Справа № 686/32935/24
Суддя: Салоїд Н. М.
Дата ухвалення: 2025-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/686/49/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2025

м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Салоїд Н.М.,

секретаря судового засідання Лоб І.А.,

за участі представника позивача Керницької І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови, -

встановив:

ОСОБА_1 10 грудня 2024 року звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови, в обґрунтування якого вказав, що постановою від 29.11.2024 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. за те, що ним порушені вимоги п. 6 ст. 27 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме відсутності військово-облікового документу та протягом 60 днів з дня набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», унаслідок чого скоїв адміністративне правопорушення під час дії особливого періоду.

Не погоджуючись із вказаною постановою, ОСОБА_1 вказав, оскільки його місцем проживання позивача є АДРЕСА_1 , а місце здійснення заходів оповіщення є АДРЕСА_2 , військово-облікового документу не мав при собі. Позивач пояснює тим, що вийшов до магазину і не брав їх з собою. Застосунок «Резерв +» Міністерства оборони України на його власному мобільному телефоні не був завантажений.

Крім того, оскаржувана постанови містить посилання на порушення норм щодо нього за не уточнення протягом 60 днів (з 18.05.2024 по 17.07.2024) адресу проживання. номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності такої) та інших персональних даних.

Факт відсутності у нього при собі військово-облікового документа під час перевірки документів уповноваженою особою він не заперечував.

Станом на дату подання даного позову він є мобілізованим. Вважає, що правопорушення є малозначним, оскільки не спричинило шкоди мобілізаційним заходам чи обороноздатності країни, та не були пов`язані із ухиленням від військового обліку чи ухиленням від військової служби. Просить визнати його винуватим та звільнити від адміністративної відповідальності та звільнити від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУПАП.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити із викладених у заяві підстав.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлений про час і місце розгляду справи у передбаченому законом порядку. Подав відзив на позов в якому просить відмовити у задоволенні позову, просить розглянути справу за відсутності повноважного представника.

Ухвалою суду від 11.12.2024 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у ч. 4 цієї статті.

Суд, вислухавши доводи представника позивача та заперечення, викладенні у відзиві представника відповідача, дослідивши та оцінивши докази у сукупності встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковника ОСОБА_2 . 29.11.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. за ч. 3 ст.210-1 КУпАП за те, що він порушив вимоги п.6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 17 Закону України «Про оборону України» під час здійснення оповіщення по АДРЕСА_2 не мав при собі військово-облікового документу та скоїв адміністративне правопорушення під час дії особливого періоду. Цих обставин представник позивача не заперечує, як і не заперечує складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КупАП, однак вважає, що слід визнати таке правопорушення малозначним та застосувати ст. 22 КУпАП, звільнивши Бочуляка від адміністративної відповідальності.

За правилами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ч.1 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.2 ст. 210-1 КУпАП повторне протягом року вчинення порушення, протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 3 ст. 210-1 КУпАП передбачено, що вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно із абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на час ухвалення рішення судом.

У відповідності до п. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Під час перевірки документів уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський здійснює фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, а також може використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Виходячи з наведених правових норм, в контексті спірних правовідносин, визначальним для кваліфікації дій позивача як порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене під час дії особливого періоду, є факт відсутності у особи на момент здійснення перевірки військово-облікового документу та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського.

Зі змісту оскаржуваної постанови 29.11.2024 . притягнуто до відповідальності на підставі ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за відсутності військово-облікового документу в умовах особливого періоду.

Цих обставин представник відповідача у поданому відзиві не заперечує та відповідає пунктам 49-51 Порядку № 560,затвердженого постановою КМ України 16.05.2024.

Згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Визнання винуватим ОСОБА_1 не відноситься до повноважень суду, оскільки він визнаний оскаржуваною постановою від 29.11.2024.

Суд вважає, що підстав для зміни призначеного покарання в умовах особливого періоду та віднесення правопорушення до категорії малозначних немає, а тому позов задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись, ст.ст.7,9, 210-1, 247, 251,278-280,293 КУпАП, ст.ст.2,6,19-20,77, 132,139, 229,286 КАС України,суд,-

ухвалив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП від 29.11.2024 року відмовити.

Рішення підлягає оскарженню в апеляційному порядку шляхом подання протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного тексту рішення суду 22.01.2025 року.

Суддя: