Справа № 520/24701/24
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2025-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2025 року № 520/24701/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаєва А.І. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в м.Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати солдату ОСОБА_1 додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн. розмірі за період з серпня 2022 р. по 25.01.2023 р. включно, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити солдату ОСОБА_1 додаткову винагороду у збільшеному до 100 000 грн. розмірі за період з серпня 2022 р. по 25.01.2023 р. включно, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з урахуванням попередньо виплаченої суми додаткової винагороди;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати солдату ОСОБА_1 додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн. розмірі за період з 25.01.2023 р. по березень 2024 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити солдату ОСОБА_1 додаткову винагороду у збільшеному до 100 000 грн. розмірі за період з 25.01.2023 р. по березень 2024 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з урахуванням попередньо виплаченої суми додаткової винагороди.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що Військовою частиною НОМЕР_1 , на думку позивача, допущено протиправну бездіяльність щодо не нарахування та не виплати солдату ОСОБА_1 додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн. розмірі за період з серпня 2022 р. по 25.01.2023 р. включно, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та Військовою частиною НОМЕР_2 допущено протиправну бездіяльність щодо не нарахування та не виплати солдату ОСОБА_1 додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн. розмірі за період з 25.01.2023 р. по березень 2024 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Відповідач, Військова частина НОМЕР_1 , подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

Відповідач, Військова частина НОМЕР_2 , подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 08.11.2021 року №228 позивача з 8 листопада 2021 року зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення.

Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 26.01.2023 №26 позивача визначено вважати таким, що вибув до нового місця служби АДРЕСА_1 до військової частини НОМЕР_2 .

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідачів щодо не нарахування та не виплати додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн. розмірі за оскаржувані періоди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», позивач звернувся до суду із даним позовом.

Щодо позовних в частині визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати солдату ОСОБА_1 додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн. розмірі за період з серпня 2022 р. по 25.01.2023 р. включно, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити солдату ОСОБА_1 додаткову винагороду у збільшеному до 100 000 грн. розмірі за період з серпня 2022 р. по 25.01.2023 р. включно, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з урахуванням попередньо виплаченої суми додаткової винагороди, суд зазначає наступне.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022 (далі Постанова №168).

Так, згідно п.1 Постанови №168 встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;

В подальшому Постанову №168 доповнено пунктом 1-1, яким встановлено, що на період воєнного стану:

військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;

військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно, а також у складі командування та штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), виплачується додаткова винагорода у розмірі 50000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань відповідно до умов, визначених Міністерством оборони;

військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.

Також, Постанову №168 доповнено пунктом 1-2, згідно якого виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Так, позивач посилався на те, що військовослужбовець ОСОБА_1 має право на отримання збільшеної до 100000 грн. винагороди протягом строку перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я та за час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько- експертної, медичної) комісії.

Згідно довідки про обставини травми від 10.08.2022 року №27/1327 позивач 24.07.2022 року отримав: Вибухову травму. Закриту черепно-мозкову травму. Струс головного мозку. Акубаротравму, посттравматичну перфорацію лівої барабанної перетинки. Посттравматичну сенсорну приглухуватість. Закритий уламковий перелом правої ключиці зі зміщенням. Травмування отримане під час проходження військової служби та пов`язане з виконанням обов`язків військової служби, із захистом Батьківщини, під час відсічі збройної агресії Російської Федерації проти України, в зоні ведення бойових дій.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.07.2022 №192 визначено вважати позивача таким, що вибув до військової частини НОМЕР_3 АДРЕСА_2 на лікування з 24.07.2022.

Згідно довідки військово-лікарської комісії №637 від 03.08.2022 проведено огляд позивача та встановлено, що стан після відкритої репозиції, МОС правої ключиці гвинтами (29.07.2022) з приводу закритого гвинтоподібного перелому середньої третини правої ключиці зі зміщенням (23.07.2022) з тимчасовою втратою функції. Згідно наказу Міністерства охорони здоров`я від 04.07.2007 № 370 травма кваліфікується, як легка. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.08.2022 №205 визначено вважати позивача таким, що прибув і приступив до виконання службових обов`язків.

Також, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.08.2022 №205 визначено вважати позивача таким, що вибув у відпустку для лікування у зв`язку з хворобою з виїздом до м.Харків на 30 календарних діб з 5 серпня по 3 вересня 2022 року.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 04.09.2022 №236 визначено вважати позивача таким, що прибув і приступив до виконання службових обов`язків.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.09.2022 №252 визначено вважати позивача таким, що вибув до військової частини НОМЕР_3 АДРЕСА_2 для проходження військово-лікарської комісії з метою визначення ступеню придатності до військової служби у Збройних Силах України з 19.09.2022.

Згідно з довідкою гарнізонної військово-лікарської комісії №1493 від 23.09.2022 проведено медичний огляд позивача та встановлено, що травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини, придатний до військової служби.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.09.2022 №255 визначено вважати позивача таким, що прибув і приступив до виконання службових обов`язків.

Згідно з довідкою про виплату грошового забезпечення №22/4201 від 23.09.2024 позивачу за серпень 2022 року виплачено додаткову винагороду 30000 грн.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.10.2022 №2583, відомості виплати військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 , які отримали поранення, довідки про виплату додаткової бойової винагороди №22/4078 від 23.09.2024 позивачу за період з 24.07.2022 по 02.09.2022 року виплачено додаткову винагороду у збільшеному розмірі до 100000 грн.

Згідно з відомістю виплати особовому складу додаткової винагороди позивачу за період 03.09.2022 та з 19.09.2022 по 23.09.2022 виплачено додаткову винагороду 30000 грн. пропорційно часу проходження військової служби.

Відповідно до відомості про виплати особовому складу за період безпосередньої участі в бойових діях позивачу виплачено додаткову винагороду у збільшеному розмірі до 100000 грн. пропорційно часу проходження військової служби та участі у таких діях за період з 04.09.2022 по 18.09.2022 та з 24.09.2022 по 30.09.2022.

Згідно відомості виплати особовому складу додаткової винагороди позивачу за період з 15.10.2022 по 19.10.2022 виплачено додаткову винагороду 30000 грн. пропорційно часу проходження військової служби.

Відповідно до відомості про виплати особовому складу за період безпосередньої участі в бойових діях позивачу виплачено додаткову винагороду у збільшеному розмірі до 100000 грн. пропорційно часу проходження військової служби та участі у таких діях за період з 01.10.2022 по 14.10.2022 та з 20.10.2022 по 31.10.2022.

Згідно відомості про виплати особовому складу за період безпосередньої участі в бойових діях позивачу виплачено додаткову винагороду у збільшеному розмірі до 100000 грн. пропорційно часу проходження військової служби та участі у таких діях за період з 01.11.2022 по 30.11.2022.

Відповідно до відомості про виплати особовому складу за період безпосередньої участі в бойових діях позивачу виплачено додаткову винагороду у збільшеному розмірі до 100000 грн. пропорційно часу проходження військової служби та участі у таких діях за період з 01.12.2022 по 31.12.2022.

Також, відповідач посилався на те, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 №26 від 26.01.2023 позивач переведений до військової частини НОМЕР_2 , де і повинен був в лютому 2023 отримати грошове забезпечення за січень 2023 відповідно до вимог п. 8 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказу МОУ №260 від 07.06.2018.

Так, відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 26.01.2023 №26 позивача визначено вважати таким, що вибув до нового місця служби АДРЕСА_1 до військової частини НОМЕР_2 . Визначено з 26 січня 2023 року виключено позивача із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Призначено виплатити позиваччу надбавку за проходження військової служби в розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та надбавки за вислугу років по 26 січня 2023 року.

Відповідно до п.7 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затвердженому наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 (далі по тексту Порядок №260) військовослужбовцям, які виключаються зі списків особового складу військової частини, грошове забезпечення виплачується до дня виключення включно. В наказах про виключення зі списків особового складу обов`язково зазначається про виплату одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Виплата грошового забезпечення в разі вибуття військовослужбовців до нового місця служби за строк із дня, наступного за днем виключення зі списків особового складу військової частини, і до дня прийняття посади здійснюється за новим місцем служби в розмірі, встановленому за попереднім місцем служби, після зарахування їх на грошове забезпечення до цієї військової частини.

Згідно з п.8 розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира.

Отже, виходячи з приписів Порядку № 260 грошове забезпечення позивачу мало бути виплачено Військовою частиною НОМЕР_1 до дня виключення із даної військової частини.

Таким чином, вищевказані посилання відповідача є необгрунтованими.

При цьому, позивачем до позовної заяви додано копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого №40, в якій зазначено, що ОСОБА_1 з 03.01.2023 по 13.01.2023 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Міська клінічна лікарня №30».

Відповідно до ст.260 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України на стаціонарне лікування поза розташуванням військової частини військовослужбовці направляються за висновком лікаря військової частини, а для подання невідкладної допомоги за відсутності лікаря - черговим фельдшером (санітарним інструктором) медичного пункту з одночасним доповіданням про це начальникові медичної служби і черговому військової частини. До лікувальних закладів хворі доставляються у супроводі фельдшера (санітарного інструктора).

У разі якщо обстановка не дозволяє надати довідку про травму (каліцтво, поранення, контузію) до направлення пораненого військовослужбовця на лікування поза розташуванням військової частини, вона надсилається до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, до якого приписаний військовослужбовець, який отримав травму (каліцтво, поранення, контузію), протягом 30 днів з дня отримання травми (каліцтва, поранення, контузії) або протягом 30 днів з дня надходження відповідної вимоги територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Згідно зі ст.261 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України про прибуття військовослужбовців, яких направлено до військового закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування, начальник військового закладу охорони здоров`я зобов`язаний у той самий день повідомити командира військової частини, з якої вони прибули, а про військовослужбовців, які прибули з інфекційними захворюваннями, - також найближчий санітарно-епідеміологічний заклад охорони здоров`я. Військовослужбовці, які захворіли в період відпустки або відрядження, на стаціонарне лікування направляються начальниками відповідних органів управління Служби правопорядку в гарнізонах або керівниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст.262 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України начальник військового закладу охорони здоров`я зобов`язаний за п`ять днів до виписки військовослужбовців повідомити про це командира військової частини, з якої вони прибули. У день виписки із військового закладу охорони здоров`я військовослужбовцям видаються відповідні документи і вони самостійно (якщо не прибув супроводжуючий із військової частини) направляються до військової частини, з якої прибули. Після повернення до військової частини і доповіді безпосередньому командирові (начальникові) військовослужбовці направляються до медичного пункту військової частини, де здають медичні документи; інші документи здаються сержантові із матеріального забезпечення (старшині) роти.

Згідно з п.24 Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України затвердженої наказом Міністерства оборони України від 15 вересня 2022 року № 280 (далі Інструкція №280) після завершення лікування або проведення огляду військово-лікарської комісії військовослужбовці із закладів охорони здоров`я прибувають:

1) придатні до військової служби за станом здоров`я (на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії) - безпосередньо до військових частин за місцем проходження служби до отримання поранень (контузій, травм або каліцтв), захворювань;

2) непридатні до військової служби за станом здоров`я за висновком (постановою) військово-лікарської комісії на підставі особистих рапортів - безпосередньо до ТЦК та СП для взяття на військовий облік або виключення з військового обліку (крім військовослужбовців, визнаних військово-лікарською комісією непридатними до військової служби за станом здоров`я за наслідками поранень (контузій, травм або каліцтв), захворювань, одержаних під час виконання обов`язків військової служби, які виявили бажання проходити військову службу та стосовно яких прийнято рішення про залишення на військовій службі за контрактом або прийняття на військову службу за контрактом);

3) визнані військово-лікарською комісією такими, що потребують відпустки для лікування у зв`язку з хворобою або відпустки для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), на підставі особистих рапортів - до ТЦК та СП за місцем проведення відпустки для зарахування на облік на час відпустки.

У виписці із медичної карти стаціонарного хворого №40 не зазначено, що ОСОБА_1 перебував на лікуванні, як військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 або був направлений військовою частиною на лікування.

Таким чином, виписка із медичної карти стаціонарного хворого №40 не підтверджує перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), як військовослужбовця, перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, як підстав для виплати спірних коштів за такий період.

Отже, позивачем не надано належних доказів того, що з 03.01.2023 по 13.01.2023 перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), як військовослужбовець, перебував у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, як підстав для виплати спірних коштів за такий період.

Таким чином, суд вважає, що у даних спірних правовідносинах відповідачем не порушено прав позивача, протилежного судовим розглядом не встановлено, а позивачем не доведено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в даній частині.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати солдату ОСОБА_1 додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн. розмірі за період з 25.01.2023 р. по березень 2024 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та зобов`язання Військової частини НОМЕР_2 нарахувати та виплатити солдату ОСОБА_1 додаткову винагороду у збільшеному до 100 000 грн. розмірі за період з 25.01.2023 р. по березень 2024 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з урахуванням попередньо виплаченої суми додаткової винагороди, суд зазначає наступне.

Позивач посилався на те, що перебував на безперервному стаціонарному лікуванні за час проходження служби у військовій частині НОМЕР_2 за період з 25.01.2023 по березень 2024.

Так, позивачем до позову додано виписку із медичної картки № 5563 від 28.12.2023, згідно якої позивач перебував на стаціонарному лікуванні у період з 20.12.2023 по 28.12.2023

Згідно довідки військово-лікарської комісії №174 від 29.12.2023 проведено медичний огляд позивача та визначено, що травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини і потребує реабілітаційного лікування терміном на 14 календарних днів.

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 261 від 30.01.2024 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні у період з 06.01.2024 по 30.01.2024 року.

Командиром 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 на ім`я командира військової частини НОМЕР_2 було подано відповідний рапорт за № 15224кр від 06.09.2024 року на виплату позивачу додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 гривень на місяць пропорційно часу перебування позивача на стаціонарному лікуванні після поранення за періоди з 20.12.2023 по 28.12.2023 та з 06.01.2024 по 30.01.2024 року.

Згідно з відомістю зарахувань заробітної плати позивачу виплачено 108032,26 грн.

При цьому, судовим розглядом не встановлено, а позивачем не доведено перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням пов`язаним із захистом Батьківщини під час проходження служби у Військовій частині НОМЕР_2 за період з 25.01.2023 по 19.12.2023, з 29.12.2023 по 05.01.2024 та з 31.01.2024 по березень 2024.

Отже, суд вважає, що у даних спірних правовідносинах відповідачем не порушено прав позивача, протилежного судовим розглядом не встановлено, а позивачем не доведено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в даній частині.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 ), Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.