Справа № 200/7901/24
Суддя: Кошкош О.О.
Дата ухвалення: 2025-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2025 року Справа№200/7901/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кошкош О.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про стягнення грошових коштів

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Буцулаєв Євген Федорович (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) в інтересах ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) звернувся через систему Електронний Суд до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (, 85302, Донецька область, м. Покровськ, вул. Мандрика, 7) про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 82506,30 грн. В обґрунтування зазначено, що наказом ГУНП в Донецькій області від 11.08.2022 № 348 о/с позивача звільнено зі служби в Національній поліції з 11 серпня 2022 року. Право на отримання повного розрахунку при звільнені поновлено рішенням суду по справі №200/457/23, зобов`язано Головне управління Національної поліції в Донецькій області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки та відпусток учасникам бойових дій. 16 жовтня 2024 року відповідачем здійснена виплата компенсації у сумі 26219,79 грн. Статтею 117 КЗпП України визначено відповідальність за затримку розрахунку при звільненні. Вважає наявним право на отримання середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

19 листопада 2024 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху. У встановлений судом недоліки позовної заяви усунуті.

09 грудня 2024 року ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

На підтвердження сплати судового збору у розмірі 968,96 грн надана квитанція від 20.11.2024.

Відповідачем надано відзив у якому зазначено, що ОСОБА_1 звільнено з лав Національної поліції України згідно наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 11.08.2022 № 348 о/с. Середньоденне грошове забезпечення станом на час звільнення складає 445,98 грн. На виконання рішення здійснено виплату у розмірі 26219,15 грн. Сума, що просить стягнути позивач становить 315% від суми, що підлягала виплаті. Зазначає, що нормативно-правовими актами в сфері виплати грошового забезпечення поліцейським не передбачено виплату грошового забезпечення за час затримки розрахунку. Просив у задоволені позовних вимог відмовити.

Позивачем подана відповідь на відзив, в якій просив позовні вимоги задовольнити.

Згідно з ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 5ст. 250 цього Кодексу датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив таке.

Позивач, ОСОБА_1 проходив службу та з 11.08.2022 звільнений наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 11.08.2020 №348 о/с По особовому складу за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України Про Національну поліцію (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2023 року в адміністративній справі №200/557/23, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, зокрема в частині визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 11.08.2022 № 348 о/с та у поновленні на службі. Вказане рішення суду набрало законної сили 04 березня 2024 року відповідно до постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2024 року.

26 квітня 2024 року Донецьким окружним адміністративним судом прийнято рішення по справі №200/457/23 яким зобов`язано Головне управління Національної поліції в Донецькій області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за 68 днів невикористаної ним щорічної відпустки за 2017, 2018, 2019, 2021 роки та за 56 днів невикористаної ним додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за 2018, 2019, 2021, 2022 роки.

У довідці від 13.12.2024 №857 Головним управлінням Національної поліції в Донецькій області повідомлено про нараховану ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористану щорічну відпустку у загальній сумі 26619,08 грн.

16 жовтня 2024 року на розрахунковий рахунок позивача здійснено виплату компенсації за невикористану щорічну відпустку нараховану згідно рішення суду №200/457/23 від 26.04.2024 у розмірі 26219,79 грн.

Не погоджуючись із бездіяльністю відповідача щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивач звернувся до суду.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, та на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 07.05.2002 8-рп/2002 (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних зі спорами щодо проходження публічної служби, адміністративний суд, установивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосувати норми Кодексу законів про працю України, у якому визначені основні трудові права працівників.

За загальним правилом, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Питання відповідальності за затримку розрахунку при звільненні працівників Національної поліції України не врегульовані положеннями спеціального законодавства.

У той же час такі питання врегульовані Кодексом законів про працю України.

За правилами статті 116 КЗпП України(в редакції, чинній на час звільнення позивача зі служби) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити неоспорювану ним суму.

Статтею 117 КЗпП України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

З аналізу наведеного вбачається, що виплаті підлягає середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку обмежений періодом в шість місяців.

Під час розгляду справи судом встановлено, що при звільненні позивача відповідачем не виплачено грошову компенсацію за невикористані щорічні та додаткові відпустки. Виплата донарахованої суми здійснена 16.10.2024, про що свідчить платіжна інструкція.

Згідно довідки про грошове забезпечення (від 09.01.2023 №17), що надана на виконання вимог ухвали суду, середньоденне грошове забезпечення позивача складає 445,98 грн.

Отже, сума середнього заробітку за час затримки виплат складає 82060,32 грн (445,98 грн х 184 дні) з урахуванням припису статті 117 КЗпП України якою законодавець обмежив виплату 6 місяцями, а не 82506,30 грн як помилково зазначає позивач.

Посилання відповідача на необхідність зменшення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з посиланням на висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 761/9584/15-ц є недоречним, адже вони сформовані за попереднього нормативно-правового регулювання таких правовідносин. У спірних правовідносинах належать до врахування приписи статті 117 Кодексу законів про працю України в редакції чинній з 19.07.2022, якими законодавець обмежив виплату 6 місяцями, проте без застосування принципу співмірності цієї суми щодо коштів, які роботодавець невчасно сплатив працівникові.

Враховуючи вищевикладене, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи те, що фактично позовні вимоги задоволені стягненню на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 968,96 грн.

Керуючись ст.ст.7,9,139,241-246,250,255,262,295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про стягнення грошових коштів задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Донецькій області (, 85302, Донецька область, м. Покровськ, вул. Мандрика, 7) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 82060 (вісімдесят дві тисячі шістдесят) грн 32 коп. з відрахуванням з такої суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Донецькій області (, 85302, Донецька область, м. Покровськ, вул. Мандрика, 7) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Кошкош