Справа № 320/34255/24
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2025-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "ТРАНСЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ" до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року Приватне підприємство "ТРАНСЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ" звернулося до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Київській області про відповідність/ невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 21.06.2024 №27349;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Київській області виключити Приватне підприємство "ТРАНСЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ" з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління ДПС у Київській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 21.06.2024 №27349 про відповідність Приватного підприємства "ТРАНСЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ" (ідентифікаційний код 44786357) критеріям ризиковості платника податку.

Зобов`язано Головне управління ДПС у Київській області виключити Приватне підприємство "ТРАНСЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ" (ідентифікаційний код 44786357) з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, Головне управління Державної податкової служби у Київській області подало апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги наголошує, що ГУ ДПС у Київській області, будучи контролюючим податковим органом та здійснюючи моніторинг реальності здійснення господарських операцій, виявлено ризик порушення норм податкового законодавства з боку позивача, оскільки останнім не надано обґрунтованих доводів щодо порушення його прав та законних інтересів зі сторони органів податкової служби, що свідчить про необґрунтованість позовних вимог.

На думку апелянта, віднесення особи до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості, без прийняття рішення про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригувань не порушує права та інтереси позивача, оскільки не породжує правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин.

Апелянт зазначає, що у ході проведеного аналізу баз даних, встановлено наявність ймовірно ризикових операцій ПП «ТРАНСЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ» по взаємовідносинах з відповідними контрагентами постачальниками/покупцями, у зв`язку з чим, податковим органом правомірно прийнято спірне рішення.

Також апелянт зазначає, що заявлений позивачем спосіб захисту щодо зобов`язання ГУ ДПС у Київській області виключити ПП «ТРАНСЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ» з переліку ризикових платників податків, суперечить Порядку зупинення, визначеному законодавством та є втручанням у дискреційні повноваження податкового органу, а тому не може бути застосований судом, оскільки у цьому випадку суд буде перебирати функцію органу ДПС щодо зібрання, опрацювання та контролю за своєчасністю та достовірністю сплати коштів до бюджету.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "ТРАНСЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ" до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Позивач відзив на апеляційну скаргу до суду не подав.

Після надходження матеріалів справи до суду, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Приватне підприємство "ТРАНСЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ" (ідентифікаційний код 44786357, місцезнаходження: 07405, Київська обл., Броварський р-н., м.Бровари, вул.Київська, буд.261-А, корп.76, офіс 1) 04.07.2022 зареєстровано в якості юридичної особи, що підтверджується виписками з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до витягу з реєстру платників податків на додану вартість позивач з 30.09.2022 зареєстрований як платник податку на додану вартість.

15.12.2023 Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Київській області прийнято рішення №55040 про відповідність ПП "ТРАНСЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ" критеріям ризиковості платника податку (пункт 8 Критеріїв - встановлено наявність ризикових операцій).

Так, у рішенні вказано коди податкової інформації, яка є підставою для прийняття рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості:

- код 13- придбання товарів (послуг) у платника (ів) податку, щодо якого (их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку;

- код 12 - постачання товарів (послуг) платнику (ам) податку, щодо якого (их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку.

У розділі інформація, за якою встановлена відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку вказано :

- господарські операції з придбання: за період з 20.03.2023 по 15.09.2023 з ТОВ "Перша Подільська енергетична компанія" (), з 01.05.2023 по 30.10.2023 з ПП "Чернігівнафтопродукт" (), з 01.05.2023 по 30.10.2023 з ТОВ "Алекспром" (), з 26.05.2023 по 22.11.2023 з ТОВ "Хімпродукт-21" ();

- господарські операції з постачання: за період з 01.05.2023 по 30.10.2023 з ПП "Агроспецтранс" () та з 26.05.2023 по 22.11.2023 з ПП "Сівер-Нафта" ().

З матеріалів справи вбачається, що позивач направив до контролюючого органу письмові пояснення з додатками.

За результатами розгляду вказаних пояснень 21.06.2024 Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Київській області прийнято рішення №27349 про відповідність ПП "ТРАНСЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ" критеріям ризиковості платника податку (пункт 8 Критеріїв - встановлено наявність ризикових операцій).

Так, у рішенні вказано коди податкової інформації, яка є підставою для прийняття рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості:

- код 13- придбання товарів (послуг) у платника (ів) податку, щодо якого (их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку;

- код 12 - постачання товарів (послуг) платнику (ам) податку, щодо якого (их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку.

У розділі інформація, за якою встановлена відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку вказано:

- господарські операції з придбання: за період з 20.03.2023 по 15.09.2023 з ТОВ "Перша Подільська енергетична компанія" (), з 01.05.2023 по 30.10.2023 з ПП "Чернігівнафтопродукт" (), з 01.05.2023 по 30.10.2023 з ТОВ "Алекспром" (), з 26.05.2023 по 22.11.2023 з ТОВ "Хімпродукт-21" ();

- господарські операції з постачання: за період з 01.05.2023 по 30.10.2023 з ПП "Агроспецтранс" () та з 26.05.2023 по 22.11.2023 з ПП "Сівер-Нафта" ().

У вказаному рішенні зазначено про ненадання позивачем документів, які можуть свідчити про невідповідність критеріям ризиковості платника податку: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг; договір з додатками до нього; первинні документи щодо транспортування; рахунки-фактури/інвойси; акт приймання-передачі товарів (робіт, послуг); накладна; розрахунковий документ; банківська виписка з особових рахунків.

Не погоджуючись з правомірністю прийнятих відповідачем спірного рішення, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив та зазначив, що рішення про віднесення платника податків до ризикових порушує його права та може бути предметом судового розгляду.

Також суд першої інстанції вказав, що всупереч наданих позивачем документів податковий орган безпідставно відніс позивача до ризикових платників податків, адже здійснення господарських операцій підтверджується первинними документами, а доказів існування податкової інформації, яка свідчить про ризиковий характер діяльності позивача, відповідачем не доведено.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що оскільки відповідач неправомірно включив позивача до переліку ризикових платників податку, то необхідне зобов`язати Головне управління ДПС у Київській області виключити Приватне підприємство "ТРАНСЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ" (ідентифікаційний код 44786357) з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів, визначений Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі - Порядок №1165, в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пунктом 5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Додатком 1 до Порядку №1165 визначено критерії ризиковості платника податку на додану вартість. Зокрема, п. 8 Додатку 1 передбачено, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Довідник кодів податкової інформації, що стала підставою для розгляду питання про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, визначається ДПС та затверджується відповідним наказом, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті ДПС.

Пунктом 6 Порядку №1165 визначено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/ розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).

У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

У разі відповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку згідно з пунктом 8 додатка 1 у відповідних полях рішення зазначаються детальна інформація, за якою встановлено відповідність критеріям ризиковості платника податку, тип операції (придбання/постачання), період здійснення господарської операції, код згідно з УКТЗЕД/Державним класифікатором/умовним кодом товару, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції, дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

У рішенні про відповідність платника податку вимогам пункту 8 додатка 1 комісія регіонального рівня зазначає наявну інформацію, що свідчить про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, виявлену під час моніторингу господарських операцій, відображених у податкових накладних/розрахунках коригування, поданих для реєстрації в Реєстрі, у тому числі податкових накладних/розрахунках коригування, реєстрацію яких зупинено.

При цьому не може бути підставою для розгляду питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку згідно з пунктом 8 додатка 1 операція, відображена у податковій накладній/розрахунку коригування, дата реєстрації якої/якого у Реєстрі припадає на період, що перевищує 180 днів до дати прийняття рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку.

У разі отримання рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку платник податку має право подати на розгляд комісії регіонального рівня інформацію та копії відповідних документів, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом дев`ятим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4).

Інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронні довірчі послуги" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.

Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством;

інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.

За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття (додаток 4).

Якщо за результатами розгляду інформації та копій документів, що свідчать про невідповідність платника податку вимогам пункту 8 додатка 1, комісією регіонального рівня прийнято рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, в такому рішенні зазначається:

актуальна інформація щодо податкової інформації, що стала підставою для розгляду питання про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, та ризикових операцій, відображених у попередньому рішенні про відповідність критеріям ризиковості платника податку. До такої інформації не застосовуються вимоги абзацу дев`ятого цього пункту;

інформація щодо операцій, відображених у податковій накладній/розрахунку коригування, дата подання для реєстрації в Реєстрі яких не раніше 180 днів до дати прийняття попереднього рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку. До такої інформації не застосовуються вимоги абзацу дев`ятого цього пункту.

У разі прийняття комісією регіонального рівня рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку за результатами розгляду інформації та копій документів, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, попереднє рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку втрачає чинність.

У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом дев`ятим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4).

У рішенні про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (додаток 4) за результатами розгляду інформації та копій документів, надісланих відповідно до абзацу восьмого цього пункту, комісія регіонального рівня у відповідних полях рішення зазначає детальну інформацію, за якою встановлено відповідність критеріям ризиковості платника податку, зазначає/обирає з переліку документ/документи, не наданий/не надані платником податку, який може/які можуть свідчити про невідповідність критеріям ризиковості платника податку.

Рішення про відповідність/невідповідність критеріям ризиковості платника податку набирає чинності у день засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.

Відповідно до пункту 25 Порядку №1165 комісії центрального рівня приймає рішення про неврахування таблиці даних платника податку, розглядає скарги на рішення комісій регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, скарги на рішення комісій регіонального рівня про неврахування таблиці даних платника податку та скарги на рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Пунктом 27 Порядку №1165 визначено, що комісія контролюючого органу в своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України і постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції України, Податкового кодексу України та законів, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства, а також цим Порядком.

Рішення комісії контролюючого органу приймається шляхом відкритого голосування.

Рішення комісії контролюючого органу приймається більшістю голосів присутніх на засіданні членів такої комісії.

Під час засідання секретарем комісії контролюючого органу ведеться протокол, в якому фіксуються прийняті рішення та надані доручення (абз.5,6 та 8 пункту 40 Порядку №1165).

Так, з метою реалізації вимог абзацу другого пункту 8 додатка 1 до Порядку №1165 наказом Державної податкової служби України від 11.01.2023 №17 затверджено довідник кодів податкової інформації, яка є підставою для прийняття рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, зокрема:

12 - постачання товарів (послуг) платнику(ам) податку, щодо якого(их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку;

13 - придбання товарів (послуг) у платника(ів) податку, щодо якого(их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку.

Додатком №4 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджено бланк рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, у якому зазначено, що рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Отже, право на оскарження в судовому порядку рішення про відповідність/ невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника випливає з норм пункту 6 Порядку №1165, за якими у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Тобто, Порядок №1165, який є чинним та діяв під час прийняття спірного рішення прямо передбачає можливість оскарження рішень про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості.

Зокрема, такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 05.01.2021 у справі №640/11321/20 та від 16.02.2021 у справі №280/3235/20.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (частина друга статті 2 КАС України).

Верховний Суд у вказаній постанові від 05.01.2021 у справі №640/11321/20 зазначив, що при вирішенні спорів такої категорії суди попередніх інстанцій з огляду на правове регулювання характер цих відносин мають досліджувати і надавати оцінку змісту оскаржуваного рішення, змісту протоколу засідання комісій та наданих податковим органом документів, порядку прийняття рішення та повноваженням комісії контролюючого органу.

Верховний Суд у постанові від 22.07.2021 по справі №520/480/20 вказав, що саме лише посилання контролюючого органу про те, що аналіз діяльності товариства свідчить про наявність ризиків маніпулювання показниками податкової звітності та даними Єдиного реєстру податкових накладних, а також мінімізації платежів до бюджету, без належного обґрунтування і документального підтвердження, не може свідчити про відповідність рішення критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень і закріплені у частині другій статті 2 КАС України.

Головне управління ДПС у Київській області у спірному рішенні від 21.06.2024 №27349 зазначило про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Так, у спірному рішенні вказано коди податкової інформації, яка є підставою для прийняття рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості:

- код 12 - постачання товарів (послуг) платнику (ам) податку, щодо якого (их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку;

- код 13 - придбання товарів (послуг) у платника (ів) податку, щодо якого (их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку.

У розділі інформація, за якою встановлена відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку вказано :

- господарські операції з придбання: за період з 20.03.2023 по 15.09.2023 з ТОВ "Перша Подільська енергетична компанія" (), з 01.05.2023 по 30.10.2023 з ПП "Чернігівнафтопродукт" (), з 01.05.2023 по 30.10.2023 з ТОВ "Алекспром" (), з 26.05.2023 по 22.11.2023 з ТОВ "Хімпродукт-21" ();

- господарські операції з постачання: за період з 01.05.2023 по 30.10.2023 з ПП "Агроспецтранс" () та з 26.05.2023 по 22.11.2023 з ПП "Сівер-Нафта" ().

У вказаному рішенні зазначено про ненадання позивачем документів, які можуть свідчити про невідповідність критеріям ризиковості платника податку: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг; договір з додатками до нього; первинні документи щодо транспортування; рахунки-фактури/інвойси; акт приймання-передачі товарів (робіт, послуг); накладна; розрахунковий документ; банківська виписка з особових рахунків.

Дослідивши матеріали справи, судом першої інстанції достовірно встановлено, що прийняттю відповідачем спірного рішення передувало направлення позивачем письмових пояснень щодо господарських операцій, до яких були додані первинні документи, з приводу чого колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб. фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами економічної діяльності позивача за КВЕД 2010 є: 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (основний); 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; 47.30 Роздрібна торгівля пальним.

З матеріалів справи вбачається, що 17.08.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Перша подільська енергетична компанія" (Постачальник) та Приватним підприємством "ТРАНСЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ" (Покупець) укладено договір поставки №О/2023/П-1, за умовами якого постачальник зобов`язався передати у власність покупця оксигенат органічних рідин згідно ТУУ20.5-1:2020 (товар).

Відповідно до пункту 2.1 договору поставка товару здійснюється постачальником на умовах EXW "франко-склад" постачальника ("Інкотермс-2020") за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький район, смт.Теофіполь, вул.Соборна, 12. Покупець здійснює вивіз товару власним/найманим транспортом та за власний рахунок.

Згідно з пунктом 2.6 договору перехід права власності, а також ризиків випадкового знищення або пошкодження на товар здійснюється в момент приймання-передачі товару від постачальник до покупця, що підтверджується підписаними уповноваженими представниками сторін накладними. Товар вважається зданим постачальником і прийняти покупцем в момент підписання уповноваженими представниками покупця видаткових накладних.

Пунктом 3.1 договору визначено, що ціна товару визначається на кожну окрему партію та відображається у видаткових накладних або рахунках на оплату.

Відповідно до пункту 3.4 договору за погодженням з постачальником покупець зобов`язується оплатити товар на наступних умовах: на умовах 100% попередньої оплати на протязі одного банківського дня з моменту отримання рахунку на окрему партію товару, або; впродовж 3-ох календарних днів з моменту отримання товару на умовах відтермінування оплати.

На виконання умов вказаного договору ТОВ "Перша подільська енергетична компанія" було поставлено, а ПП "ТРАНСЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ" прийнято товар (оксигенат органічних рідин), про що між сторонами складені та підписані видаткові накладні від 17.08.2023 №895 на суму 1128600,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 188100,00 грн.), від 17.08.2023 №896 на суму 1155600,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 192600,00 грн.), від 18.08.2023 №898 на суму 1065600,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 177600,00 грн.), від 21.08.2023 №913 на суму 1066950,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 177825,00 грн.), від 21.08.2023 №912 на суму 1125000,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 187500,00 грн.), від 21.08.2023 №911 на суму 1124100,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 187350,00 грн.), від 25.08.2023 №916 на суму 927900,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 154650,00 грн.), від 25.08.2023 №917 на суму 1129050,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 188175,00 грн.) та від 29.08.2023 №919 на суму 1080900,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 180150,00 грн.), копії яких долучені до матеріалів справи.

Відповідно до товарно-транспортних накладних, копії яких долучені до матеріалів справи, перевезення товару від ТОВ "Перша подільська енергетична компанія" до позивача було здійснено ТОВ "Агроспецтранс".

Як вбачається з виписок по банківському рахунку позивач розрахувався перед вказаним контрагентом за товар.

20.09.2022 між Приватним підприємством "Чернігівнафтопродукт" (Постачальник) та Приватним підприємством "ТРАНСЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ" (Покупець) укладено договір поставки паливно-мастильних матеріалів №5, за умовами якого постачальник зобов`язався передати, а покупець прийняти у власність паливно-мастильні матеріали (ПММ), у тому числі масла автомобільні.

Пунктом 1.2 договору визначено, що асортимент, кількість (обсяг), ціна за відповідну одиницю виміру ПММ, визначаються у специфікації, яка є Додатком №1 до цього договору.

Право власності на ПММ, вказані у специфікації, виникає у покупця з моменту отримання ПММ покупцем відповідно до умов цього договору (пункт 1.3 договору).

Відповідно до пункту 2.1 договору відвантаження товару здійснюється за адресою: 16633, Ніжинський р-н., с.Ніжинське, вул.Ніжинський шлях, 17- акцизний склад №1017416.

Згідно з пунктом 2.1.1 договору поставка товару здійснюється засобами постачальника, на протязі двох днів з моменту отримання специфікації від покупця або у інший термін, обумовлений між постачальником та покупцем.

Відповідно до пункту 2.2 договору товар постачається покупцю частинами (товарними партіями).

Кількість та ціна поставленого товару (окремої партії) визначається відповідно видаткової накладної.

Пунктом 2.8 договору визначено, що право власності на товар переходить до покупця з моменту відвантаження (зливу) постачальником товару до резервуарів покупця з оформленням та підписанням сторонами відповідної видаткової документації.

Згідно з пунктами 3.1-3.2 договору загальна вартість договору визначається сторонами у Додатках до даного договору та обраховується/складається з сукупної вартості поставок (окремих партій) здійснених в період його дії.

Ціна, кількість та асортимент кожної окремої партії товару попередньо узгоджується сторонами, з наступним її відображенням (закріпленням) у рахунку-фактурі.

Оплата товару здійснюється покупцем з відстрочкою платежу, згідно з якою покупець зобов`язаний протягом 10 календарних днів з моменту отримання, оплатити отриману партію товару (пункт 3.4 договору).

Матеріали справи свідчать, що ПП "Чергінівнафтопродукт" поставлено, а позивачем прийнято товар, про що між сторонами складені видаткові накладні, перелік яких зазначений у реєстрі, який долучений позивачем до матеріалів справи.

Дані обставини не спростовуються сторонами у справі.

Як вбачається з виписки по банківському рахунку, ПП "ТРАНСЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ" частково розрахувалось перед контрагентом за поставлений товар.

17.01.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Хімпродукт - 21" (Продавець) та Приватним підприємством "ТРАНСЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ" (Покупець) укладено договір №17/01-23, за умовами якого продавець зобов`язався поставити покупцю продукцію нафтохімічної промисловості окремим частинами або в повному обсязі відповідно договору за цінами, кількістю та якістю, які погоджуються сторонами в пп.3-4 даного договору.

Згідно з пунктом 3.1 договору кількість та асортимент товару, що підлягають поставці визначаються в видаткових накладних, які є невід`ємною частиною цього договору, складаються в письмовій формі, підписуються та скріплюються печатками сторін, окремо за кожну партію поставленого товару.

Відповідно до пункту 4.1 договору покупець оплачує товар за ціною визначено в видатковій накладній та рахунку-фактурі на кожну окремо поставку.

Пунктом 5.1 договору визначено, що покупець зобов`язаний провести оплату заявленої партії товару у безготівковій формі на банківський рахунок продавця згідно виставлених рахунків - 100% оплата по факту поставки товару.

У свою чергу, ТОВ "Хімпродукт-21" поставлено, а позивачем прийнято товар, про що між сторонами складені видаткові накладні, перелік яких зазначений у реєстрі, який долучений позивачем до матеріалів справи.

Дані обставини не спростовуються сторонами у справі.

Як вбачається з виписки по банківському рахунку, ПП "ТРАНСЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ" частково розрахувалось перед контрагентом за поставлений товар.

22.09.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Алекспром" (Продавець) та Приватним підприємством "ТРАНСЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ" (Покупець) укладено договір поставки №399/23, за умовами якого продавець зобов`язався поставити покупцю суміш вуглеводнів. Бензино-лігроїнова фракція" (ТУ У 23.2-4:2009) (далі-товар).

Пунктом 1.2 договору визначено, що кількість і вартість для кожної партії товару узгоджується сторонами і відображається в накладних, які є невід`ємними частинами цього договору.

Відповідно до пункту 2.1 договору постачальник зобов`язується за замовленням покупця після отримання 100% передоплати поставити товар. Постачання і передача товару покупцеві здійснюється в пункті прийому-передачі: Дніпропетровська обл., смт.Губиниха, вул.Берегового, 37, на умовах "EXW, з відвантаженням" (Інкотермс-2010).

Згідно з пунктом 3.1 договору ціна на товар встановлюється в розмірі відпускної ціни постачальника, діючої на дату відвантаження, зазначену в накладних.

Відповідно до пункту 3.4 договору покупець здійснює 100% попередню оплату вартості товару, протягом одного банківського дня з дня виставлення рахунку. Неоплачений протягом зазначеного строку рахунок вважається недійсним, тобто ціна, обсяг товару та інші умови переузгоджуються сторонами додатково.

03.01.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Алекспром" (Продавець) та Приватним підприємством "ТРАНСЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ" (Покупець) укладено договір поставки №04/23, за умовами якого продавець зобов`язався поставити покупцю абсорбент газоконденсатний, марки А (ТУУ23919929.011-2000) (далі-товар).

Пунктом 1.2 договору визначено, що кількість і вартість для кожної партії товару узгоджується сторонами і відображається в накладних, які є невід`ємними частинами цього договору.

Відповідно до пункту 2.1 договору постачальник зобов`язується за замовленням покупця після отримання 100% передоплати поставити товар. Постачання і передача товару покупцеві здійснюється в пункті прийому-передачі: Дніпропетровська обл., смт.Губиниха, вул.Берегового, 37, на умовах "EXW, з відвантаженням" (Інкотермс-2010).

Згідно з пунктом 3.1 договору ціна на товар встановлюється в розмірі відпускної ціни постачальника, діючої на дату відвантаження, зазначену в накладних.

Відповідно до пункту 3.4 договору покупець здійснює 100% попередню оплату вартості товару, протягом одного банківського дня з дня виставлення рахунку. Неоплачений протягом зазначеного строку рахунок вважається недійсним, тобто ціна, обсяг товару та інші умови переузгоджуються сторонами додатково.

Судом встановлено, що ТОВ "Алекспром" поставлено, а позивачем прийнято товар, про що між сторонами складені видаткові накладні, перелік яких зазначений у реєстрі, який долучений позивачем до матеріалів справи.

Дані обставини не спростовуються сторонами у справі.

Як вбачається з виписки по банківському рахунку, ПП "ТРАНСЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ" частково розрахувалось перед контрагентом за поставлений товар.

10.07.2023 між Приватним підприємством "ТРАНСЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ" (Постачальник) та Приватним підприємством "Сівер-Нафта" (Покупець) було укладено договір поставки нафтопродуктів №151, за умовами якого постачальник зобов`язався поставити, а покупець прийняти та оплатити поставлені нафтопродукти та автомобільні масла (товар).

Згідно з пунктом 2.1.1 договору поставка товару здійснюється засобами постачальника у термін, обумовлений між постачальником та покупцем.

Відповідно до пункту 2.2 договору товар постачається покупцю частинами (товарними партіями).

Кількість та ціна поставленого товару (окремої партії) визначається відповідно видаткової накладної.

Пунктом 2.8 договору визначено, що право власності на товар переходить до покупця з моменту відвантаження (зливу) постачальником товару до резервуарів покупця з оформленням та підписанням сторонами відповідної видаткової документації.

Згідно з пунктами 3.1-3.2 договору загальна вартість договору визначається сторонами у Додатках до даного договору та обраховується/складається з сукупної вартості поставок (окремих партій) здійснених в період його дії.

Ціна, кількість та асортимент кожної окремої партії товару попередньо узгоджується сторонами, з наступним її відображенням (закріпленням) у рахунку-фактурі.

Оплата товар здійснюється покупцем з відстрочкою платежу, згідно з якою покупець зобов`язаний протягом 10 календарних днів з моменту отримання, оплатити отриману партію товару (пункт 3.4 договору).

З метою виконання умов вказаного договору, ПП "ТРАНСЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ" поставило, а ПП "Сівер-Нафта" прийняло товар (дизпаливо), про що між сторонами складені та підписані видаткові накладні від 10.08.2023 №РН-0000382 на суму 1217366,40 грн. (у т.ч. ПДВ - 202894,40 грн.), від 10.08.2023 №РН-0000383 на суму 1258471,20 грн. (у т.ч. ПДВ - 209745,20 грн.), від 10.08.2023 №РН-0000388 на суму 1042152,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 173692,00 грн.), від 10.08.2023 №РН-0000389 на суму 286488,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 47748,00 грн.), від 10.08.2023 №РН-0000390 на суму 1304350,80 грн. (у т.ч. ПДВ - 217391,80 грн.), від 10.08.2023 №РН-0000391 на суму 1333622,40 грн. (у т.ч. ПДВ - 222270,40 грн.).

Відповідно до товарно-транспортних накладних, копії яких долучені до матеріалів справи, перевезення товару від позивача до ПП "Сівер-Нафта" здійснено ТОВ "Агроспецтранс".

Судом встановлено, що ПП "ТРАНСЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ" складені акцизні накладні.

Як вбачається з виписок по банківському рахунку та платіжних інструкцій, ПП "Сівер-Нафта" розрахувалось перед позивачем за поставлений товар.

Матеріали справи свідчать, що 28.07.2023 між Приватним підприємством "ТРАНСЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ" (Постачальник) та Приватним підприємством "Агроспецтранс" (Покупець) укладено договір поставки нафтопродуктів №147, за умовами якого постачальник зобов`язався поставити, а покупець прийняти та оплатити поставлені нафтопродукти та автомобільні масла (товар).

Пунктом 1.2 договору визначено, що асортимент, кількість (обсяг), ціна за відповідну одиницю виміру товару, визначаються у видатковій накладній.

Згідно з пунктом 2.1.1 договору поставка товару здійснюється засобами постачальника у термін, обумовлений між постачальником та покупцем.

Відповідно до пункту 2.2 договору товар постачається покупцю частинами (товарними партіями).

Кількість та ціна поставленого товару (окремої партії) визначається відповідно видаткової накладної.

Пунктом 2.8 договору визначено, що право власності на товар переходить до покупця з моменту відвантаження (зливу) постачальником товару до резервуарів покупця з оформленням та підписанням сторонами відповідної видаткової документації.

Згідно з пунктами 3.1-3.2 договору загальна вартість договору визначається сторонами у Додатках до даного договору та обраховується/складається з сукупної вартості поставок (окремих партій) здійснених в період його дії.

Ціна, кількість та асортимент кожної окремої партії товару попередньо узгоджується сторонами, з наступним її відображенням (закріпленням) у рахунку-фактурі.

Оплата товару здійснюється покупцем з відстрочкою платежу, згідно з якою покупець зобов`язаний протягом 10 календарних днів з моменту отримання, оплатити отриману партію товару (пункт 3.4 договору).

З метою виконання умов вказаного договору, ПП "ТРАНСЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ" поставило, а ПП "Агроспецтранс" прийняло товар (конденсат газовий стабільний), про що свідчать складені та підписані між сторонами видаткові накладні від 31.08.2023 №РН-000074 на суму 858992,28 грн. (у т.ч. ПДВ - 143165,38 грн.), від 30.08.2023 №РН-000072 на суму 850166,40 грн. (у т.ч. ПДВ - 141694,40 грн.), від 31.08.2023 №РН-0000703 на суму 863495,28 грн. (у т.ч. ПДВ - 143915,88 грн.), від 28.08.2023 №РН-0000701 на суму 855570,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 142595,00 грн.).

Відповідно до товарно-транспортних накладних, копії яких долучені до матеріалів справи, перевезення товару від позивача до ПП "Агроспецтранс" здійснювалось безпосередньо самим контрагентом позивача.

Як вбачається з виписок по банківському рахунку та платіжних інструкцій, ПП "Агроспецтранс" розрахувалось перед позивачем за поставлений товар.

У письмових пояснення від 12.06.2024 вих.01, які надані ПП "ТРАНСЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ" після отримання рішення про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку від 15.12.2023 №55040, позивач зазначив, що товариством придбано товар (конденсат газовий стабільний) у ТОВ "Кіровоградська нафтова компанія" на підставі договору №218-ПН віл 19.09.2022 та у ТОВ "Стандарт Ойл-2000" на підставі договору №09/05-23-1П від 09.05.2023.

Перевезення товару від постачальника до позивача здійснено із залученням ПП "Агроспецтранс" на підставі укладеного з ним договору №04/19 від 19.09.2022.

Позивач зауважив, що вказаний товар в подальшому був ним реалізований іншому суб`єкту господарювання, ПП "Агроспецтранс".

Крім того, позивач зазначив, що ТОВ ТРАНСЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ" було придбано у ТОВ "Ойл Продакшн" дизельне пальне на підставі договору №ОП-622 від 02.05.2023.

Вказаний товар був реалізований позивачем контрагенту ПП "Сівер-Нафта".

Послуги з перевезення товару за вказаними договорами також були надані позивачу ПП "Агроспецтранс".

Судом встановлено, що позивач долучив до письмових пояснень:

- ліцензію на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі №01402 від 19.09.2022;

- договір оренди приміщення №01/09/2022 від 26.09.2022, укладений з ТОВ "УТН-Чернігів" та акт приймання-передачі від 26.09.2022 №1, за яким позивачу було передано у строкове платне користування приміщення, площею 9 кв.м., яке розташоване за адресою: м.Чернігів, вул.Малиновського, 30-А;

- договір оренди №20-09 від 20.09.2022, укладений з ТОВ "СПК", акт приймання-здачі №1 від 20.09.2022 та акти здачі-приймання робіт (надання послуг), за якими позивачу було передано у строкове платне користування ємності для паливо-мастильних матеріалів та обладнання, які розташовані за адресою: м.Чернігів, вул.І.Мазепи, 59;

- договір поставки №3 від 05.01.2023, укладений з ТОВ "Профіт Нафта", видаткові накладні, на підставі яких позивачем було придбано конденсат стабілізований, абсорбент газоконденсатний;

- договір поставки нафтопродуктів №218-ПН від 19.09.2022, укладений з ТОВ "Кіровоградська нафтова компанія" та видаткові накладні, на підставі яких позивачем було придбано конденсат стабілізований; товарно-транспортні накладні; виписки з банківського рахунку;

- договір поставки нафтопродуктів №117 від 12.06.2023, укладений з ТОВ "УБТС Агро", видаткові накладні, на підставі яких позивачем було реалізованого вказаному контрагенту нафтопродукти та масла автомобільні; товарно-транспортні накладні; виписки з банківського рахунку;

- договір поставки нафтопродуктів №ОП-622 від 02.05.2023, укладений з ТОВ "Ойл Продакшн", та видаткові накладні, на підставі яких позивачем було придбано дизельне паливо; товарно-транспортні накладні; виписки з банківського рахунку;

- договір поставки №09/05-23-1П віл 09.05.2023, укладений з ТОВ "Стандарт Ойл-2000", та видаткові накладні, на підставі яких позивачем було придбано газовий конденсат; товарно-транспортні накладні; виписки з банківського рахунку;

- договір про надання послуг перевезення №04/19 від 19.09.2022, укладений з Приватним підприємством "Агроспецтранс", акт здачі-приймання робіт (надання послуг).

Отже, з матеріалів справи вбачається, що придбаний позивачем у ТОВ "Перша Подільська енергетична компанія", ПП "Чернігівнафтопродукт", з ТОВ "Алекспром" та ТОВ "Хімпродукт-21" товар (дизельне паливо, конденсат газовий стабільний, мастильні матеріали, тощо) був використаний ПП "ТРАНСЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ" як для власних потреб, так і був реалізований іншим суб`єктам господарювання.

Крім того, реалізовані позивачем з ПП "Агроспецтранс" та ПП "Сівер-Нафта" товари були попередньо придбані ним у інших юридичних осіб: ТОВ "Кіровоградська нафтова компанія", ТОВ "Стандарт Ойл-2000" та ТОВ "Ойл Продакшн".

При цьому, перевезення товару здійснено позивачем шляхом залучення іншого суб`єкта господарювання - ПП "Агроспецтранс".

До того ж, матеріалами справи підтверджується наявність у позивача необхідних умов для зберігання придбаного товару, зокрема, наявність орендованого резервуару для паливно-мастильних матеріалів.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що всі вищевказані документи не мають дефекту форми, змісту або походження, які у силу ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, спричинили б втрату первинними документами юридичної сили, та підтверджують факт здійснення відповідних господарських операцій.

Проте, відповідач безпідставно залишив поза увагою надані позивачем пояснення та документи.

Щодо посилань відповідача у спірному рішенні на відповідність ТОВ "Перша Подільська енергетична компанія", ПП "Чернігівнафтопродукт", з ТОВ "Алекспром" та ТОВ "Хімпродукт-21", ПП "Агроспецтранс" та ПП "Сівер-Нафта" критеріям ризиковості, яке здійснює сумнівні господарські операції, то колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять відповідного рішення.

Разом з тим, суд зазначає, що негативна податкова інформація стосується не господарської діяльності позивача, а його контрагентів, що своєю чергою порушує та не узгоджується з принципом (правилом) індивідуальної відповідальності платника податків, за яким добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення законодавства його контрагентом.

Виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, негативні наслідки можуть бути застосовані саме до того платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи.

Вказаний підхід застосовано Європейським судом з прав людини, зокрема, у справах "Булвес" АД проти Болгарії" (2009 рік, заява № 3991/03), "Бізнес Супорт Центр" проти Болгарії" (2010 рік, заява № 6689/03), "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (заява № 36985/97), "Полторацький проти України" від 29.04.2003 р. (заява № 38812/97), де Суд дійшов висновку про правило "індивідуальної юридичної відповідальності", тобто платник податків не повинен нести відповідальності за порушення, допущені його контрагентами.

Отже, віднесення позивача до ризикових платників з тих підстав, що підприємство мало господарські операції із платником податків, який на думку податкового органу є ризиковим, є необґрунтованим.

Верховний Суд у постанові від 30.11.2021 року у справі №340/1098/20 дійшов висновків, що комісія контролюючого органу, приймаючи рішення з посиланням на те, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, має обґрунтувати суду, на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації.

Верховний Суд у постановах від 05.01.2021 у справі №640/11321/20 та від 02.12.2021 у справі №340/1098/20 зазначив, що навіть, якщо Порядком №1165 затверджено форму рішення, яка не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1 - 8 критеріїв ризиковості платника податку, проте не виконання відповідачем обов`язку доказування, встановленого частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: недоведеність суду правомірності прийняття рішення (що воно прийняте обґрунтовано, добросовісно, розсудливо, за наявності визначених Порядком №1165 підстав), є підставою для визнання протиправним та скасування рішення.

Колегія суддів зазначає, що комісія контролюючого органу, приймаючи рішення з посиланням на те, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, має обґрунтувати, на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації.

У спірному рішенні контролюючий орган зазначив про ненадання позивачем документів, які можуть свідчити про невідповідність критеріям ризиковості платника податку: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг; первинні документи щодо транспортування; рахунки-фактури/інвойси; акт приймання-передачі товарів (робіт, послуг); накладна; розрахунковий документ; банківська виписка з особових рахунків.

Проте, відповідач під час розгляду справи не зазначив, яким саме чином відсутність вищевказаних (за наявності інших, поданих позивачем первинних документів) впливає на реальність та/або ризиковість здійснення позивачем господарських операцій з поставки та придбання товару та на питання відповідності позивача платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.

Отже, враховуючи, що відповідачем під час розгляду справи не доведено правомірність прийняття рішення від 21.06.2024 №27349 про відповідність позивача критеріям ризиковості платника на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що спірне рішення було прийнято протиправно та необґрунтовано.

У своїй судовій практиці Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, "Онер`їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (ToscutaandOthers v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), п. 119).

Крім того, Резолюцією Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977 урядам держав-членів рекомендовано керуватися у своєму праві й адміністративній практиці принципами, які наводяться у додатку до цієї резолюції.

Ці принципи застосовуються для захисту осіб, як фізичних, так і юридичних, в адміністративних процедурах відносно будь-яких індивідуальних заходів або рішень, які були прийняті в ході здійснення публічної влади і які за своїм характером безпосередньо впливають на їхні права, свободи або інтереси (адміністративні акти).

В ході реалізації цих принципів слід ураховувати належним чином вимоги щодо належного та ефективного управління, а також інтереси третіх сторін та основні публічні інтереси. У випадках, коли вимоги зумовлюють необхідність внесення змін або вилучення одного чи більше принципів у конкретних випадках або в специфічних сферах публічної адміністрації, слід докласти всіх можливих зусиль, відповідно до фундаментальних цілей цієї резолюції, для досягнення якомога вищого ступеня справедливості.

Такими принципами, згідно з Додатком до Резолюції, зокрема, є виклад мотивів, що означає, що якщо адміністративний акт є таким, що за своїм характером несприятливо впливає на права, свободи або інтереси особи, така особа отримує інформацію про мотиви, на яких він ґрунтується. Інформація про мотиви зазначається в акті або передається відповідній особі, за її запитом, у письмовій формі протягом розумного строку.

З огляду на викладене, рішення відповідача, в якому не наведені мотиви його прийняття, свідчить про порушення відповідачами як принципу належного урядування, так і принципів, закріплених в Резолюції Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977, призводять до непрозорості та непередбачуваності дій відповідачів, які перешкоджають можливості платника податків планувати в подальшому свою господарську діяльність.

Враховуючи вказане, суд першої інстанції обґрунтовано визнав протиправним та скасував рішення Комісії Головного управління ДПС у Київській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 21.06.2024 №27349 про відповідність Приватного підприємства "ТРАНСЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ" критеріям ризиковості платника податку.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління ДПС у Київській області виключити Приватне підприємство "ТРАНСЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ" з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з Рекомендацією №R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 № 1395/5, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Тож, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оскільки відповідач неправомірно включив позивача до переліку ризикових платників податку, то у цьому випадку у ГУ ДПС у Київській області, як територіального органу ДПС України, в якому позивач перебуває на обліку, відсутня дискреція як можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, а задоволення позову у цій частині направлено виключно на ефективний захист порушених прав та повернення позивача у те становище, у якому він перебував до прийняття відповідачем спірних рішень.

У зв`язку з цим, суд першої інстанції правильно зобов`язав Головне управління ДПС у Київській області виключити Приватне підприємство "ТРАНСЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ" (ідентифікаційний код 44786357) з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а тому не є підставою для скасування рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 червня 2024 року.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2024 року - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді В.О. Аліменко,

Н.В. Безименна