Справа № 380/11912/24
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2025-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2025 рокусправа № 380/11912/24
м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П. розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити дії -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), у якій просить:

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплати за період з 26.11.2023 по 26.05.2024 року ОСОБА_1 додаткову винагороду, установленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, у розмірі 100000,00 грн пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я за кордоном, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, та з урахуванням п. 9 ст. 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплати за період з 15.02.2024 по 26.05.2024 року ОСОБА_1 постійного грошового забезпечення - заробітної плати в розмірі 25079,00 гривень, установленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я за кордоном у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, та з урахуванням п. 9 ст. 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

В обґрунтування позову зазначив, що 12.05.2022 призваний по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_1 , 11.09.2022 отримав поранення. Вказав, що 13.12.2022 по сьогоднішній день позивач перебуває на стаціонарному лікуванні у Німеччині, Uniklinik Rwth Aachen, Klinik fur Plastische Chirurgie, Hand- and Verbrennugschirurgie (Університетська клініка Аахен, Клініка пластичної хірургії, хірургії кисті та опіків). Згідно з Випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 13735 від 13.12.2022 КНП ЛОР «Львівський обласний госпіталь ветеранів війни та репресованих ім. Ю. Липи» та Епікризу із медичної карти стаціонарного хворого № 13735 від 13.12.2022, позивача виписано для подальшого лікування за кордоном, перебування на стаціонарному лікуванні за кордоном з 13.12.2022 по день подання позову підтверджується Довідками з медичного закладу про стаціонарне лікування, а саме з Університетської клініки Аахен, Німеччина, Клініки пластичної хірургії, хірургії кисті та опіків. На підставі вказаних довідок позивачу виплачувалось грошове забезпечення з 13.12.2022 по 25.11.2023. Проте, з 26.11.2023 виплата позивачу збільшеної додаткової винагороди припинилась, хоча позивач продовжував надавати військовій частині НОМЕР_1 аналогічні довідки з медичного закладу про стаціонарне лікування за кордоном, датовані 07.11.2023, 15.12.2023, 03.01.2024, 09.02.2024, 05.03.2024, 03.04.2024, 06.05.2024. Повідомив, що позивачу припинено виплату додаткової винагороди у повному обсязі з листопада 2023 року та заробітної плати постійного грошового забезпечення з лютого 2024 року. Таким чином, на сьогодні позивач не отримує грошового забезпечення взагалі. Також зазначив, що з 04.03.2023 року позивача вивели поза штат Наказом № 35, про що повідомили в телефонному режимі, надавати Наказ № 35 від 04.03.2023 відмовились. Вказав, що обставини, місце та час поранення підтверджується довідкою про обставини травми № 2428 від 31.10.2022, відповідно до якої 11.09.2022 ОСОБА_1 одержав мінно-вибухову травму. Стверджує, що лікування позивача здійснюється в стаціонарному порядку, підстави для припинення йому виплати у розмірі 100 тисяч гривень відсутні. Відповідно до Довідки військово-лікарської комісії проведено медичний огляд ВЛК хірургічного профілю КНП ЛОР «Львівський обласний госпіталь ветеранів війни та репресованих ім. Ю. Липи» 12.12.2022 ОСОБА_1 , встановлено, що діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) відповідно до наказу МОЗ України № 370 від 04.07.2007 відносяться до тяжких травм. Повідомив, що командиром військової частини НОМЕР_1 підтверджується факт того, що травма пов`язана із захистом Батьківщини. Зазначив, що за період лікування виплати додаткової винагороди позивачу не проводяться, починаючи з 26.11.2023, що, на думку позивача, є підставою для проведення перерахунку та виплати ОСОБА_1 , недоплаченої суми за період з 26.11.2023 по 26.05.2024 (а саме за листопад, грудень 2023 року, січень, лютий, березень, квітень, травень 2024 року), та виплати позивачу 100000 грн в місяць грошового забезпечення в подальшому впродовж усього часу перебування на стаціонарному лікуванні. Разом з тим стверджує, що у період з 15.02.2024 по 26.05.2024 ОСОБА_1 , виплата постійного грошового забезпечення - заробітної у розмірі 25079,00 гривень за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я за кордоном не здійснювалася, а саме за лютий, березень, квітень, травень 2024 року. Тому звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою від 10.06.2024 позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків.

Ухвалою від 01.07.2024 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 68578 від 13.09.2024) у якому проти позову заперечив. В обґрунтування вказав, що грошове забезпечення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), зарахованим у розпорядження відповідних командирів або звільненим від посад, виплачується в розмірі грошового забезпечення, яке військовослужбовці отримували за займаними посадами до зарахування в розпорядження, але не більше ніж два місяці. Час перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустці, тимчасового виконання обов`язків (але не більше ніж два місяці) за вакантною посадою, перебування під вартою (цілодобовим домашнім арештом) виключається із загального періоду перебування в розпорядженні. Повідомив, що пунктом 2 розділу XXXIV Порядку № 260 встановлено що на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах. Зокрема зазначив, що постановою Кабінету Міністрів України № 168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка», виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах; постановою Кабінету Міністрів України від 01.04.2022 № 400 п. 1 Постанови № 168 доповнено абзацом такого змісту: «Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії. Стверджує, що у разі поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, військовослужбовці, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії мають право на отримання збільшеної винагороди в розмірі до 100000 грн. Відповідач вважає, що Постановою № 168 встановлено дві умови, які необхідні для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва) із захистом Батьківщини, факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.

Вказав, що 25.04.2024 позивачем було подано рапорт про виплату додаткової винагороди за час лікування за кордоном. Рапорт було залишено без реалізації у зв`язку з відсутністю перекладу медичних довідок та ОСОБА_1 було повідомлено про необхідність надати новий рапорт з офіційним перекладом. Зазначив, що надалі позивачем подано новий рапорт про виплату додаткової винагороди за час лікування за кордоном. Повідомив, що в задоволенні даного рапорту відмовлено, оскільки в наданих довідках з медичного закордонного закладу не зазначено про перебування ОСОБА_1 саме на стаціонарному лікуванні. Згідно з постановою № 168 додаткова винагорода виплачуються виключно у разі перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних). Просив у задоволенні позову відмовити.

Суд дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази та встановив такі обставини справи.

Позивач, ОСОБА_1 , проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що не заперечується сторонами.

Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 від 31.10.2022 № 2428 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), солдат, призваний по мобілізації, ОСОБА_1 , 11.09.2022 одержав мінно-вибухову травму. Вогнепальне осколкове наскрізне поранення грудної клітки праворуч з пошкодженням 10 ребра. Контузійний розрив правої долі печінки II ступеня. Гемоперетоніум. Відкритий вогнепальний перелом середньої третини правої стегнової кістки. Травму отримав при безпосередній участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконанні бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 , поблизу АДРЕСА_1 під час бою отримав поранення. Вказана довідка також містить відомості про те, що позивач перебував у засобах індивідуального захисту (шолом, бронежилет). У стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння не перебував.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії проведено медичний огляд ВЛК хірургічного проофілю КНП ЛОР «Львівський обласний госпіталь ветеранів війни та репресованих ім. Ю. Липи» діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): стан після вибухової травми (11.09.2022); стан після вогнепального осколкового поранення верхньої та нижньої губи, вогнепального осколкового поранення підборіддя зліва з наявністю стороннього тіла (металевого уламка), вогнепального осколкового наскрізного торако-абдомінального поранення грудної клітки праворуч з вогнепальним переломом 10 ребра справа, правобічного гемопневмотораксу, розриву правої долі печінки, гемоперітонеуму, вогнепального осколкового сліпого поранення середньої третини правого стегна з вогнепальним багатоуламковим переломом стегнової кістки та масивним дефектом м`яких тканин стегна, вогнепального осколкового сліпого поранення середньої третини правої гомілки та середньої третини лівого плеча, післятравматичної нейропатії правого сідничного нерва; стан після операцій: лапаротомії, зупинки печінкової кровотечі, лапаростоми, дренування черевної порожнини, ПХО вогнепальних ран, відкритої репозиції та фіксації кісток правого стегна на АЗФ, накладання епіневрального шва на сідничний нерв, релапаротомії, ушивання розриву печінки, дренування черевної порожнини, етапні ПХО вогнепальних ран. Зазначено, що згідно з наказом МОУ України № 370 від 04.07.2007 року відноситься до тяжких травм. Довідкою підтверджується факт того, що травма пов`язана із захистом Батьківщини. Відповідно до вказаної довідки на підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб, потребує відпустки за станом здоров`я на тридцять календарних днів.

Відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 13735 від 13.12.2022, ОСОБА_1 , з 24.11.2022 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП ЛОР «Львівський обласний госпіталь ветеранів війн та репресованих ім. Ю.Липи».

Згідно з перекладом медичної довідки від 26.09.2024 лікаря сімейної практики Свєтлани Соболь (м. Аахен, Німечиина) Бабій Василь перебуває на лікуванні в сімейній практиці. Вказаною довідкою підтверджується факт проходження позивачем безперервного лікування в Університетській клініці Аахена з 14.12.2022. Після серйозної травми та кількох операцій пацієнт подав на новий протез гомілки та подальшу реабілітацію. За станом здоров`я він наразі не може покинути країну.

Факт перебування позивача на лікуванні у Свєтлани Соболь (м. Аахен, Німечиина) також підтверджується медичними довідками практики загальної медицини Свєтлани Соболь (м. Аахен, Німечиина) від 07.11.2023, 15.12.2023, 03.01.2024, 09.02.2024, 05.03.2024, 03.04.2024, 06.05.2024, переклади яких наявні у справі.

У справі наявні виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 , відкритого у АТ «Приватбанк», відповідно до яких позивач отримав такі надходження: у січні 2023 року 116222,47 грн, у лютому 2023 року 114773,71 грн, у березні 2023 року 123579,02 грн, у квітні 2023 року 123579,02 грн, у травні 2023 року 123579,02 грн, у червні 2023 року 123579,02 грн, у липні 2023 року 123579,02 грн, у серпні 2023 року 123579,02 грн, у вересні 2023 року 123579,02 грн, у жовтні 2023 року 123579,02 грн, у листопаді 2023 року 123579,02 грн, у грудні 2023 року 30004,02 грн, у січні 2024 року 20154,02 грн, у лютому 2024 року 25079,02 грн, у березні-травні 2024 року 0,00 грн.

ОСОБА_1 звернувся до відповідача із рапортом від 25.04.2024 у якому просив передати відповідні накази до фінансового відділу військової частини та організувати виплату позивачу грошового забезпечення заробітної плати в розмірі 25079,00 грн на період лікування після отриманого поранення за період з 15.02.2024 по 18.04.2024 (лютий, березень, квітень 2024 року) в розмірі 75237,00 грн та в подальшому, починаючи з 19.04.2024 за весь період перебування на стаціонарному лікуванні.

Також позивач звернувся до відповідача із рапортом від 25.04.2024 у якому просив передати відповідні накази до фінансового відділу військової частини та організувати виплату позивачу збільшення додаткового грошового забезпечення в розмірі 100000 грн на період лікування після отриманого поранення за період з 26.11.2023 по 18.04.2024 (за листопад, грудень 2023 року, січень, лютий, березень, квітень 2024 року) в розмірі 600000 грн та в подальшому, починаючи з 19.04.2024 за весь час перебування на стаціонарному лікуванні.

Вказані обставини не заперечуються відповідачем у відзиві на позовну заяву. Крім того, відповідач повідомив, що рапорт залишено без реалізації у зв`язку з відсутністю перекладу медичних довідок та ОСОБА_1 повідомлено про необхідність надати новий рапорт з офіційним перекладом.

Також відповідач у відзиві визнає обставину повторного звернення позивача до військової частини НОМЕР_1 із рапортом про виплату додаткової винагороди за час лікування за кордоном, а також повідомив, що в задоволенні такого рапорту відмовлено, оскільки відповідно до наданих з медичного закордонного закладу не зазначено про перебування ОСОБА_1 саме на стаціонарному лікуванні.

Позивач не погодився із невиплатою йому грошового забезпечення та додаткової винагород за час лікування за кордоном, тому звернувся до суду із цим позовом.

При вирішенні спору по суті суд керується таким.

Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі Закон № 2232-ХІІ) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ) військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частинами 2 - 4 цієї статті Закону № 2011-ХІІ встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Наказом Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260).

Відповідно до п. 17 Порядку № 260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану» від 24.02.2022 № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого продовжено відповідними Указами Президента України, та який триває станом на день розгляду справи.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», 28.02.2022 Кабінетом Міністрів України прийнята Постанова № 168.

Відповідно до п. 1 постанови № 168 від 28.02.2022 (в редакції, що діяла у спірний період) установлено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), розмір додаткової винагороди може бути збільшений відповідно до умов та розмірів, визначених Міністерством внутрішніх справ, але не більше ніж до 50000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.

Згідно з п. 12 Постанови № 168 (в редакції, що діяла у спірний період) виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 11, у тому числі такі, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Таким чином, додаткова винагорода в розмірі 100000 гривень виплачується військовослужбовцям у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100000 гривень.

Отже, додаткова винагорода передбачена постановою № 168 є додатковою виплатою військовослужбовцям під час дії воєнного стану. При цьому, виплата винагороди залежить від певних умов та лише в означений період, зокрема під час перебування на стаціонарному лікуванні після отримання поранень (контузії, травми, каліцтва), пов`язаних із захистом Батьківщини, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком військово-лікарської комісії.

Судом встановлено, що згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 від 31.10.2022 № 2428 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), солдат, призваний по мобілізації, ОСОБА_1 , 11.09.2022 одержав мінно-вибухову травму. Вогнепальне осколкове наскрізне поранення грудної клітки праворуч з пошкодженням 10 ребра. Контузійний розрив правої долі печінки II ступеня. Гемоперетоніум. Відкритий вогнепальний перелом середньої третини правої стегнової кістки. Травму отримав при безпосередній участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконанні бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 , поблизу АДРЕСА_1 під час бою отримав поранення. Вказана довідка також містить відомості про те, що позивач перебував у засобах індивідуального захисту (шолом, бронежилет). У стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння не перебував.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії хірургічного профілю КНП ЛОР «Львівський обласний госпіталь ветеранів війни та репресованих ім. Ю. Липи» отримана позивачем травма згідно з наказом МОУ України № 370 від 04.07.2007 року відноситься до тяжких травм.

Згідно з перекладом медичної довідки від 26.09.2024 лікаря сімейної практики Свєтлани Соболь (м. Аахен, Німечиина) Бабій Василь перебуває на лікуванні в сімейній практиці. Вказаною довідкою підтверджується факт проходження позивачем безперервного лікування в Університетській клініці Аахена з 14.12.2022.

Факт перебування позивача на лікуванні у Свєтлани Соболь (м. Аахен, Німечиина) також підтверджується медичними довідками практики загальної медицини Свєтлани Соболь (м. Аахен, Німечиина) від 07.11.2023, 15.12.2023, 03.01.2024, 09.02.2024, 05.03.2024, 03.04.2024, 06.05.2024, переклади яких наявні у справі.

Вказане підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем.

Таким чином, наявні обидві умови, необхідні для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я або у відпустці для лікування, а саме:

- пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини;

- факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

При цьому, суд зауважує, що Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100000 гривень винагорода.

Відповідач не обґрунтував, з яких підстав позивачу не було нараховано та не було виплачено додаткову грошову винагороду у збільшеному розмірі за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) внаслідок отриманого ним поранення.

Одне лише покликання відповідача на те, що позивачем не надано доказів проходження лікування саме на стаціонарному лікуванні, суд оцінює критично, оскільки факт лікування ОСОБА_1 у клініці в м. Аахен, Німеччина, підтверджується належними доказами, які наявні у справі.

Таким чином, позивач має право на отримання додаткової винагороди у розмірі збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини.

Разом з тим, з відомостей виписки по картковому рахунку позивача за 2023 рік судом встановлено, що розмір отримуваного ним грошового забезпечення у березні-листопаді 2023 року був ідентичним, що свідчить про те, що позивачу виплачувалася додаткова винагорода за листопад 2023 року. Тому вимоги позивача у цій частині підлягають задоволенню, а саме: за період з 01.12.2023 по 26.05.2024.

Щодо позовних вимог щодо нарахування та виплати грошового забезпечення за спірний період, суд зазначає таке.

Законом України від 11.04.2024 № 3633-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» доповнено статтю 9 Закону № 2011-ХІІ пунктом 9 такого змісту: «за військовослужбовцями, виведеними у розпорядження командира (начальника) військової частини у зв`язку з потребою у тривалому лікуванні, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення протягом усього строку безперервного перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, зокрема іноземних держав, та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), встановленого абзацом першим пункту 11 статті 101 цього Закону». Вказаний Закон набрав чинності 18.05.2024.

Разом з тим, редакція статті 9 Закону № 2011-ХІІ до 18.05.2024 не містила аналогічної норми.

У свою чергу, п. 9 Порядку № 260 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачає, що виплата грошового забезпечення за останніми займаними посадами зберігається за час відряджень, а також надання оплачуваних відповідно до чинного законодавства України відпусток.

Грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я) (далі - відпустка для лікування у зв`язку з хворобою), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).

Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії), рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства.

Судом встановлено, що грошове забезпечення виплачувалося позивачу до лютого 2024 року. Разом з тим, після лютого 2024 року виплату грошового забезпечення припинено у зв`язку з тим, що позивач не надав доказів про перебування саме на стаціонарному лікуванні.

Оскільки такі висновки спростовані наявними у справі доказами, то такі суд оцінює критично. З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 2 ст. 2 КАС України).

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають частковому задоволенню.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подання цього позову, доказів понесення інших судових витрат останнім не надано, то такі, в силу приписів ст. 139 КАС України, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 72-80, 90, 139, 243-246, 255, 293 КАС України суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 01.12.2023 по 26.05.2024.

3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 15.02.2024 по 26.05.2024 року ОСОБА_1 грошове забезпечення за час перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, з урахуванням виплачених сум.

4. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

5. Судові витрати не розподіляються.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Суддя Р.П. Качур