Справа № 520/21946/24
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2025-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2025 р. №520/21946/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мороко А.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Відділу перерахунків пенсій №1 Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління ПФ України у Волинській області (вул. Кравчука, буд. 22В,м. Луцьк, Луцький р-н, Волинська обл., 43026, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відділу перерахунку пенсій №1 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг управління Пенсійного фонду України у Волинській області за №38 від 05.07.2024 про відмову в переведенні ОСОБА_1 з пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV" на пенсію за віком державного службовця відповідно Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до стажу державної служби періоди роботи на посаді сільського голови Картамиської сільської ради Первомайського району Харківської області з 01.03.1992 по 31.03.2015;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком державного службовця згідно із Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII та нарахувати позивачці пенсію з урахуванням довідок про заробітну плату державного службовця відповідної посади, відповідного рангу від 26.06.2024року №02-38/1570 та №02-38/1571, виданих Олексіївської сільською радою Лозівського району Харківської області для нарахування ОСОБА_1 пенсії за віком державного службовця.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України з заявою про перехід на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу», але пенсійним органом за результатами розгляду заяви винесено рішення за №38 від 05.07.2024 про відмову у задоволенні поданої заяви, оскільки на день набрання чинності Законом України "Про державну службу" №VIII від 10.12.2015, тобто на 01.05.2016, ОСОБА_1 не обіймала посаду державної служби та не мала достатнього стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. Вказаним рішенням порушено право позивачки на належне соціальне забезпечення, що слугувало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачу через систему "Електронний суд" та надійшла в електронний кабінет користувача, що підтверджується електронною роздруківкою.

Представником відповідача надіслано до суду відзив на позов, в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог зазначивши, що час роботи в органах місцевого самоврядування, в тому числі на виборних посадах, зараховується до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723 лише до 04.07.2001, тобто до дати набрання чинності Законом України Про службу в органах місцевого самоврядування. До цієї дати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.04.1994 № 239 посади працівників місцевих рад народних депутатів та їхніх виконавчих комітетів було віднесено до відповідних категорій посад державних службовців і присвоєно їм ранги державних службовців. Зазначає, що норми Закону України Про державну службу на позивача не поширюються, на час звернення до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку із переходом на пенсію за віком за нормами Закону України Про державну службу ОСОБА_1 не працювала, на державній службі не перебувала, на день набрання чинності Законом № 889-VIII не займала посаду державного службовця, відповідачем прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії у зв`язку із переходом на пенсію за віком за нормами Закону України Про державну службу через відсутність необхідного стажу державної служби. У зв`язку з чим просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник позивача надав до суду відповідь на відзив, в якій вказав на безпідставність та необґрунтованість позиції відповідача, яка викладена у відзиві на позов.

Положеннями ч.1 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно ч.2 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України: за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду.

Відповідно 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд зазначає наступне.

Позивач з 22.10.2009 перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримула пенсію за віком відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

У 2021 році ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-1V від 09.07.2003.

26.02.2024 позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII.

До заяви про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII надано довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на 01.05.2024 № 02- 38/1570 від 26.06.2024 і довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не. менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби № 02-38/1571 від 26.06.2024, видані Виконавчим комітетом Олексіївської сільської ради Лозівського району Харківської області.

Згідно пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за принципом екстериторіальності документи позивача для вирішення питання зміни пенсії були направлені на розгляд до ГУ ПФУ у Волинській області.

Рішенням № 38 від 05.07.2024 Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області позивачці відмовлено в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу". В обґрунтування вказаного рішення зазначено, що з 01.05.2016 набрав чинності Закон України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІI від 16.12.1993. Державні службовці, які на день набрання чинності Законом України №889-VIII (01.05.2016) займають посади державної служби та мають не менше 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, або які на день набрання чинності Законом України № 889-VІІІ, мають не менше, як 20 років роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців визначених статтею 25 Закону України №3723-ХII та актами Кабінету Міністрів України не залежно від факту роботи. Розглянувши надані документи встановлено, що на день набрання чинності Законом України №889-VIІІ (01.05.2016), ОСОБА_1 не займала посаду державної служби та не має стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.

Позивач не погоджуючись з таким рішенням відповідача, звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України гарантоване право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Право на пенсійне забезпечення державних службовців визначено Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 №899-VІІІ, який набув чинності 01 травня 2016 року.

Згідно із пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, втратив чинність Закон №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

У відповідності до ст. 37 Закону №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону №3723-ХІІ і нормами Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ, а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Верховний Суд в постанові від 10.05.2018 за результатом розгляду справи №351/1792/17 зазначив, що після набрання чинності Законом України «Про державну службу» №889 положення законодавства в частині механізму обрахунку стажу державної служби не змінилися. Відповідно до статті 46 Закону України «Про державну службу» №889 та пункту 4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» зараховується до стажу державної служби.

Відповідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, спірним питанням є наявність у позивачки стажу роботи на державній службі, необхідного для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» та перебування станом на 01.05.2016 на посаді, що віднесена до посад державної служби.

Як зазначено у спірному рішенні ГУ ПФУ у Волинській області, ОСОБА_1 у період з 28.02.1992 призначена представником Картамишської сільської ради народних депутатів; з 10.04,2002 обрана сільським головою Картамишської сільської ради; з 11.04.2006 обрана сільським головою Картамишської сільської ради; з 11.11.2010 обрана сільським головою Картамишської сільської ради.

Так, період роботи позивачки на посаді голови Картамишської сільської ради Первомайського району Харківської області підтверджується записами у трудовій книжці колгоспника серії НОМЕР_2 , рішенням Картамишської сільської ради народних депутатів від 28.02.1992 про обрання ОСОБА_1 головою Картамишської сільської ради народних депутатів; 01.03.1992 року переведена на роботу в Картамишську сільську раду, у звязку з обранням на посаду сільського голови; протоколами Картамишської сільської ради народних депутатів від 18.07.1994, рішенням Картамишської сільської ради народних депутатів від 08.04.1998, від 10.04.2002, від 11.04.2006, 11.11.2010, якими в подальшому переобрано ОСОБА_1 на посаду сільського голови Картамишської сільської ради Первомайського району Харківської області у період з 01.03.1992 по 31.03.2015; довідкою Олексіївської сільської ради Лозівського району Харківської області від 23.07.2024 № 02-38/1835 щодо обставин реорганізації та пиєднання Картамишської сільської ради Первомайського району Харківської області у Олексіївську сільську раду Лозівського району Харківської області; довідкою про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на 01.05.2024 № 02- 38/1570 від 26.06.2024; довідкою про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не. менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби № 02-38/1571 від 26.06.2024, видані Виконавчим комітетом Олексіївської сільської ради Лозівського району Харківської області.

Щодо посилання відповідача у спірному рішенні на те що, перебування на посаді сільського голови не підлягає зарахуванню до стажу державного службовця, оскільки з 04.07.2001 посада сільського голови є виборною посадою органу місцевого самоврядування, не віднесена до посад державної служби, що дають підстави для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283, цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.

Порядок № 283 втратив чинність 01.05.2016 у зв`язку з затвердженням 25.03.2016 постановою Кабінету Міністрів України № 229 нового Порядку обчислення стажу державної служби, п. 6 якого містить норму, аналогічну п. 8 розд. XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII, про те, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Отже, обчислення стажу державної служби за періоди роботи до 01.05.2016 здійснюється відповідно до Порядку № 283.

Відповідно до п. 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у ст. 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 46 Закону № 889-VIII до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування" № 2493-ІІІ (далі Закон №2493-ІІІ).

Таким чином, до стажу державної служби відноситься час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, які визначені Законом № 2493-ІІІ.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" №2493-III від 07.06.2001 в органах місцевого самоврядування встановлюються категорії посад, зокрема:

п`ята категорія - посади керуючих справами виконавчих апаратів районних рад, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів районних у містах рад, помічників голів, радників (консультантів), спеціалістів, головних бухгалтерів управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, секретаріатів Київської та Севастопольської міських рад, керівників управлінь, відділів та інших виконавчих органів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад та їх заступників, керівників відділів (підвідділів) у складі самостійних управлінь, відділів виконавчих органів міських (міст обласного значення) рад, посади заступників міських (міст районного значення), сільських, селищних голів з питань діяльності виконавчих органів ради, секретарів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, старост.

Статтею 15 Закону № 2493-ІІІ передбачено, що при прийнятті на службу в органи місцевого самоврядування присвоюються ранги у межах відповідної категорії посад. Встановлюються такі ранги посадових осіб місцевого самоврядування: особам, які займають посади, віднесені до першої категорії, може бути присвоєно 3, 2 і 1 ранг; особам, які займають посади, віднесені до другої категорії, може бути присвоєно 5, 4 і 3 ранг; особам, які займають посади, віднесені до третьої категорії, може бути присвоєно 7, 6 і 5 ранг; особам, які займають посади, віднесені до четвертої категорії, може бути присвоєно 9, 8 і 7 ранг; особам, які займають посади, віднесені до п`ятої категорії, може бути присвоєно 11, 10 і 9 ранг; особам, які займають посади, віднесені до шостої категорії, може бути присвоєно 13, 12 і 11 ранг; особам, які займають посади, віднесені до сьомої категорії, може бути присвоєно 15, 14 і 13 ранг. Ранги, які відповідають посадам першої та другої категорій, а також ранги сільським, селищним, міським головам, головам районних, районних у містах рад, старостам присвоюються рішенням відповідної ради в межах відповідної категорії посад.

Згідно з п. 4 Порядку №229 до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

З копії трудової книжці позивачки встановлено, що 29.04.1994 ОСОБА_1 присвоєний 10 ранг державного службовця п`ятої категорії і 08.05.1994 прийнято присягу. 01.04.1998 позивачці присвоєно 9 ранг державного службовця п`ятої категорії. З 11.07.2007 позивачці присвоєно 7 ранг посадової особи місцевого самоврядування.

На підставі викладеного суд вважає безпідставними доводи відповідача про те, що стаж роботи на посаді в органах місцевого самоврядування в період з 01.003.1992 по 31.03.2015 не може бути зарахований, як стаж державного службовця, який за наявності відповідного стажу дає право на призначення пенсії державного службовця.

Таким чином, до стажу державної служби відноситься час перебування позивачки на посаді сільського голови, з огляду на що період роботи позивача на посаді сільського голови у період з 28.02.1992 по 31.03.2015 зараховуються до стажу служби, що дає підстави для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Крім того, із наведеного слідує, що стаж роботи позивача на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби станом на 01.05.2016 - день набрання чинності Законом України №889-VIII становив більше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Системний аналіз положень ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, п. п. 10, 12 розд. ХІ Прикінцеві та перехідних положень Закону № 889-VIII дає підстави вважати, що право на пенсію державних службовців відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ мають особи: 1) чоловіки (які досягли 62 років) та жінки (які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (60 років)), що станом на 01 травня 2016 року мають необхідний страховий стаж відповідно до статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку (62 роки - для чоловіків та 60 років - для жінок) працювали на посадах державних службовців; 2) чоловіки (які досягли 62 років) та жінки (які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (60 років), які станом на 01 травня 2016 року мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення цього віку.

Таким чином, враховуючи, що на момент звернення із заявою про переведення на пенсію за віком згідно з Законом України "Про державну службу" позивачка досягла віку 60 років; станом на 01.05.2016 мала 20 років стажу на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, тому позивачка набула право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII на підставі п. 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII.

Отже, рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 05.07.2024 № 38 підлягає скасуванню, а порушені права позивачки підлягають задоволенню шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (як територіального органу пенсійного фонду, який за принципом екстериторіальності розглянув заяву позивачки про перехід на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу") зарахувати до стажу державної служби періоди роботи на ОСОБА_1 на посаді сільського голови Картамиської сільської ради Первомайського району Харківської області з 01.03.1992 по 31.03.2015, перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком державного службовця згідно із Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII та нарахувати ОСОБА_1 пенсію з урахуванням довідок про заробітну плату державного службовця відповідної посади, відповідного рангу від 26.06.2024року №02-38/1570 та №02-38/1571, виданих Олексіївської сільською радою Лозівського району Харківської області.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат проводиться у відповідності до приписів ст. 139 КАС України.

Щодо заяви представника позивача з питань відшкодування сплати судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що між Бойко О.В. (адвокатом) та ОСОБА_1 (клієнтом) укладено договір про надання правничої допомоги від 23.07.2024.

Згідно акту прийому передачі виконаних робіт від 26.07.2024, позивачем прийняв наступні послуги від адвоката: ознайомлення з документами, формування правової позиції, надання усної консультації (300 грн.); ознайомлення з судовою практикою (400 грн.); складання позовної заяви (800 грн.).

Отримані послуги адвоката позивачкою сплачено згідно з квитанцією від 26.07.2024 на суму 1500,00 грн.

Суд зазначає, що згідно з ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 2-5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, враховує складність справи та надані адвокатом послуги.

З огляду на те, що, дана справа належить до категорії справ незначної складності, обсяг доказів є незначним, судове засідання не проводилось, суд доходить до висновку, що вимога про стягнення судових витрат пов`язаних з правничою допомогою, підлягає задоволенню, а саме стягненню на користь позивача суми у розмірі 1500,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Відділу перерахунків пенсій №1 Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат,соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління ПФ України у Волинській області (вул. Кравчука, буд. 22В,м. Луцьк,Луцький р-н, Волинська обл.,43026, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області за №38 від 05.07.2024 про відмову в переведенні ОСОБА_1 з пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»» від 09.07.2003 №1058-ІV" на пенсію за віком державного службовця відповідно Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області () зарахувати до стажу державної служби періоди роботи на ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на посаді сільського голови Картамиської сільської ради Первомайського району Харківської області з 01.03.1992 по 31.03.2015, перевести ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на пенсію за віком згідно із Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII та нарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію з урахуванням довідок про заробітну плату державного службовця відповідної посади, відповідного рангу від 26.06.2024року №02-38/1570 та №02-38/1571, виданих Олексіївською сільською радою Лозівського району Харківської області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачену суму судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду у Волинській області ().

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати пов`язані з наданням правничої допомоги адвоката в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду у Волинській області ().

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя А.С.Мороко