Справа № 204/11261/24
Суддя: Черкез Д. Л.
Дата ухвалення: 2025-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/204/13/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря судового засідання Карнаух В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 Клименко Андрія Анатолійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, в якій він просив скасувати постанову № 12663 від 11 листопаду 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_3 № 12663 від 11 листопада 2024 року було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Як вбачається зі змісту постанови 11 листопада 2024 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП нібито за порушення військовозобов`язаними правил військового обліку, а саме за неуточнені свої облікові дані. Зазначив, що в оскаржуваній постанові відповідачем не вказано обґрунтованих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а також доказів, що позивач є належним суб`єктом притягнення до адміністративної відповідальності, що справа розглянута відповідно до територіальної юрисдикції, а також без надання документів про наявність відомостей про належне повідомлення особи про дату, час і місце розгляду справи. Позивач перебуває на військовому обліку з 29 квітня 1993 року та за цей час він не змінював своїх облікових даних. Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», який набрав чинності 18 травня 2024 року, під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України про загальну мобілізацію» від 03 березня 2022 року № 2105-ІХ, громадяни які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти, та інші персональні дані. Зазначив також, що відповідачем не надано доказів, що ним було дотримано вимоги ст. 33, ст. 278, ст. 279 та ст. 280 КУпАП, а саме що в процесі підготовки до розгляду справи встановлювалась наявність компетенції щодо розгляду даної справи, правильність складеного протоколу та інших матеріалів справи, встановлювалась наявність підтверджувальних документів про належне сповіщення осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, встановлювалась необхідність витребування необхідних додаткових матеріалів, та чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відповідачем не надано доказів, що під час розгляду справи дійсно досліджувались докази, які можуть підтверджувати або спростовувати адміністративне правопорушення, а при накладанні стягнення були виконані вимоги ст. 33 КУпАП. Посилаючись на ст. 38 КУпАП зазначив, що відповідачем не надано доказів, коли саме та яким чином було виявлено адміністративне правопорушення. У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом.

17 грудня 2024 року від відповідача - начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач позовні вимоги не визнає з огляду на наступне. 11 листопада 2024 року відповідальним виконавцем адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 старшим солдатом ОСОБА_4 було складено протокол № 487 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП стосовно позивача. Із змісту вказаного протоколу вбачається, що 11 листопада 2024 року о 09.00 год. позивач з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою отримання військово-облікового документу та відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Під час перевірки відомостей (персональних та службових даних), узагальнених в облікових документах та внесених до Реєстру виявлено факт порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію військовозобов`язаним ОСОБА_1 , який не звернувся в ТЦК за місцем реєстрації або постійного проживання для уточнення даних в період з 18 травня 2024 по 16 липня 2024 року, як вимагає пп. 1 п. 2 ч. ІІ Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», а саме: обновив свої облікові дані 03 вересня 2024 року, тобто не уточнив протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом 3633-IX свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Того ж дня відповідачем було винесено оскаржувану постанову. Враховуючи вимоги абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» всі військовозобов`язані, окрім тих що відносяться до абз. 2-6, зобов`язані протягом 60 днів уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження. Частиною 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, окрім іншого: - уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством. Чинні норми законодавства передбачають три шляхи, яким громадяни України, які перебувають на території України та які перебувають на військовому обліку повинні були уточнити свої персональні дані з 18 травня 2024 року по 16 липня 2024 року (включно), а саме: через центр надання адміністративних послуг; через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки. Як вбачається з інформації Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо перебування позивача на військовому обліку (з відміткою позивача про ознайомлення): позивач перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 ; позивач оновив свої облікові данні лише 03 вересня 2024 року, про що зазначено у рядку «Звірка контактних даних». У пред`явленому позові позивач не заперечує той факт, що він, будучи військовозобов`язаним, з 18 травня 2024 року по 16 липня 2024 року не уточнив свої облікові дані через центр надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження. Також, позивачем не доведено, що він, будучи військовозобов`язаним, був звільнений від виконання обов`язку, у вищезазначений період уточнити свої облікові дані у встановленому порядку. Перебування на військовому обліку чи надання відстрочки не звільняє позивача від обов`язку уточнити свої персональні дані у встановленому порядку у вказаний вище період. На переконання відповідача, під час складання оскаржуваної постанови відсутні порушення процедури, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Зазначив також, що вина позивача у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення доведена, а постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідає вимогам чинного законодавства. Наполягав також, що оскаржувана постанова відповідає вимогам КУпАП, є законною та обґрунтованою, оскільки при її винесенні виконано усі вимоги чинного законодавства та на підставі повного і всебічного з`ясування обставин вирішено справу, а тому скасуванню не підлягає. Вважає, що позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП правомірно. У зв`язку з викладеним просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

22 січня 2025 року позивач надав до суду письмове пояснення (відповідь на відзив), в якому зазначив, що не погоджується з викладеними у відзиві на позовну заяву обставинами. Позивач працює на державному підприємстві «КБ «Південне» ім. Янгеля і за сумісництвом на ПО ЮМЗ ім. Макарова. Підприємства мають статус секретних, режимних. Згідно наказів підприємства ОСОБА_1 не має права передавати свої особисті дані та особисті дані співробітників підприємства. Підприємства неодноразово піддавались ракетним обстрілам, наймасштабніший відбувся 03 липня 2024 року, а наступний 08 липня 2024 року, робітники були відправлені у простій та на роботу позивач вийшов лише 01 вересня 2024 року. 03 вересня 2024 року позивач встановив у телефоні додаток «Резерв+». 11 листопада 2024 року ОСОБА_1 згідно наказу підприємства № 1810 від 01 листопада 2024 року з`явився в ТЦК для проходження ВЛК. Співробітник військкомату вирішив не направляти ОСОБА_1 на ВЛК через його вік, натомість, звернувши увагу на дату встановлення додатку «Резерв+», склав протокол, хоча бронювання було проведено 24 липня 2024 року через додаток «Дія». Отже, вважає, що всі особисті дані були передані військово-обліковим столом підприємства вчасно. На переконання позивача, співробітники ТЦК підійшли до виконання своїх функцій формально, не встановивши всі обставини справи.

Розглянувши клопотання позивача про витребування доказів, яке надійшло до суду 18 грудня 2024 року, в якому позивач просив витребувати у підприємства «Конструкторське бюро «Південне» імені М.К. Янгеля копії наказів № 1728 від 21.10.2024 року, № 1869 від 14.11.2024 року, № 1443 від 30.08.2024 року, № 1810 від 01.11.2024 року, № 1710 від 08.07.2024 року, суд ухвалив відмовити у задоволенні вказаного клопотання, оскільки воно належним чином не обґрунтоване та позивачем не доведено, що обставини, на підтвердження яких він просить витребувати докази, мають значення для правильного вирішення справи.

Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами.

У зв`язку з тим, що розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, суд розглядає справу у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 з 29 квітня 1993 року. Вказані обставини визнавались учасниками справи, а тому відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України вони не підлягають доказуванню під час розгляду даної справи.

24 липня 2024 року ОСОБА_1 , який працює на ДП «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова», був заброньований через послугу «Бронювання працівників» через портал «ДІЯ» (а.с. 54).

11 листопада 2024 року відповідальним виконавцем адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 старшим солдатом ОСОБА_5 було складено протокол № 487 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, в якому зазначено, що 11 листопада 2024 року, о 09.00 год., ОСОБА_1 з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою уточнення облікових даних. Відповідно даним Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (система Оберіг) ОСОБА_1 оновив облікові дані 03 вересня 2024 року. ОСОБА_1 не звернувся в ТЦК за місцем реєстрації або постійного проживання для уточнення даних в період з 18 травня 2024 року по 16 липня 2024 року, як вимагає пп. 1 п. 2 ч. ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», а саме: громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності). Отже, військовозобов`язаний ОСОБА_1 порушив вимоги законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме пп. 1 п. 2 ч. ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», відповідальність за що передбачена ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, враховуючи, що дії вчинені в умовах особливого періоду (а.с.м 38-39).

Того ж дня, тобто 11 листопада 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником Клименко Андрієм була винесена постанова за справою про адміністративне правопорушення № 12663 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. (а.с. 36-37).

Відповідно до вказаної постанови від 11 листопада 2024 року № 12663, ОСОБА_1 , відповідно даним Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (система Оберіг) оновив облікові дані 03 вересня 2024 року. ОСОБА_1 не звернувся в ТЦК за місцем реєстрації або постійного проживання для уточнення даних в період з 18 травня 2024 року по 16 липня 2024 року, як вимагає пп. 1 п. 2 ч. ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», а саме: громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності). Отже, військовозобов`язаний ОСОБА_1 порушив вимоги законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме пп. 1 п. 2 ч. ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», відповідальність за що передбачена ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Враховуючи, що зазначені дії вчинені в умовах особливого періоду, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, що передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (а.с. 38-39).

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Оскільки предметом оскарження є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону щодо обов`язкової присутності особи при розгляді її справи та своєчасного повідомлення цієї особи про місце та дату розгляду справи, та інше.

Частина 3 статті 210-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, тобто порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в особливий період, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17 березня 2014 року, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

У статті 235 КУпАП закріплено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі підприємства, установи й організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту,за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту. Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

У частині 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

При цьому, частина 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» викладена в редакції Закону № 3633-IX від 11 квітня 2024, який набув чинності 18 травня 2024 року.

В підпункті 1 пункту 2 розділу 2 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11 квітня 2024 року № 3633-IX встановлено, що під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 3 березня 2022 року № 2105-IX: громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності); у разі перебування за кордоном - шляхом повідомлення на офіційну електронну адресу або на офіційний номер телефону, які зазначені на офіційному сайті територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Аналіз викладених норм законодавства свідчить про те, що громадяни України, які перебувають на території України, та які перебувають на військовому обліку, мали три шляхи для уточнення своїх персональних даних з 18 травня 2024 по 16 липня 2024 (включно), а саме шляхом: прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання; шляхом прибуття самостійно до центру надання адміністративних послуг; через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Разом з цим, відповідно до примітки статті 210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Тобто, законодавець чітко визначив умову, за якої, зокрема, положення статті 210-1 КУпАП не застосовуються, а саме: за наявності можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами даних, держателями (розпорядниками) яких є державні органи.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» держателем Реєстру є Міністерство оборони України, розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України, а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру. Отже, накладення штрафу за неоновлення військово-облікових даних без повної та всебічної перевірки доступності цієї інформації в інших базах є необґрунтованим та свідчить про недотримання вимог чинного законодавства України.

Так, матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 офіційно працевлаштований в ДП «Конструкторське бюро «Південне» імені М.К. Янгеля», а також за сумісництвом у період з 18 січня по 27 грудня 2024 року працював в ДП «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова», що підтверджується відповідними довідками № 35/129 від 10 грудня 2024 року (а.с. 52) та № 151/6 від 17 грудня 2024 року (а.с. 53), а тому його персональні дані містяться в державних реєстрах податкової служби.

Також, відомості про персональні дані та місце проживання ОСОБА_1 містяться в Єдиному державному демографічному реєстрі, що підтверджується відповіддю з ЄДДР № 915950 від 21 листопада 2024 року (а.с. 14).

При цьому, в оскаржуваній постанові відповідачем не вказано, які саме відомості (персональні дані) не були оновлені ОСОБА_1 і не могли бути одержані самостійно суб`єктом владних повноважень по справі шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими органами.

Більш того, з наявного в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення № 487 від 11.11.2024 року судом встановлено, що при його складанні відповідальним виконавцем адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 старшим солдатом ОСОБА_5 , з даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (система Оберіг), було встановлено, що ОСОБА_1 оновив облікові дані 03 вересня 2024 року.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем вживалися відповідні заходи щодо отримання персональних відомостей ОСОБА_1 в порядку електронної інформаційної взаємодії, і що внаслідок проведених заходів такі відомості отримати вдалося, що в свою чергу унеможливлює його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, про що зазначено у примітці до вказаної статті.

Також суд наголошує, що в оскаржуваній постанові відповідач не вказав відомості щодо здійснення перевірки функціонування системи військового обліку громадян України в органах державної влади, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях з приводу відсутності у таких інформації щодо позивача, як такого, що не перебуває на військовому обліку у відповідному ТЦК та не виконує правила військового обліку.

Більш того, як вже було зазначено вище, 24 липня 2024 року ОСОБА_1 був заброньований ДП «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» через послугу «Бронювання працівників» через портал «ДІЯ», що свідчить про те, що відповідач ще з 24 липня 2024 року мав оновлені відомості про персональні дані ОСОБА_1 .

Отже, маючи можливість отримати інформацію про позивача як військовозобов`язаного з відомчих реєстрів та Реєстрів, відповідачем її не було використано, що доводить відсутність всебічного та повного встановлення всіх обставин справи.

Враховуючи все вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідачем під час розгляду справи не доведено наявності передбачених законом умов, за яких ОСОБА_1 міг бути притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Крім того, у позовній заяві позивач наполягав на тому, що відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови № 12663 від 11 листопада 2024 року було грубо порушено вимоги ст. 33, 278, 279, 280 КУпАП.

Згідно зі статтею 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

Відповідно до статті 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Статтею 279 КУпАП визначено, що розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення посадова особа дотрималася вимог 280 КУпАП та при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача врахувала вимоги щодо встановлення всіх обставин, які мали значення для вирішення справи.

Відповідач в порушення ч. 2 ст.77 КАС України не надав суду доказів, що розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбувався відповідно до вказаних вище вимог КпАП України.

Крім того, із матеріалів даної справи не вбачається, що відповідач вжив всіх заходів щодо надання позивачу можливості реалізувати його права, передбачені ст. 268 КпАП України, в тому числі на отримання правової допомоги, оскільки як вбачається з матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення № 487 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та оскаржувана постанова за справою про адміністративне правопорушення № 12663 були винесені в один день 11 листопада 2024 року. Тобто було порушено право позивача на захист.

Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для позивача, що знаходиться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Порушення норм процесуального права, недотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення суб`єктом владних повноважень при складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання адміністративної відповідальності особи, яка вчинила правопорушення.

Відповідач не довів законність постанови за справою про адміністративне правопорушення № 12663 від 11 листопада 2024 року.

В силу приписів ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може гуртуватись на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що відповідачем під час розгляду справи не доведено наявності передбачених законом умов, за яких ОСОБА_1 міг бути притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, а також беручи до уваги, що відповідачем було грубо порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП підлягає скасуванню.

Отже, встановлені судом обставини є свідченням того, що оскаржуване рішення відповідача не відповідає критеріям, встановленим ст. 2 КАС України.

Статтею 286 КАС України передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за постановою про адміністративне правопорушення № 12663 від 11 листопада 2024 року підлягає закриттю.

Оцінюючи у сукупності усі інші аргументи учасників справи, наведені ними в обґрунтування своїх вимог або заперечень, суд до уваги їх не бере, оскільки вони не підтверджені жодними доказами, не відноситься до предмета спору, і є явно необґрунтованими.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, оскільки начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , який виніс оскаржувану постанову, є посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є суб`єктом владних повноважень, то судовий збір у розмірі 605,60 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом, підлягає стягненню з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача.

На підставі ст.ст. 19 Конституції України, ст.ст. 8, 210-1, 213, 222, 254, 258, 261, 268, 271, 278, 279, 280, 288 КУпАП, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та керуючись ст.ст. 1, 2, 9, 19, 20, 72, 77, 96, 139, 229, 242-246, 262, 286 КАС України,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Постанову за справою про адміністративне правопорушення № 12663 від 11 листопада 2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_6 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ - НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень, 60 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Л. Черкез