Справа № 420/10767/24
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2025-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 25 січня 2024 року № 98 щодо відмови ОСОБА_1 у переході з пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу", призначення, перерахунок та виплату з 19 січня 2024 року пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993р. № 3723-ХІІ у розмірі 60% від заробітної плати, з урахуванням виплат, зазначених у Довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 05 січня 2023 року № 1500-0602-8/3264 та Довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 05.01.2024 р. № 1500-0602-8/3264, з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 19 січня 2024 року вона звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з заявою про перехід з пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу". Рішенням ГУ ПФУ в Одеській області від 25 січня 2024 року № 98 було відмовлено позивачу у задоволенні цієї заяви, з посиланням на відсутність двадцятирічного стажу роботи на посадах державної служби станом на 01 травня 2016 року.

Позивач вважає таке рішення відповідача протиправним.

Позивач посилається на свою трудову книжку серії НОМЕР_1 , в якій вказано, що вона з 09 серпня 1996р. по 31 березня 2017 року займала посади, віднесені до посад державної служби, в органах Пенсійного фонду України. Також позивач посилається на довідку ГУ ПФУ в Одеській області від 31 січня 2024р., в якій підтверджується стаж державної служби позивача 20 років 7 місяців.

Позивач вказує, що згідно п. 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого ПКМУ № 622 від 14.09.2006р., пенсія державним службовцям призначається з дати звернення в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати.

Ухвалою судді від 15.04.2024 року відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами. Також судом ухвалено про витребування від відповідача належним чином засвідчених копій пенсійної справи позивача для долучення до матеріалів справи.

29.04.2024р. від відповідача судом отримані витребувані документи

06.05.2024р. від відповідача судом отриманий відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач не погоджується з заявленими вимогами, просить у позові відмовити з таких підстав. Відповідач вказує, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та 19.01.2024р. звернулась з заявою про перехід з пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу".

Рішенням ГУ ПФУ в Одеській області від 25 січня 2024 року № 98 було відмовлено позивачу у переході з пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу", у зв`язку з відсутністю двадцятирічного стажу роботи на посадах державної служби станом на 01 травня 2016 року.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянкою України, що підтверджується паспортом НОМЕР_2 (а.с. 32-35).

Позивач з 09 серпня 1996 року по 31 березня 2017 року обіймала посади, віднесені до посад державної служби, в органах Пенсійного фонду України, що підтверджує трудова книжка серії НОМЕР_1 (а.с. 42-46).

Згідно довідки ГУ ПФУ в Одеській області від 31 січня 2024р., позивач працювала в органах Пенсійного фонду України з 09.08.1996р. по 31.03.2017р. На дату звільнення позивач мала шостий ранг державного службовця, стаж державної служби складав 20 років 7 місяців (а.с. 14)

Позивач 19 січня 2024 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з заявою про перехід з пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу" (а.с. 58-59).

Рішенням ГУ ПФУ в Одеській області від 25 січня 2024 року № 98 було відмовлено позивачу у переході з пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу", посилаючись на відсутність двадцятирічного стажу роботи на посадах державної служби станом на 01 травня 2016 року (а.с.15)

Згідно приписів статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Закон України від 09.07.2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV передбачений порядок переведення з одного виду пенсії, передбаченої цим Законом, на інший. Зокрема, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України «Про державну службу» (далі Закон №889-VIII), який набрав чинності 01.05.2016 року.

Статтею 90 Закону №889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

До 01.05.2016 року діяло законодавство у сфері державної служби, яке передбачало право державного службовця на призначення пенсії на умовах, визначених статтею 37 Закону України?«Про державну службу» № 3723-XII (далі - Закон № 3723-VIII).

Згідно з частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України?"Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення?Закону № 889-VIII з 01.05.2016 року втратив чинність Закон № 3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Пунктом 10 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення? №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України?«Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Також, згідно з пунктом 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення?Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України?»Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України?»Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01.05.2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, статтею 37 Закону №3723-ХІІ передбачено додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Аналізуючи зазначені вище норми законодавства, суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження в особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ і розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення? Закону №889-VIII щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Такі ж висновки щодо застосування норм права неодноразово висловлювалися Верховним Судом, зокрема, у постановах від 03.07.2018 року у справі № 265/3709/17, від 19.03.2019 року у справі №357/1457/17, від 01.04.2020 року у справі №607/9429/17.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.02.2024 року позивач звернулася до відповідача із заявою про перехід на пенсію державного службовця відповідно до Закону №889-VIII. На момент звернення із даною заявою позивач отримував пенсію за віком за нормами Закону №1058-IV.

Згідно записів в трудовій книжці НОМЕР_1 (а.с. 42-46) позивач з 09 серпня 1996р. по 31 березня 2017 року займала посади, віднесені до посад державної служби, в органах Пенсійного фонду України.

Згідно довідки ГУ ПФУ в Одеській області від 31 січня 2024р. (а.с. 14), позивач працювала в органах Пенсійного фонду України з 09.08.1996р. по 31.03.2017р. На дату звільнення позивач мала шостий ранг державного службовця, стаж державної служби складав 20 років 7 місяців.

Посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби було визначено Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року № 283 (далі - Порядок № 283), який був чинний на час проходження позивачем служби в період по 01.05.2016 року.

Таким чином, відповідно до пункту 1 частини 2 статті 46 Закону №889-VIII час перебування на посаді державної служби відповідно до цього Закону, входить до стажу державної служби.

Враховуючи наведене, періоди роботи позивача з 09 серпня 1996р. по 31 березня 2017 року, тобто час роботи позивачем на державних посадах в органах Пенсійного фонду України, підлягає зарахуванню до стажу державної служби в силу наведених вище законодавчих вимог.

Отже, на дату набрання чинності Законом №889-VIII (01.05.2016 року) позивач мала 19 років 8 місяців 23 дні стажу державної служби.

Крім того, на дату звернення позивача із заявою про перехід із пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону №1058-IV, на пенсію державного службовця позивач мав 20 років 7 місяців стажу державної служби, їй виповнилося 60 років, тобто виконана умова щодо віку, та позивач має загальний страховий стаж 36 років 5 місяців 13 дні, тобто умова щодо наявності відповідного страхового стажу теж виконана.

Таким чином, позивач має право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ і розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення?Закону № 889-VIII, оскільки вимоги зазначеної статті щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби виконані.

За таких обставин, рішення відповідача від 25 січня 2024 року № 98 (а.с.15), яким було відмовлено позивачу у переході з пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу", є безпідставним та необґрунтованим, а тому підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про визначення розміру пенсії на підставі довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 05 січня 2024 року № 1500-0602-8/3264 (а.с. 12) та Довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 05.01.2024 р. № 1500-0602-8/3264 (а.с. 13), з урахуванням раніше виплачених сум пенсії, суд зазначає наступне.

Так, позивач на час звернення за призначенням пенсії не займала посаду державної служби, тому з урахуванням положень ст.37 Закону №3723-ХІІ розмір пенсії позивача підлягає обчисленню із заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, пенсія позивача підлягає обчисленню у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного у довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 05 січня 2024 року № 1500-0602-8/3264 та довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 05.01.2024 р. № 1500-0602-8/3264

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 27.01.2023 року у справі №340/4184/21 та узгоджуються з висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постанові від 13.02.2019 року у справі №822/524/18.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які б свідчили, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 25 січня 2024 року № 98 прийняте відповідно до норм законодавства, з урахуванням усіх обставин справи.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають повному задоволенню.

Задовольняючи позов, відповідно до ч.1 ст.139 КАС України суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 139, 241-246, 293 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ) - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 25 січня 2024 року № 98 щодо відмови ОСОБА_1 у переході з пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу", призначення, перерахунок та виплату з 19 січня 2024 року пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993р. № 3723-ХІІ у розмірі 60% від заробітної плати, з урахуванням виплат, зазначених у Довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 05 січня 2024 року № 1500-0602-8/3264 та Довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 05.01.2024 р. № 1500-0602-8/3264, з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1211, 20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Андрухів