Справа № 400/11603/24
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2025-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2025 р. № 400/11603/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачавійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,

провизнання бездіяльності протиправною; стягнення 117158,33 грн,

ВСТАНОВИВ:

10 грудня 2024 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач) про

визнання неправомірною бездіяльність відповідача щодо не внесення позивача до рапорту (донесення) командира підрозділу про виконання бойових завдань у період червень, вересень, жовтень 2024 року і не внесення позивача у відповідні накази командира відповідача про виплату додаткової винагороди позивачу із розрахунку 100000,00 грн за місяць;

стягнення з відповідача завдану позивачу майнову шкоду у розмірі 117158,33 грн на користь позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за період його військової служби у відповідача, крім часу перебування у щорічних відпустках, він щодня виконував бойові завдання в районах бойових дій та отримував додаткову грошову допомогу, установлену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168). За весь цей час порядок і режим виконання бойових завдань не змінювався. Проте, не зважаючи на це, додаткову винагороду, установлену Постановою № 168, за червень, за вересень і за жовтень відповідач виплатив йому у неповному розмірі, розмір заборгованості становить 117158,33 гривні. На переконання позивача, у вказаний період він відповідав двом критеріям необхідних для виплати цієї винагороди, що встановлені пунктом 2 розділу ХХХIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженому наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі Порядок № 260), а саме: приймав участь у бойових діях у складі артилерійського підрозділу та приймав участь у бойових діях безпосередньо в районі бойових дій.

06.01.2025 до суду надійшли письмові пояснення позивача від 30.12.2024, в який він додатково закцентував увагу на відповідності його двом критеріям, передбачених пунктом 2 розділу ХХХIV Порядку № 260, для виплати додаткової винагороди. На думку позивача, лише бездіяльність відповідача призвела до відсутності належних відомостей в рапорті (донесені) командира підрозділу (групи) про ним виконання бойових (спеціальних) завдань.

У відзиві на позовну заяву від 10.01.2025 відповідач заперечив проти позову і просив у його задоволені відмовити повністю. Відзив умотивовано тим, що відповідно до довідки про доходи позивача №642/4900 від 17.12.2024 р. останньому було нараховано та виплачено додаткової винагороди у спірному періоді згідно із Постановою № 168 із розрахунку 100000,00 грн та 30000,00 грн пропорційно дням участі в бойових діях та виконання бойових (спеціальних) завдань в розмірі 137666,67 гривні. Вказане вище підтверджується витягами з наказів та додатків до нього, що додані до відзиву.

У відповіді на відзив від 11.01.2025 позивач звернув увагу на те, що у долученій до позовної заяви довідці форми 6 про його участь у бойових діях чітко зазначено про час і місце фактичного виконання бойових завдань згідно із бойовими наказами та журналу бойових дій. Водночас у відзиві на позовну заяву відповідач взагалі не прокоментував питання щодо обставин, за якими у період виконання позивачем бойових завдань, зазначених у довідці форми 6, наказами командира відповідача не здійснено нарахування йому додаткового винагороди у повному обсязі із розрахунку 100000,00 грн на місяць, а здійснено нарахування у менших обсягах. Наявні у матеріалах справи рішення відповідача повністю підтверджують їх протиправність на підставі протиправного невнесення у рапорти (донесення) командира підрозділу інформації про безпосередню участь позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та суперечать інформації.

Відповідач правом на подання заперечень не скористався.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), а також витребувано у відповідача докази.

27.12.2024 відповідач подав до суду клопотання про надання додаткового строку для подання відзиву на позовну заяву, яке обґрунтував тим, що військова частина НОМЕР_1 і весь її особовий склад залучений до сил і засобів зі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій і Луганській областях.

10.01.2025 відповідач подав до суду відзив на позову заяву і витребуваний в нього доказ, які суд долучив до матеріалів справи.

Розглянувши матеріли справи, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

Відповідно до даних військового квитка позивача він з 23.04.2022 проходить військову службу у відповідача.

У довідці відповідача від 10.11.2024 № 642/70/3154 зазначено, що позивач у періоди, зокрема, з 22.03.2024 по 04.07.2024, з 13.09.2024 по 10.11.2024 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи у Донецькій області.

Згідно з додатками до наказів командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 05.07.2024 № 3946 «Про виплату додаткової винагороди за червень 2024 року», від 05.10.2024 № 7016 «Про виплату додаткової винагороди за вересень 2024 року» і від 05.11.2024 № 7972 «Про виплату додаткової винагороди за жовтень 2024 року» позивачу виплачено додаткову винагороду, установлену Постановою № 168:

у розмірі 100000,00 грн за період з 01.06.2024 по 16.06.2024 та з 21.06.2024 по 30.06.2024;

у розмірі 30000,00 грн за період з 17.06.2024 по 20.06.2024, з 14.09.2024 по 30.09.2024 та з 01.10.2024 по 31.10.2024.

Відповідно до довідки відповідача від 17.12.2024 № 642/4900 позивачу виплачено додаткову винагороду, установлену Постановою № 168, у розмірах, що вказані у наведених наказах.

Вважаючи, що відповідач протиправно не нарахував і не виплатив додаткову грошову допомогу, встановлену Постановою № 168, у розмірі 100000,00 грн за періоди з 17.06.2024 по 20.06.2024, з 14.09.2024 по 30.09.2024 та з 01.10.2024 по 31.10.2024, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з такого.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною п`ятою статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Статтею 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» соціальний захист військовослужбовців діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною другою статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною другою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (абзац перший частини четвертої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Відповідно до пунктоу2 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова № 704) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з абзацом першим пункту 8 Постанови № 704 умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.

Абзацом першим пункту 1 Постанови № 168 установлено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідно до пункту 3 Постанови № 704 виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу постановлено здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерства юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначений Порядком № 260.

Згідно з абзацом чотирнадцятим пункту 2 розділу І Порядку № 260 до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать винагорода за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду).

Відповідно до абзаців першого-двадцять четвертого пункту 2 розділу XXXIV Порядку № 260 на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:

100 000 гривень тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам), та виконують бойові (спеціальні) завдання (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):

під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у тому числі тим, що визначені в абзаці чотирнадцятому цього пункту);

у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;

із здійснення польотів в повітряному просторі областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії;

з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії, підрозділу (засобу) протиповітряної оборони;

на території противника (у тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);

з вогневого ураження повітряних, морських цілей противника;

з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту;

кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);

у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів (медичних підрозділів підсилення);

з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів у місцях виконання завдань за призначенням згідно з бойовими розпорядженнями;

50 000 гривень військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно, а також у складі командування та штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах).

Перелік цих органів військового управління (управлінь (штабів) угруповань військ (сил)), затверджується Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України;

30 000 гривень військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):

з інтенсивної підготовки для ведення воєнних (бойових) дій у складі військових частин (підрозділів), включених до складу резерву Головнокомандувача Збройних Сил України сил оборони держави;

з управління угрупованнями військ (сил) у складі розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України;

з управління підпорядкованими силами та засобами відповідно до завдань, які покладаються на Адміністрацію Державної спеціальної служби транспорту, у складі розгорнутих пунктів управління Державної спеціальної служби транспорту;

у складі робочої групи або одиночним порядком, визначені Головнокомандувачем Збройних Сил України, начальником Генерального штабу Збройних Сил України, у межах областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії;

з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів поза районами ведення бойових дій;

у складі діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави згідно з переліком завдань, затвердженим Міністром оборони України;

із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій;

з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури (у тому числі об`єктів транспортної інфраструктури військовими частинами та підрозділами Державної спеціальної служби транспорту).

Таким чином, додаткова винагорода, установлена Постановою № 168, виплачується у розмірах 100000,00 грн, 50000,00 грн і 30000,00 грн лише тим військовослужбовцям, які виконували бойові (спеціальні) завдання.

Розмежування розмірів вказаної винагороди здійснюється на підставі завдань, які безпосередньо виконував військовослужбовець у відповідний період.

Згідно з пунктом 4 розділу XXXIV Порядку № 260 підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Суд встановив, що з 23.04.2022 позивач проходить військову службу у відповідача.

Згідно з додатками 1 до наказів командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 05.07.2024 № 3946 «Про виплату додаткової винагороди за червень 2024 року», від 05.10.2024 № 7016 «Про виплату додаткової винагороди за вересень 2024 року» і від 05.11.2024 № 7972 «Про виплату додаткової винагороди за жовтень 2024 року» позивачу виплачено додаткову винагороду, установлену Постановою № 168 у розмірі 30000,00 грн за періоди з 17.06.2024 по 20.06.2024, з 14.09.2024 по 30.09.2024 та з 01.10.2024 по 31.10.2024.

У примітках до додатків 1 до наведених наказів зазнечено підстави для здійснення виплати позивачу додаткової винагороди, встановленої Постановою № 168, а саме: рапорти лейтенанта ОСОБА_2 , бойові накази командира військової частини НОМЕР_1 , бойові розпорядження командира реабатр, журнали бойових дій, накази командира військової частини НОМЕР_2 .

Таким чином, накази командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 05.07.2024 № 3946 «Про виплату додаткової винагороди за червень 2024 року», від 05.10.2024 № 7016 «Про виплату додаткової винагороди за вересень 2024 року» і від 05.11.2024 № 7972 «Про виплату додаткової винагороди за жовтень 2024 року» стосовно позивача прийняті на підставі документів, передбачених пунктом 4 розділу XXXIV Порядку № 260

Відповідно до довідки відповідача від 17.12.2024 № 642/4900 позивачу виплачено за періоди з 17.06.2024 по 20.06.2024, з 14.09.2024 по 30.09.2024 та з 01.10.2024 по 31.10.2024 додаткову винагороду, установлену Постановою № 168, в розмірі 30000,0 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань.

Аналіз вищевказаних документів свідчить, що відповідач правомірно виплатив позивачу за відповідні періоди додаткову винагороду, установлену Постановою № 168, у розмірі 30000,00 гривень.

Водночас суд відхилив твердження позивача про те, що право на отримання ним додаткової винагороди, установленої Постановою № 168, в розмірі 100000,00 грн підтверджується довідкою відповідача від 10.11.2024 № 642/70/3154.

Так, у цій довідці зазначено, що позивач у періоди, зокрема, з 22.03.2024 по 04.07.2024, з 13.09.2024 по 10.11.2024 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи у Донецькій області.

Тобто нею підтверджується факт участі позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, а не факт безпосередньої його участі у бойових діях або здійсненні ним заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, та виконання бойових (спеціальних) завдань, що є підставою для виплати додаткової винагороди в розмірі 100000,00 гривень.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до пунктів 1 і 12 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» і не поніс документально підтверджених судових витрат, пов`язаних з розглядом цієї справи в суді, а тому розподіл судових витрат у порядку статті 139 КАС України суд не здійснював.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 22, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволені позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) відмовити повністю.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

3. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Г.Ярощук

Повний текс рішення складено 29 січня 2025 року