо включення його тимчасової споруди до Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності. А саме, на засіданні Постійної комісії від 30.05.2018 року (протокол №99, що засвідчується листом від 06.06.2018 року №01-1990) було одноголосного вирішено рекомендувати Управлінню архітектури та урбаністики розглянути можливість включення тимчасової споруди ФОП ОСОБА_1 до Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності.

Також судом установлено, що в 2017 році ФОП ОСОБА_1 замовлено план ділянки для розміщення тимчасової споруди на АДРЕСА_2 , який перевірено Управлінням архітектури та урбаністики, погоджено технічною службою ЛКП «Львівводоканал», Львівськими міськими електричними мережами ПрАТ «Львівобленерго», ЛКП «Львівсвітло», Управлінням архітектури та урбаністики відділу інженерних споруд, транспорту та геослужби (про що свідчать відповідні позначки на плані). Відмітка про погодження плану Управлінням регулювання забудови Департаменту містобудування Львівської міської ради відсутня.

У матеріалах справи також наявні заява ФОП ОСОБА_1 на ім`я начальника Управління архітектури та урбаністики Департаменту містобудування Львівської міської ради від 31.05.2018 року з клопотанням надати можливість здійснювати підприємницьку діяльність, шляхом поновлення в Комплексній схемі розміщення ТС для здійснення підприємницької діяльності павільйону на АДРЕСА_2 , заява ФОП ОСОБА_1 на ім`я міського голови м.Львова від 11.09.2019 року з клопотанням включити МАФ на АДРЕСА_2 до Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, заява ФОП ОСОБА_1 на ім`я заступника міського голови м.Львова від 27.11.2019 року з клопотанням поновити в Комплексній схемі розміщення ТС для здійснення підприємницької діяльності павільйон на АДРЕСА_2 . Справа містить також копії реєстраційних карток, талонів щодо отримання адміністративних послуг, довідок про запис на особистий прийом.

У той же час, судом установлено, що Львівською міською радою не вирішено питання щодо подальшого розміщення тимчасової споруди ФОП ОСОБА_1 .

Як вбачається з відповіді Управління архітектури та урбаністики Департаменту містобудування Львівської міської ради від 11.12.2019 року №2401-8348, звернення ФОП ОСОБА_1 від 31.05.2018 року, від 16.11.2018 року, від 11.09.2019 року щодо включення суб`єкта підприємницької діяльності за адресою АДРЕСА_2 в додатку 1 до ухвали Львівської міської ради від 02.03.2017 року №1568 «Про продовження терміну здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова» було повернуто без вирішення по суті в зв`язку з встановленим п. 7 ухвали від 02.03.2017 року №1568 мораторієм на доповнення Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м.Львові, затвердженої ухвалою міської ради від 23.04.2015 року №4526, новими тимчасовими спорудами терміном до 31.12.2019 року.

Окрім того, протоколом від 09.08.2018 року №5-071б, що складений інженером КП «Адміністративно-технічне управління», зафіксовано порушення зі сторони ОСОБА_1 , що проявилося у вигляді самовільного встановлення тимчасової споруди на АДРЕСА_2 .

А постановою від 06.09.2018 року №144 адміністративною комісією при Личаківській районній адміністрації Кривошея М.М. був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за порушення п.20.1.24 Правил благоустрою м.Львова та ст.152 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що мало місце внаслідок самочинного встановлення тимчасової споруди.

Відповідно до матеріалів справи, 11.10.2018 року комісією в складі представників Личаківської районної адміністрації в присутності ФОП ОСОБА_1 здійснено обстеження тимчасової споруди на АДРЕСА_2 і складено акт, у якому вказано, що дана споруда (в якій здійснюється торгівельна діяльність товарами для рукоділля) не увійшла до Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд як частина Програми комплексного благоустрою міста, а відповідно до ухвали Львівської міської ради від 17.05.2018 року №3417 термін здійснення підприємницької діяльності у такій тимчасовій споруді не було продовжено. Відповідач від підпису такого акта відмовився.

29.10.2018 року Личаківською районною адміністрацією видано розпорядження №428 «Про демонтаж тимчасової споруди на АДРЕСА_2 ». Як вказано в такому розпорядженні, враховуючи те, що тимчасова споруда на АДРЕСА_2 не увійшла до Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд як частина Програми комплексного благоустрою міста, адміністрацією вирішено зобов`язати ФОП ОСОБА_1 добровільно демонтувати за власні кошти самочинно встановлену тимчасову споруду у термін до одного місяця з дня видачі розпорядження (п.1 розпорядження). У випадку невиконання п.1 розпорядження було доручено відділу соціально-економічного розвитку районної адміністрації скласти відповідний акт, а юридичному відділу підготувати позовну заяву до суду (п.3 розпорядження).

Судом встановлено, що 05.12.2018 року комісією в складі представників Личаківської районної адміністрації здійснено обстеження на АДРЕСА_2 , де виявлено встановлену ФОП ОСОБА_1 тимчасову споруду площею 30 кв.м (для торгівлі товарами для рукоділля) без дозвільних документів, про що складено відповідний акт. У такому акті також зазначено, що ухвалою міської ради від 17.05.2018 року №3417 не було продовжено термін здійснення підприємницької діяльності у зазначеній тимчасовій споруді, а підприємцем не виконуються вимоги розпорядження районної адміністрації від 29.10.2018 року №428 у частині добровільного демонтажу.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року у справі №1.380.2019.003931 залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2020 року у задоволенні позову Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача демонтувати самовільно встановлену тимчасову споруду на АДРЕСА_2 відмовлено.

Ухвалою №4526 від 23.04.2015 року Львівська міська рада затвердила Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м.Львові (далі Положення).

Розділом 7 даного Положення визначено порядок демонтажу тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, у відповідності до пункту 7.6 якого такий проводиться на підставі розпорядження районної адміністрації про демонтаж.

Пунктом 7 ухвали Львівської міської ради №6107 від 26.12.2019 року «Про здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова» внесено зміни у додаток 1 до ухвали міської ради від 23.04.2015 № 4526 Про затвердження Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м.Львові та Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові (до згаданого Положення).

У відповідності до підпункту 7.8 згаданого пункту, замінено пункти 7.3 7.8 пунктами 7.3 7.7 які викладені у новій редакції, у зв`язку з чим, серед іншого, змінився повноважний орган, що приймає рішення про демонтаж, а саме: замість районної адміністрації таким є виконавчий комітет, та порядок демонтажу без судового рішення.

Однак, у подальшому, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30.11.2020 року у справі за №380/2335/20, яке залишено без змін постановою суду апеляційної інстанції від 24.06.2021 року, підпункт 7.8 пункту 7 ухвали Львівської міської ради №6107 від 26.12.2019 року «Про здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова» визнано протиправним та нечинним.

Як наслідок, повноваженнями щодо прийняття розпорядження про демонтаж тимчасової споруди повернулись до районних адміністраціях у відповідності до Положення у старій редакції.

Більше того, у відповідності до п.7.8 Розділу 7 Положення, у редакції чинній після згаданого рішення суду, у разі невиконання власником ТС вимог пункту 7.6 районна адміністрація звертається до відповідного суду з позовом про примусовий демонтаж ТС, встановленої з порушенням цих Правил.

Серед іншого, суд не може залишити поза увагою і те, що відповідач при прийнятті спірного рішення керувався ухвалою міської ради від 08.07.2021 №1081 «Про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради».

Даною ухвалою затверджено Положення про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради, згідно п.37 Розділу ІІ, якого до повноважень виконавчого комітету належить прийняття рішень щодо тимчасових споруд, які розміщені з порушеннями вимог законодавства України та актів міської ради.

При цьому, конкретизації яких саме рішень даний пункт не містить, як і інші пункти цього розділу.

Підсумовуючи викладене, суд уважає, що повноважним органом з прийняття рішень, у формі розпоряджень, про демонтаж тимчасових споруд є відповідна районна адміністрація, у відповідності до чинних нормативно-правових актів локальної дії.

Крім того, до матеріалів справи долучено лист від 23.03.2020 №2401-вих-24134 за підписом Львівського міського голови А.Садового в якому зазначено наступне.

«…25.02.2020р. відбулося засідання робочої групи, утвореної за розпорядженням Львівського міського голови від 20.11.2019р. №611 «Про утворення робочої групи для врегулювання ситуації, яка склалася з тимчасовими спорудами для здійснення підприємницької діяльності, розміщеними на території м. Львова». Членами робочої групи було прийнято позитивне рішення щодо включення Вашої тимчасової споруди в перелік тимчасових споруд, що входять до Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові, затверджений ухвалою міської ради від 26.12.2019р. №6107 «Про здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова».

Управлінням архітектури та урбаністики департаменту містобудування до 31.03.2020р. буде підготовлено відповідний проект ухвали щодо внесення змін в додаток до ухвали міської ради від 26.12.2019р. №6107 «Про здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова» в частині доповнення переліку тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у Личаківському районі м. Львова, тимчасовою спорудою ФОП ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 , площею окремого конструктивного елементу благоустрою 30м2…».

Таким чином, діяльність відповідача в частині прийняття рішення №748 від 30.05.2024 «Про демонтаж тимчасової споруди на АДРЕСА_2 » є протиправною, а рішенням Львівської міської ради №748 від 30.05.2024 зобов`язано позивача демонтувати тимчасову споруду на АДРЕСА_2 таким, що підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги в частині зобов`язання відповідача утриматись від демонтажу тимчасової споруди на АДРЕСА_2 для здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 , то така не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Таким чином, захист порушених прав позивача в частині визнання рішення №748 від 30.05.2024 «Про демонтаж тимчасової споруди на АДРЕСА_2 » протиправним та таким, що підлягає скасуванню є ефективним, достатнім і належним способом захисту порушених прав позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Щодо питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Отже, відповідно до положень ст. 139 КАС України сплачений позивачем судовий збір за подання позову до суду в сумі 1514,00 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задоволити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської міської ради №748 «Про демонтаж тимчасової споруди на АДРЕСА_2 ».

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Львівської міської ради.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи:

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач - Львівська міська рада (79008, м. Львів, пл. Ринок, 1; ).

СуддяКухар Наталія Андріївна