Справа № 520/31235/24
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2025-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

29 січня 2025 року № 520/31235/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар М.Д. розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції (вул. Федора Ернста, буд. 3,м. Київ,03048, ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд:

-визнати протиправним та скасувати наказ начальника Департаменту патрульної поліції від 10.10.2024 №588 в частині застосування до поліцейського роти №5 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

-визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції від 23.10.2024 №2414о/с про звільнення зі служби в поліції старшого сержанта поліції ОСОБА_1 поліцейського роти №5 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції.

-поновити з 23.10.2024 старшого сержанта поліції ОСОБА_1 на посаді поліцейського роти №5 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції.

-зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати на виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Ухвалою відкрито спрощене провадження по справі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що предметом цього позову є: вимоги про визнання протиправним та скасування наказу начальника Департаменту патрульної поліції від 10.10.2024 №588 в частині застосування до поліцейського роти №5 батальйону №3 ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції; вимоги про визнання протиправним та скасування наказу начальника Департаменту патрульної поліції від 23.10.2024 №2414о/с про звільнення поліцейського роти №5 батальйону №3 ОСОБА_1 зі служби в поліції ; вимоги про поновлення на службі ОСОБА_1 та вимоги про зобов`язання сплатити на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Як вбачається із змісту наказу начальника Департаменту патрульної поліції в Харківській області від 10.10.2024 №588 поліцейський роти №5 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старший сержант поліції ОСОБА_1 вчинив дисциплінарний проступок, який виразився у тому, що під час несення служби в нічну зміну з 30.06.2024 до 01.07.2024 нанесено тілесні ушкодження ОСОБА_2 та застосовано фізичну силу, що не було необхідним та пропорційним у ситуації, яка склалась, за що до поліцейського ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

На підставі вказаного наказу начальником Департаменту патрульної поліції від 23.10.2024 №2414о/с відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» старшого сержанта поліції ОСОБА_1 поліцейського роти №5 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції було звільнено зі служби в поліції.

Між тим, на думку позивача, і наказ начальника Департаменту патрульної поліції від 10.10.2024 №588 і наказ начальника Департаменту патрульної поліції від 23.10.2024 №2414о/с є незаконними, не обгрунтованими, оскільки вони не відповідають обставинам справи, суперечать фактам, встановлених постановою суду, та були винесені на підставі висновків службового розслідування, яке було призначене незаконно і безпідставно.

Позивач вказує на наявність підстав для визнання протиправними та скасування наказів Департаменту патрульної поліції від 10.10.2024 №588 про застосування до поліцейського роти №5 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та від 23.10.2024 №2414о/с про звільнення зі служби в поліції старшого сержанта поліції ОСОБА_1 поліцейського роти №5 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції , з одночасним поновленням його з 23.10.2024 на раніше незаконно звільненій ним посаді та виплатою йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку вищенаведеному, суд вказує наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону «Про Національну поліцію» № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII) поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Судом встановлено, що відповідно до наказу УПП в Харківській області ДПП від 19.08.2024 № 410 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії», з метою повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин, що призвели до можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками УПП в Харківській області ДПП під час події, яка мала місце 01.07.2024, про що стало відомо зі звернення ОСОБА_3 , зареєстрованого в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) (далі - ІПНП) УПП в Харківській області ДПП від 01.07.2024 № 8670, було призначено та проведено службове розслідування.

Щодо твердження позивача з приводу того, що жодних заходів по перевірці звернення ОСОБА_3 від 01.07.2024 не здійснювалось, то судом встановлено, що оскільки у проміжок часу з 01.07.2024 по 12.08.2024, у відповідності до вимог п. З розділу. III Порядку ведення єдиного-обліку в органах (підрозділах), поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України «Про затвердження Порядку ведення єдиного обліку в органах підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події» № 100 від 08.02.2019 (далі-Порядок ведення єдиного обліку), статей 16,19,20 закону України «Про звернення громадян», з метою- з`ясування обставин події в частини неправомірних, як на думку ОСОБА_3 , дій працівників УПП в Харківській області ДПП, було здійснено розгляд звернення, про результат розгляду якого складено доповідну записку на ім`я начальника УПП в Харківській області ДПП К» 1873/41/14/02-2024ЄО від 12.08.2024. За результатами проведення повної, всебічної та об`єктивної перевірки за вказаним зверненням встановлені ознаки можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками УПП в Харківській області ДПП під час події, що мала місце 01.07 2024 за участю ОСОБА_3 , у зв`язку з чим перед керівництвом УШІ в Харківській області ДПП було ініційоване питання щодо проведення службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками- УПП в Харківській області ДПП, про що повідомлено заявника ОСОБА_3 листом ХЬ І873/41/14/02-2024ЄО від 12.08.2024.

Аргумент, позивача з приводу того, що ОСОБА_4 написавши 01.07.2024 заяву, яку було долучено до матеріалу ЄО №8670 використав своє право на звернення і на відмову від нього, а тому питання мало б було бути закрите є , на думку суду, не обгрунтованим, оскільки ні Порядком ведення єдиного обліку, ні Законом України «Про звернення громадян» не передбачена можливість не реєстрації повідомлення чи не реагування на звернення громадян, виходячи з наступних вимог законодавства.

Згідно п. З розділу III Порядку ведення єдиного обліку, заяви і повідомлення про інші події, що надійшли до чергової служби центрального органу управління поліцією, головних управлінь Національної поліції та їх територіальних (відокремлених) підрозділів поліції, у яких немає відомостей, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, уповноважена службова, особа після реєстрації в ІКС ІПНП (журналі ЄО) невідкладно, але не пізніше 24 годин передає керівнику відповідного органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки, для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Частиною першою статі 20 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують податкового вивчення, невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Пунктом 1 розділу II Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року № 893 (далі - Порядок) передбачено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до вимог частини 4 статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15 березня 2018 року -У 2337-VIII (далі - Статут), підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, медіа, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Таким чином, зазначене позивачем в позовній заяві твердження про те, що наказ про призначення службового розслідування є неправомірним, на думку суду не відповідає дійсності, оскільки службове розслідування було призначено на підставі вимог частин 1-4 ст. 14, частин 1,2 ст. 15, ст. 26 Статуту, пунктів 1,4 розділу II Порядку та пунктів 2,3 розділу І Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893.

Висновок службового розслідування затверджений начальником УПП в Харківській області ДПП 17 вересня 2024 року.

Згідно висновку службового розслідування, дисциплінарною комісією встановлено факт грубого порушення службової дисципліни старшим сержантом поліції ОСОБА_5 під час несення служби в нічну зміну з 30.06.2024 по 01.07.2024, що виразилось в порушенні вимог пунктів І, 2, 3 частини першої статті 18, частини четвертої та п`ятої статті 29, частини першої статті 43, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 3, 4, 6, 7 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, пункту 5 розділу II, підпункту 2 пункту 1, пункту 2 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справі України, від 18,12,2018 N° 1026, пункту 1.2розділу1, підпунктів 1, 6, 7,10 пункту 3.1 розділу Ш посадової інструкції поліцейського УПП в Харківській області ДЛП, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 22.11.2018 М 5217, що виразилося в порушенні прав і свобод ОСОБА_6 шляхом побиття останнього, застосування фізичної сили, яка не була необхідною та пропорційною в ситуації, яка склалася, а також нездійсненні безперервної відеофіксації під час досліджуваної події, що призвело до відсутності відеозаписів та ускладнило встановлення об`єктивної істини.

Вказані дії старшого сержанта поліції ОСОБА_5 , на думку суду, вказують на його особисту недисциплінованість, порушення особистого зобов`язання з гідністю нести високе звання поліцейського. Указані факти свідчать про грубе ігнорування вимог законодавства України та морально-етичних цінностей, що несумісне зі змістом Присяги працівника поліції та підриває авторитет правоохоронних органів в суспільстві, а тому дисциплінарна комісія, врахувавши зібрані під час службового розслідування матеріали, дійшла висновку, що з урахуванням характеру та тяжкості вчинених правопорушень, особи працівника поліції, ступеня його вини, старший сержант поліції ОСОБА_5 своїми діями вчинив дисциплінарний проступок, який унеможливлює подальше проходження служби в поліції.

Причинами та умовами, що призвели до вчинення виявлених дисциплінарного проступку, дисциплінарна комісія вважає прояв недисциплінованості, умисне порушення вимог посадових обов`язків, ігнорування Присяги працівника поліції.

Отже, поведінка поліцейського, згідно з Присягою працівника поліції, яку він складає при вступі в поліцію, має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у позаслужбовий час. Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь та гідність звання поліцейського, несучи- особисту відповідальність перед державою та суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службовий та позаслужбовий час дотримуватись Конституції України, законів України га Дисциплінарного статуту.

Відповідно до підпункту 2 пункту 9 розділу VI Порядку, у разі якщо уповноважений керівник не мас права на накладення конкретного виду дисциплінарного ¦ стягнення на поліцейського, він затверджує висновок службового розслідування і одночасно порушує перед старшим прямим керівником, наділеним правом накладати таке стягнення, клопотання про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського.

Відповідно до пункту 1 розділу VII Порядку, у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського - дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного -стягнення. Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за, яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують, відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушу є перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної, відповідальності. Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту. Національної поліції України.

Таким чином, т.в.о начальника ДПП Олексію Білошицькому було направлено клопотання за вих.№ 10653/41/14/01-2024 від 17.09.2024 про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача.

На підставі вищезазначеного клопотання, відповідно до наказу начальника ДПП №588 від 10.10.2024 р. за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1,2,3 частини першої статті 18, частини четвертої та п`ятої статті 29, частини першої статті 43, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 3, 4, 6, 7 частики третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, пункту 5 розділу II, підпункту 2 пункту 1, пункту 2 розділу III Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справі України від 18.12.2018 №1026, пункту 1.2 розділу І, підпунктів 1, 6, 7, 10 пункту 3.1 розділу III посадової Інструкції поліцейського УПП в Харківській області ДПП, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 22.11.2018 №5217, до поліцейського роти № 5 батальйону № З УПП в Харківській області ДПП старшого сержанта поліції ОСОБА_1 застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом начальника ДПП Же 2414 о/с від 23.10.2024, відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», старшого сержанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції.

Таким чином, встановлені дисциплінарною комісією факти порушення позивачем службової дисципліни відображені у змісті наказу про застосування до позивача дисциплінарного стягнення, а його твердження про наявні відмінності між висновком та наказом є, на думку суду, не обгрунтованим. І у висновку і в наказі зокрема зазначено про те, що позивачем було застосовано до ОСОБА_3 фізичну силу, яка не була необхідною та пропорційною в ситуації, що склалась.

Під час проведення службового розслідування дисциплінарною комісією були досліджені та з`ясовані обставини справи, підтвердження яких знаходяться в матеріалах справи та також досконало досліджені судом.

Судом встановлено, що під час службового розслідування було опитано як позивача, так і інших працівників поліції, які перебували на АЗК «ОККО» у ніч з 30.06.2024 по 01.07.2024. Факт надання позивачем пояснень в рамках проведення службового розслідування спростовує зазначене ним твердження в позовній заяві з приводу того, що він та інші поліцейські не могли належним чином захистити свої права, у тому числі скористуватися правом на правничу допомогу.

Зокрема, під час проведення службового розслідування старший сержант поліції ОСОБА_1 у своєму поясненні зазначив, що приблизно о 02.00 01.07.2024 наряд № 1202 прибув на АЗК «ОККО» за адресою: місто Харків, вулиця Зоряна, будинок № 2-А для відвідування вбиральні та купити води. Останній не знає чи ставив наряд № 1202 службове завдання на службовий планшетний пристрій у зв`язку з тим, що авторизованим користувачем в ІПНП був не він. Прибувши на місце події конфлікт між чоловіком та поліцейськими наряду № 1251, працівниками АЗК «ОККО» також співробітниками охорони вже відбувався. Конфлікт між усіма почав ОСОБА_7 . Останній висловлювався нецензурною лайкою в бік поліцейських, плюнув у поліцейського та кинув хот-догом. Фізичну силу старший сержант поліції ОСОБА_5 застосовував та рапорт про застосування фізичної сили написав. Як хтось ще з наряду № 1251 та № НОМЕР_2 застосовував фізичну силу відносно ОСОБА_6 опитаний не бачив. Старший сержант поліції ОСОБА_5 повідомив, що наносив тілесні ушкодження ОСОБА_2 не ціленаправлено і не розумів у яку саме частину тіла та додав, що перед застосуванням фізичної сили повідомив ОСОБА_6 про застосування фізичної сили. Опитаний вважає, що не порушував нормативно-правові акти та Закони України, якими керується Національна поліція України. Старший сержант поліції ОСОБА_5 підтвердив, що на відеозаписах з якими він ознайомлений членом дисциплінарної комісії, а саме лейтенантом поліції ОСОБА_8 зображений він також на відеозаписах зображені: склад наряду № 1251 та № 1202, співробітники АЗК «ОККО» та охоронці. Поліцейські намагалися припинити правопорушення розмовою з останнім. По прибуттю на місце події співробітників відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Харківській області ДПП старший сержант поліції ОСОБА_5 про ситуацію, яка виникла - повідомив. На місце події БЕШМД опитаний не викликав.

Також в рамках даного службового розслідування старший сержант поліції ОСОБА_5 повідомив, він хочк додати відеозапис на якому зображено те, що охоронці наносять тілесні ушкодження ОСОБА_9 . Даний відеозапис надіслано у додатку телеграм лейтенанту поліції ОСОБА_10 .

Вивченням відеозапису надісланого старшим сержантом поліції ОСОБА_5 у мобільному додатку: «Telegram» члену дисциплінарної комісії лейтенанту поліції ОСОБА_8 встановлено, що відеозапис загальною тривалістю 1 хвилину 14 секунд, на якому зображено як з мобільного телефону знімають монітор комп`ютера з відеозаписом де співробітник охорони перебуваючи на території АЗК «ОККО» підходить до ОСОБА_6 та розпиляє йому в обличчя ймовірно засіб споряджений речовинами сльозогінної та дратівної дії, ОСОБА_4 намагається відмахнутись рукою, але той все одно продовжує розпиляти, після чого валить ОСОБА_6 на підлогу спочатку вдарив його правого ногою затим починає наносити удари правою рукою по тілу. Через декілька секунд ОСОБА_4 намагався підійнятися з землі, але працівник охорони знову розпиляє на нього ймовірно речовину сльозогінної та дратівної дії, після чого починає зі спини хапати ОСОБА_6 під шию рукою та душитита у цей час придавлював двома руками ОСОБА_6 до землі. Однак, на відеозаписі не зображено дати та часу, тому коли це саме відбувалося встановити не вдалося за можливе.

Суд вказує, що частинами 1-2 статті 18 Статуту передбачено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

Позивача, як встановлено судом, не було позбавлено в жодних його правах, у нього було прийнято пояснення, досліджено наданий ним відеозапис, що стосується матеріалів справи, ознайомлено в матеріалами службового розслідування в повному обсязі, що підтверджується його власним підписом у листі - відповіді від 04.11.2024 № 12547/41/14/01-2024.

Під час службового розслідування було досліджено інформацію, яка міститься в ІПНП та встановлено, що о 00.30 01.07.2024 старшим сержантом поліції Думбадзе Р. відносно ОСОБА_11 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 70116 за статтею 185 КУпАП, який 31.07.2024 за вих, № 1868ГБ направлено до Київського районного суду міста Харкова для розгляду справи по суті.

На момент закінчення службового розслідування, вказану справу про адміністративне правопорушення розглянуто не було.

На момент розгляду справи, відповідно до постанови Київського районного суду міста Харкова по справі № 953/6305/24, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст. 185 КУпАГІ закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

В ході проведення службового розслідування також було отримано службову характеристику на старшого сержанта поліції ОСОБА_5 , надану командиром роти № 6 батальйону № З УПП в Харківській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_12 та встановлено, що ОСОБА_5 за період проходження служби зарекомендував себе, як незадовільно підготовлений працівник. Старший сержант поліції ОСОБА_5 не знає нормативно-правову базу, що регламентує діяльність Національної поліції України та не намагається дотримуватись її вимог. Зазвичай старший сержант поліції ОСОБА_5 намагається виконувати надані йому розпорядження безпосереднім керівником, але не завжди розуміє завдання, які стоять перед поліцією у справі боротьби зі злочинністю та правопорушеннями, а також розпочату роботу не завжди доводить до завершення. Старший сержант поліції ОСОБА_5 не готовий працювати у складних умовах, ніколи не поступається власними інтересами. В повсякденній роботі не виявляє принциповість та адекватність в оцінюванні ситуацій, морально .не стійкий. У побуті старший сержант поліції ОСОБА_5 не скромний, але в стосунках з громадянами намагається бути ввічливим, коректним та тактовним. Також старший сержант, поліції ОСОБА_5 фізично розвинутий та володіє вогнепальною зброєю задовільно, в стройовому відношенні підтягнутий, критику на свою адресу сприймає болісно, службою в поліції не дорожить. Державною мовою володіє задовільно.

З посадовою інструкцією поліцейського УПП в Харківській області ДПП, затвердженою наказом Департаменту патрульної поліції від 22,11.2018 .№ 5217 старший сержант поліції Думбадзе Р, ознайомлений під особистий підпис 23.05.2023.

Суд зазначає, що відповідно до підпунктів 1, 6, 7, 10 пункту 3.1 розділу III посадової інструкції поліцейського, поліцейський поліції під час несення служби зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність патрульної поліції та Присяги поліцейського; поважати і дотримуватись прав та свобод людини і громадянина, обмежувати їх лише у спосіб та у випадках, що встановлені законом; під час спілкування з громадянами дотримуватися правил поведінки та професійної етики; професійно виконувати свої службові обов`язки і накази керівництва, постійно і наполегливо самовдосконалюватись, підвищувати рівень довіри суспільства до поліції.

Згідно зв статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінет' Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої етапі 11 Закону України «Про Національну поліцію», рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.

Пункти 1, 2, 3, 4, 6, 7 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України вказують, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини.

Відповідно до положень частини першої статті 17 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейським є громадянин України, який склав Присягу' поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Пунктами 1, 2, 3 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, п: Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних обов`язків, наказів керівництва, поважати і не порушувати прав і свобод Людини.

Відповідно до частин 4,5 статті 29 Закону України «Про Національну поліцію», обраний поліцейський захід є необхідним, якщо для виконання повноважень поліції неможливо застосувати інший захід або його застосування буде неефективним, а також якщо такий захід заподіє найменшу шкоду як адресату заходу, так і іншим особам. Застосований поліцейський захід є пропорційним, якщо шкода, заподіяна охоронюваним законом правам і свободам людини або інтересам суспільства чи держави, не перевищує блага, для захисту якого він застосований, або створеної загрози заподіяння шкоди.

Згідно з частиною першою, другою, третьою та четвертою статті 43 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний заздалегідь попередити особу про застосування фізичної сили, спеціальних засобів і вогнепальної зброї і надати їй достатньо часу для виконання законної вимоги поліцейського, крім випадку, коли зволікання може спричинити посягання на життя і здоров`я особи чи та/або поліцейського або інші тяжкі наслідки, або в ситуації, що склалася, таке попередження є невиправданим або неможливим. Попередження може бути зроблено голосом, а за значної відстані або звернення до великої групи людей - через гучномовні установки, підсилювачі звуку. Вид та інтенсивність застосування заходів примусу визначаються з урахуванням конкретної ситуації, характеру правопорушення та індивідуальних особливостей особи, яка вчинила правопорушення. Поліцейські зобов`язані надавати невідкладну медичну допомогу особам, які постраждали в результаті застосування заходів примусу.

Відповідно до пункту 4 та 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справі України від 18.12.2018 №. 1026 (далі Інструкція № 1026), під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Підпунктом 2 пункту 1 розділу VII Інструкції № 1026 визначено, що під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб.

Згідно до пункту 2 розділу VII Інструкції № 1026, поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї Інструкції.

Судом також встановлено, що 06.09.2023 на нараді керівництва Національної поліції України під головуванням голови Національної поліції України генерала поліції третього рангу ОСОБА_13 наголошено про неухильне дотримання підпорядкованим особовим складом нормативних вимог щодо використання бодікамер, їх розміщення на однострої у визначених місцях та використання під час несення служби.

Ознайомлення особового складу УПП в Харківській області ДПП зі змістом протоколу від 06.09.2023 № 34 відбулось шляхом проставлення особистих підписів у аркуші ознайомлення. Серед зазначених підписів наявний також і підпис старшого сержанта поліції ОСОБА_5 (28.09.2023).

Таким чином,суд робить висновок, що в ході вивчення причин та умов, які призвели до вчинення порушення службової дисципліни в частині нездійснення безперервної відеофіксації за допомогою портативних відеореєстраторів старшим сержантом поліції ОСОБА_5 встановлено, що керівництвом УПП в Харківській області ДПП достатньо вживалося практичних заходів з проведення профілактичної роботи зі зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими дисциплінарних правопорушень.

Згідно з частиною першою статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» визначає, що особа, яка вступає на службу в поліцію, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Тобто, працівник поліції має бути зразком в дотриманні дисципліни і законності. Чітко усвідомлювати, що його статус передбачає особисту відповідальність перед державою і суспільством.

Суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 07.03.2019 справа Же 819/736/18 (пункт № 60) встановив, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Зі змісту Присяги, яку складає поліцейський при вступі на службу, можна зробити висновок що при її складанні поліцейський бере на себе моральні зобов`язання, які для нього набувають юридичного значення, тобто недотримання таких зобов`язань може вважатись порушенням Присяги, що своєю чергою призводить до звільнення зі служби.

Така позиція узгоджується із позицією Верховного Суду України, у постанові від 20.06,2018 у справі Же 813/4074/16 якого зазначено, що зі змісту присяги поліцейського, яку він складає при вступі на службу в поліції, можна зробити висновок що поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком . чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції., законів України та Дисциплінарного статуту.

Тобто, поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості.

Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Судом встановлено, що під час службового розслідування дисциплінарна комісія самостійно надає оцінку допустимості, належності та обґрунтованості наявним у матеріалах службового розслідування доказам, встановлює в діях поліцейського ознаки дисциплінарного проступку і приймає рішення про необхідність притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до ч. ч. З, 8, 9,10 ст. 19 Статуту, під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення. У разі вчинення дисциплінарного проступку кількома поліцейськими дисциплінарне стягнення застосовується до кожного окремо.

Дисциплінарною комісією у відповідності до вищезазначених вимог Статуту враховано характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. В даному випадку тяжкість вчинення дисциплінарного проступку повністю відповідає виду обраного дисциплінарного стягнення.

Згідно ст. 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

За порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту).

Згідно ст.13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно з п. 6 ч, 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Враховуючи вищевказане, застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції є правомірним і пропорційнім, Відповідач при прийнятті оскаржуваних наказів діяв на підставі, .в-межах повноважень тау спосіб, що встановлений законом, добросовісно та розсудливо, з урахуванням всіх обставин справи, а тому відсутні підстави для визнання протиправними та скасування спірних наказів.

Суд вважає за необхідним вказати, що оскільки позовні вимоги про поновлення Позивача на посаді та зобов`язання виплати грошового забезпечення за час вимушеного прогулу є похідними від вимог про скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби, які є законними та такими, що відповідають критеріям, встановленим частиною 2 статті 2 КАС України, тому підстави для їх задоволення також відсутні.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243 - 246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції (вул. Федора Ернста, буд. 3,м. Київ,03048, ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кухар М.Д.