Справа № 400/9912/24
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2025-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2025 р. № 400/9912/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаКомісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачаІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 ,

провизнання протиправним та скасування рішення, оформлене протоколом від 15.10.2024 № 37 та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

21 жовтня 2024 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_3 про:

визнання протиправним та скасування рішення Комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 у формі протоколу від 15.10.2024 № 37 щодо відмови позивачу у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період у зв`язку з тим, що його близький родич (неповнорідний) брат загинув під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану;

зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 надати відстрочку ОСОБА_2 на підставі пункту 4 частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Позовні вимоги позивач аргументував тим, що він подав відповідачу заяву про надання йому відстрочки на підставі пункту 4 частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі Закон № 3543-ХІІ) як військовозобов`язаному, чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану. Рішенням Комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформленого протоколом від 15.10.2024 № 37, йому відмовлено у наданні відстрочки у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 , який загинув, не є його повнорідним братом. На переконання позивача, таке рішення є протиправним, оскільки відповідно до пункту 4 частини третьої статті 23 Закону № 3543-ХІІ право на відстрочку також мають і неповнорідні брати.

22.10.2024 представник позивача подав до суду заяву про зміну предмета спору, в якій зазначив, що у прохальній частині позову неправильно вказано прізвище, ім`я та по-батькові позивача. У ній він просив суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 у формі протоколу від 15.10.2024 № 37 щодо відмови позивачу у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період у зв`язку з тим, що його близький родич (неповнорідний) брат загинув під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 надати відстрочку ОСОБА_1 на підставі пункту 4 частини третьої статті 23 Закону № 3543-ХІІ.

Одночасно з позовною заявою позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, яку ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.10.2024 задоволено, а саме: заборонено ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняти дії пов`язані з прийняттям наказу про призов позивача на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 400/9912/24.

24.10.2024 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі, про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), про запропонування позивачу надати згоду на заміну первісного відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 на належного відповідача Комісію при ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач), а також про витребування у ІНФОРМАЦІЯ_3 доказів.

27.12.2024 ІНФОРМАЦІЯ_2 надав частину витребуваних доказів. Натомість витребувану в нього заяву позивача з додатками, на підставі якої прийнято оскаржуване рішення, ним надано не було, про причини ненадання цього доказу він суд не повідомив.

06.11.2024 позивач подав до суду клопотання, в якому надав згоду Миколаївському окружному адміністративному суду на заміну первісного відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 на належного відповідача Комісію при ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.11.2024 замінено неналежного відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 на належного відповідача Комісію при ІНФОРМАЦІЯ_1 , залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також витребувано у Комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 :

а) копії заяви позивача з додатками, на підставі якої прийнято рішення Комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене протоколом від 15.10.2024 № 37, про відмову в наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період

б) копію (витяг) рішення Комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене протоколом від 15.10.2024 № 37 про відмову в наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

У встановлений судом строк відповідач не надав суду витребувані докази, про причини їх не подання суд не повідомив.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву, а третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача на подання пояснень не скористалися.

Розглянувши заяву по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

Позивач і ОСОБА_3 були неповнорідними братами, а саме: мали спільного батька (свідоцтва про народження від 25.03.1971 серія НОМЕР_1 та від 06.06.1985 серія НОМЕР_2 ).

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 загинув при захисті Батьківщини, що підтверджується сповіщенням сім`ї ІНФОРМАЦІЯ_3 19.03.2022 № 8, свідоцтвом про смерть (повторно) від 16.10.2024 серія НОМЕР_3 та посвідченням члена сім`ї загиблого захисника чи захисниці України серія НОМЕР_4 , виданого 26.07.2022 Управлінням соціального захисту населення Вознесенської районної державної адміністрації матері ОСОБА_3 .

У жовтні 2024 року позивач звернувся до відповідача із заявою про надання йому відстрочки на підставі пункту 4 частини третьої статті 23 Закону № 3543-ХІІ.

Рішенням відповідача, оформленого протоколом засідання від 15.10.2024 № 37, позивачу відмовлено у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі пункту 4 частини третьої статті 23 Закону № 3543-ХІІ.

У повідомленні від 15.10.2024 № 13117 ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив про вищенаведене рішення. В цьому повідомлені зазначено, що причиною відмови є те, що відповідна особа не є повнорідним братом позивача.

Вважаючи таку відмову у надані йому відстрочки протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з такого.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі статтею 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до частини третьої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232-ХІІ) військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби, приписку до призовних дільниць, прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу, проходження військової служби, виконання військового обов`язку в запасі, проходження служби у військовому резерві, дотримання правил військового обліку.

Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (частина п`ята статті 1 Закону № 2232-ХІІ).

Частиною першою статті 2 Закону № 2232-ХІІ встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 2 Закону № 2232-ХІІ проходження військової служби здійснюється громадянами України у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом.

Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову (направленням) громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом (частина перша статті 4 Закону № 2232-ХІІ).

Відповідно до абзацу третього частини шостої статті 2 Закону № 2232-ХІІ до видів військової служби належить військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 39 Закону № 2232-ХІІ призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законами України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Абзацом четвертим статті 1 Закону № 3543-ХІІ встановлено, що мобілізація комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Згідно з пунктом 20 частини першої статті 106 Основного Закону України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення. Рішення про проведення відкритої мобілізації має бути негайно оголошене через засоби масової інформації (частини п`ята і шоста статті 4 Закону № 3543-ХІІ).

Відповідно до статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 65/2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України від 03.03.2022 № 2105-ІХ (далі Указ № 65/2022, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Статтею 3 Указу № 65/2022 встановлено, що мобілізація проводиться протягом 90 днів із дня набрання чинності цим Указом. Строк проведення загальної мобілізації продовжено згідно з Указом Президента України від 17.05.2022 № 342/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2264-ІХ, Указом Президента України від 12.08.2022 № 574/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 № 2501-ІХ, Указом Президента України від 07.11.2022 № 758/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 № 2739-ІХ, Указом Президента України від 06.02.2023 № 59/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 № 2916-ІХ, Указом Президента України від 01.05.2023 № 255/2023, затвердженим Законом України від 02.05.2023 № 3058-ІХ, Указом Президента України від 26.07.2023 № 452/2023, затвердженим Законом України від 27.07.2023 № 3276-ІХ, Указом Президента України від 06.11.2023 № 735/2023, затвердженим Законом України від 08.11.2023 № 3430-ІХ, Указом Президента України від 05.02.2024 № 50/2023, затвердженим Законом України від 06.02.2024 № 3565-ІХ, Указом Президента України від 06.05.2024 № 272/2024, затвердженим Законом України від 08.05.2024 № 3685-ІХ, Указом Президента України від 23.07.2024 № 470/2024, затвердженим Законом України від 23.07.2024 № 470/2024, та Указом Президента України від 28.10.2024 № 741/2024, затвердженим Законом України від 29.10.2024 № 4025-ІХ, відповідно з 25.05.2022 на 90 діб, з 23.08.2022 на діб, з 21.11.2022 на 90 діб, з 19.02.2023 на 90 діб, з 20.05.2023 на 90 діб, з 18.08.2023 на 90 діб, з 16.11.2023 на 90 діб, з 14.02.2024 на 90 діб, з 14.05.2024 на 90 діб, з 12.08.2024 на 90 діб та з 10.11.2024 на 90 діб.

Згідно зі статтею 4 Указу № 65/2022 постановлено призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 22 Закону № 3543-ХІІ громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Згідно з абзацом першим частини п`ятої статті 22 Закону № 3543-ХІІ призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Відповідно до частини восьмої статті 23 Закону № 3543-ХІІ відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлюватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на одну з вищезазначених відстрочок. Порядок оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за допомогою цього реєстру визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 56 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 (далі Порядок № 560) встановлено, що відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Згідно з абзацами першим-третім пункту 57 Порядку № 560 для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:

голова комісії керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);

члени комісії представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

Таким чином, комісія, яка розглядає питання надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період є міжвідомчою комісією без статусу юридичної особи, до складу якої входять як представники центрального органу влади (керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу)), так і відповідного місцевого органу державної влади (представники районної (міської) державної (військової) адміністрації), і яка діє при районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (відокремленому відділі).

Як наслідок, така комісія у правовідносинах щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період є суб`єктом владних повноважень, а тому вона є належним відповідачем в адміністративних справах про оскарження її рішень про надання або відмову в наданні відстрочки, яке оформлене протоколом.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 23 Закону № 3543-ХІІ (у редакції, чинній з 07.09.2024 по 31.12.2024 включно) не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: жінки та чоловіки, чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 23 Закону № 3543-ХІІ (у редакції, чинній з 01.01.2025 по теперішній час) не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані: жінки та чоловіки, чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або зникли безвісти за особливих обставин під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

Частиною другою статті 26 Сімейного кодексу України встановлено, що неповнорідними є брати і сестри, які мають спільну матір або спільного батька.

Таким чином, у період проведення загальної мобілізації, оголошеної Указом Президента України від 24.02.2022 № 65/2022 «Про загальну мобілізацію», з 07.09.2024 не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, зокрема, військовозобов`язані, неповнорідний брат чи сестра якого загинули під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

Суд встановив, що згідно зі свідоцтвами про народження від 25.03.1971 серія НОМЕР_1 та від 06.06.1985 серія НОМЕР_2 ОСОБА_3 і позивач мали спільного батька, що підтверджується.

Відтак відповідно до частини другої статті 26 Сімейного кодексу України ОСОБА_3 був неповнорідним братом позивача.

У сповіщенні сім`ї ІНФОРМАЦІЯ_3 19.03.2022 № 8 зазначено, що ОСОБА_3 загинув Вірним військовій присязі, виявив стійкість і мужність у захисті Батьківщини.

Смерть брата позивача також підтверджується свідоцтвом про смерть (повторно) від 16.10.2024 серія НОМЕР_3 .

З наведеного слідує, що неповнорідний брат позивача ОСОБА_3 загинув під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану, а відтак позивач має право з 07.09.2024 (день набрання чинності Законом України від 21.8.2024 № 3916-ІХ «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» щодо розширення кола військовозобов`язаних, чиї близькі родичі, зокрема рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра, загинули або зникли безвісти під час участі у бойових діях, для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації») на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі пункту 4 частини третьої статті 23 Закону 3543-ХІІ.

Як наслідок, рішення відповідача, оформлене протоколом від 15.10.2024 № 37, про відмову від надання позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 є неповнорідним братом позивача, є протиправним.

Водночас суд врахував, що додатком 5 до Порядку № 560 встановлено не перелік підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язаних, а перелік документів, які необхідно подати для отримання відповідної відстрочки.

Підпункт 4 пункту 2 Додатку 5 до Порядку № 560 (в редакції, чинній до 15.01.2025) не встановлював переліку документів, які необхідно було подати для отримання на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язаних, у яких загинув неповнорідний брат.

У пунктах 70-71 рішення по справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04) Європейський Суд з прав людини (ЄСПЛ) підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», зазначивши, що цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Згідно з висновком ЄСПЛ державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, пункт 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, пункт 58, «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, пункт 40, «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, пункт 67).

Відтак не визначення Урядом переліку документів, які необхідно подати для надання відстрочки за певною підставою не може бути самостійною підставою для відмови у наданні такої відстрочки.

Тому позовні вимоги в частині визнання протиправним і скасування рішення відповідача, оформленого протоколом засідання від 15.10.2024 № 37, підлягають задоволенню.

У позовних вимогах позивач просить зобов`язати відповідача надати йому відстрочку від призову під час мобілізації на підставі пункту 4 частини третьої статті 23 Закону № 3543-ХІІ.

Абзацом першим частини четвертої статті 245 КАС України встановлено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Відтак суд може зобов`язати відповідача прийняти рішення про зобов`язання відповідача прийняти рішення про його відстрочку лише в тому випадку, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У повідомленні від 15.10.2024 № 13117 ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначив підставою для відмови у наданні відстрочки зазначено лише те, що відповідна особа не є повнорідним братом позивача.

Оскільки вище суд встановив, що неповнорідний брат на момент виникнення спірних правовідносин мав право на відстрочку за відповідними підставами, тому для прийняття відповідачем рішенням щодо надання позивачу відстрочки від призову на військову службу за мобілізацією, на особливий період наявні всі умови, визначені Законом.

Таким чином, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Квитанцією від 17.10.2024 підтверджується понесення позивачем судових витрат у розмірі 1211,20 грн на сплату судового збору за подачу адміністративного позову. Тому вказана сума підлягає стягненню на користь позивача.

Проте, Комісія при ІНФОРМАЦІЯ_1 не є бюджетною установою, а отже і розпорядником бюджетних коштів. Відповідно до абзацу першого пункту 57 Порядку № 560 вона створена при ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відтак судовий збір підлягає відшкодуванню шляхом стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Керуючись статтями 9, 22, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) до Комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_6 ) задовольнити.

2. Визнати протиправними і скасувати рішення Комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене протоколом засідання від 15.10.2024 № 37, в частині відмови у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 4 частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

3. Зобов`язати Комісію при ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) надати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації та надати відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації за пунктом 4 частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_6 ) судовий збір у розмірі 1211 (Одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

6. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Г.Ярощук

Рішення складено в повному обсязі 29 січня 2025 року