Справа № 520/32315/24
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2025-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

28 січня 2025 року Справа № 520/32315/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду - Полях Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (61057м. Харків, вул. Г.Сковороди, 46, РНОКПП 0) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулася позивач з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати:

- податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 20.07.2023 №0-2033-UA0028556;

- податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 26.06.2024 №1-2033-UA0028556;

- податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 28.06.2024 №1-2033-UA0028556.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.11.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

26.12.2024 до суду надійшла заява представника відповідача, в якій він просив залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області в частині позовної вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20.07.2023 №0-2033-UA0028556, яким визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2021 рік на суму 27762,00 грн.

Ухвалою від 14.01.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (61057м. Харків, вул. Г.Сковороди, 46, РНОКПП 0) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень в частині позовної вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20.07.2023 №0-2033-UA0028556, яким визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2021 рік на суму 27762,00 грн. - залишено без руху.

Надано позивачу термін десять днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду:

- заяви про поновлення строку звернення до суду з даним позовом в частині позовної вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20.07.2023 №0-2033-UA0028556, яким визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2021 рік на суму 27762,00 грн., вказавши підстави для поновлення строку;

- належним чином завірених доказів, які б підтверджували наявність непереборних та об`єктивних перешкод, труднощів, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання позову.

21.01.2025 до суду надійшла заява позивача, в якій заявник просила:

- визнати причини пропуску поважним та поновити строк на судове оскарження податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 20.07.2023 №0-2033-UA0028556.

В обґрунтування заяви зазначено, що позивач має двох неповнолітніх дітей, яка через військовий стан була змушена вивезти їх із міста Харкова. З 08.03.2022 і до цього часу позивач перебуває за кордоном. Через вказані обставини позивач не має можливості вчасно отримувати поштову кореспонденцію за зареєстрованою в Україні адресою місця проживання. Крім того, листи та інша кореспонденція направлялась контролюючим органом на адресу АДРЕСА_2 , яка не є місцем реєстрації позивача. Вказані обставини, як зазначає позивач, призвели до того, що кореспонденція, яка направлялась відповідачем, нею не була отримана вчасно, або взагалі не отримана. Про зміну місця проживання позивач повідомляла Державну податкову інспекцію у м. Харкові у встановленому законом порядку. З 13.02.2020 і по теперішній час року позивач зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 , про що свідчить довідка про місце реєстрації проживання особи за відомостями департаменту реєстрації Харківської міської ради.

Крім того, у березні 2024 року позивач зверталась за правничою допомогою та 18.10.2024 адвокатом через електронний суд до Харківського окружного адміністративного суду було подано адміністративний позов про оскарження спірних податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2024 року по справі №520/29018/24 позовну заяву було повернуто, у зв`язку з тим, що адвокатом Тарасенко Ольгою Миколаївною надано копію ордеру серії ХВ №1873/171024 від 17.10.2024, який є ордером старого зразка, форма якого діяла до 01.01.2022. Натомість, його використання з 01.01.2022 не є дозволеним, так як єдиною формою ордера є та, яка згенерована на офіційному веб-сайті НААУ та відповідає зразку згідно з Додатком 1 до Положення № 41.

Через вказані обставини, 23.11.2024 позивач самостійно зареєструвалась в підсистемі «Електронний суд», що підтверджується відповіддю №6189798 про наявність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС, підготувала документи, сплатила судовий збір та 25.11.2024 подала новий адміністративний позов.

Крім того, позивач просила звернути увагу на те, що відповідно до положень чинного ПК України, податкове повідомлення-рішення про сплату податку за 2021 рік ГУ ДПС у Харківській області слід було направити до 1 липня 2022 року. Але вказане рішення відповідачем було прийнято 20.07.2023, а фактично направлено на початку 2024 року.

З огляду на викладені обставини, позивач просила задовольнити клопотання про поновлення строку звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Дослідивши заяву позивача, наявні у матеріалах справи докази, суд зазначає наступне.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Приписами статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України гарантовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Процесуальна природа та призначення строків звернення до суду зумовлюють при вирішенні питання їх застосування до спірних правовідносин необхідність звертати увагу не лише на визначені в нормативних приписах відповідних статей загальні темпоральні характеристики умов реалізації права на судовий захист - строк звернення та момент обчислення його початку, але й природу спірних правовідносин щодо захисту прав, свобод та інтересів, у яких особа звертається до суду.

Визначення строку звернення до адміністративного суду в системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Загальні норми процедури судового оскарження в рамках розгляду публічно-правових спорів регулюються Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Так, положеннями частини першої статті 122 КАС України унормовано, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до пункту 56.1 статті 56 Податкового кодексу України (далі - ПК України) рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з пунктом 56.18 статті 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

У разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті (пункт 56.19 статті 56 ПК України).

У постанові від 26 листопада 2020 року у справі № 500/2486/19 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду сформулював правовий висновок, відповідно до якого норма пункту 56.18 статті 56 ПК України не визначає процесуального строку звернення до суду і, відповідно, не є спеціальною щодо норми пункту 56.19 статті 56 ПК України. Водночас норма пункту 56.19 статті 56 ПК України є спеціальною щодо норми частини четвертої статті 122 КАС України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України). Вона встановлює строк для їх оскарження протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Відповідно до підпункту 56.17.3 пункту 56.17 статті 56 ПК України процедура адміністративного оскарження закінчується днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Отже, для правильного обчислення строку звернення до суду необхідно коректно визначити дату, з якої потрібно розпочинати відлік зазначеного строку. Положення пункту 56.19 статті 56 ПК України у взаємозв`язку з підпунктом 56.17.3 пункту 56.17 цієї статті пов`язують початок строку оскарження податкового повідомлення-рішення, у випадку застосування процедури адміністративного оскарження, з днем отримання платником податків рішення за результатами розгляду скарги.

Відповідно, за такого правового регулювання позивач має право на оскарження податкового повідомлення-рішення у місячний строк, який розпочинається на наступний день після отримання рішення за результатами процедури адміністративного оскарження.

Суд звертає увагу на юридичну конструкцію статті 122 КАС України, де частина перша статті цієї статті є найбільш загальною по відношенню до змісту усіх наступних. Вона взагалі не визначає жодних конкретних строків звернення та не визначає порядок обчислення таких строків, а лише декларує можливу альтернативність джерел закріплення таких строків.

Саме зазначена норма допускає у цьому випадку використання положень ПК України, норми пункту 56.19 статті 56 якого, відповідно до наведеного вище обґрунтування, визначені як спеціальні та пріоритетні у застосуванні при визначенні та обчисленні строків звернення до суду.

Згідно з частиною другою статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, порядок визначення дати початку обчислення строку (від дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушене право) зазначена норма визначає тільки для строку звернення у шість місяців, тоді як у спірному випадку була застосоване альтернативне джерело закріплення строків звернення до суду на підставі частини першої статті 122 КАС України, в якій не йдеться ні про порядок обчислення строків взагалі, ні про те, що строк може розпочинатися з моменту, коли особа могла дізнатися про порушення своїх прав.

Таким чином, положення пункту 56.19 статті 56 ПК України у спірному випадку мають застосовуватися при обчисленні строку звернення до суду як у контексті тривалості такого строку, так і у питанні визначення дати початку його обчислення.

Як вже зазначалося вище, пункт 56.19 статті 56 ПК України передбачає, що за умови досудового вирішення спору датою початку обчислення строку оскарження податкового повідомлення-рішення є день закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Суд акцентує увагу на тому, що зазначена норма не передбачає жодної альтернативи у питанні визначення дати початку обчислення строку звернення до суду, яка б дозволяла суду при перевірці дотримання позивачем строку звернення до суду застосовувати інші підходи для такого обчислення, зокрема визначити дату початку строку з моменту, коли особа знала або мала дізнатися про ухвалення рішення за результатами розгляду скарги, але фактично його не отримала.

Отже, у спірному випадку дату початку строку звернення до суду необхідно визначати за правилами пункту 56.19 статті 56 ПК України у взаємозв`язку з підпунктом 56.17.3 пункту 56.17 цієї статті, а саме з наступного дня після отримання платником податків рішення за результатами розгляду скарги.

Суд наголошує, що у цих правовідносинах при визначенні дати, з якої починається обчислюватися строк звернення до суду відповідно до пункту 56.19 статті 56 ПК України юридичне значення має лише дата отримання платником податків рішення за результатами процедури адміністративного оскарження, а використання для цієї мети альтернативних подій та обставин зазначеною нормою не допускається.

Суд зазначає, що дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

У заяві про залишення позову без розгляду представник відповідача посилається на те, що поштове відправлення (ППР від 20.07.2023 №0-2033-UA0028556 за 2021 рік у сумі 27762,00 грн) повернуто до ГУ ДПС 01.09.2023 з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання», про що свідчить зворотнє повідомлення зі штампом Укрпошти 01.09.2023.

Так, відповідач вважає, що вищезазначене ППР вважається врученими позивачеві належним чином саме 01.09.2023.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, позивачем було оскаржено вказане податкове повідомлення-рішення та листом ДПС України від 19.09.2024 позивача повідомлено, що скаргу на ППР ГУ ДПС у Харківській області від 20.07.2023 №0-2033-UA0028556 залишено без розгляду.

У цій справі процедура адміністративного оскарження повинна була закінчитися днем отримання позивачем листа ДПС України за результатами розгляду скарги (підпункт 56.17.3 пункту 56.17 статті 56 ПК України) від 19.09.2024.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували саме дату отримання позивачем рішення ДПС України за результатами розгляду її скарги на податкове повідомлення-рішення від 20.07.2023 №0-2033-UA0028556.

Таким чином, відповідачем до суду не надано доказів на підтвердження беззаперечного факту отримання позивачем рішення за результатами процедури адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення від 20.07.2023 №0-2033-UA0028556, а використання для цієї мети альтернативних подій та обставин нормами чинного податкового законодавства не передбачено.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

У § 36 рішення у справі «Bellet v. France» від 04 грудня 1955 року, заява № 23805/94, ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97 проти України» від 21 жовтня 2010 року).

За правилами ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи, що відповідачем до суду не надано доказів на підтвердження дати, коли позивачем отримано рішення ДПС України за результатами розгляду скарги на оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 20.07.2023 №0-2033-UA0028556, пропущений позивачем строк є незначним та, зважаючи на обставини, повідомлені позивачем, які не свідчать про зловживання особою своїми процесуальними правами або ж про ігнорування правових норм, якими запроваджено термін на звернення особою за судовим захистом, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання поважними причин пропуску позивачем строку звернення до суду з даним адміністративним позовом та поновлення вказаного строку.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви відповідача від 26.12.2024 про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області в частині позовної вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20.07.2023 №0-2033-UA0028556, яким визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2021 рік на суму 27762,00 грн.

Згідно п.14, 15 ст. 171 КАС України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 122, 171, 241-243, 248, 256 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Головного управління ДПС у Харківській області (61057м. Харків, вул. Г.Сковороди, 46, РНОКПП 0) про залишення позову без розгляду відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду з позовом задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень (в частині позовної вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20.07.2023 №0-2033-UA0028556, яким визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2021 рік на суму 27762,00 грн.

Продовжити розгляд справи №520/32315/24.

Копії даної ухвали направити особам, які беруть участь у справі.

Сповістити осіб, які беруть участь у справі, що інформація по даній справі може бути отримана на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, а саме: http://adm.hr.court.gov.ua/sud2070/.

Роз`яснити учасникам справи процесуальні права і обов`язки, що передбачені статтями 44, 45, 47, 60, КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Полях Н.А.