Справа № 380/15581/24
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2025-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2025 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хоми О.П., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сокільницької сільської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Сокільницької сільської ради (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати порушення відповідачем права позивача на інформацію, а саме ненадання відповіді на запит від 14.06.2024;

- зобов`язати відповідача надати відповідь на запит позивача від 14.06.2024.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 14.06.2024 звернувся до відповідача із запитом на отримання публічної інформації стосовно документообігу Сокільницької сільської ради. Запит було надіслано того ж дня о 13:20 на електронну адресу відповідача, однак відповіді на запит від 14.06.2024 позивач не отримав. Вважає, що відповідачем не виконано зобов`язань, передбачених статтею 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» та порушено вимоги статті 20 цього ж Закону. Порушення права на інформацію зумовило звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 12.08.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до Сокільницької міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, - повернуто позивачу разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.10.2024 ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 12.08.2024 скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 15.11.2024 справу передано до розгляду судді Хомі О. П.

Ухвалою судді від 18.11.2024 позовна заява, подана без додержання вимог, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України), була залишена без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків позовної заяви.

Вимоги ухвали позивачем виконано.

Ухвалою від 28.11.2024 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без виклику сторін.

Відповідно до довідок про доставку електронного листа, до електронного кабінету Сокільницької сільської ради в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі доставлено: 22.07.2024 - позовну заяву з копіями доданих до позовної заяви документів та 28.11.2024 - ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі без виклику сторін від 28.11.2024 (тобто у день постановлення ухвали судом).

Відповідачу роз`яснено право подання відзиву на позов з посиланням на докази, якими такий обґрунтовується.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву.

У відповідності до частини четвертої статті 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до положень частини п`ятої статті 262 КАС України судом вирішено справу на підставі наявних у ній доказів.

Позивачем 16.12.2024 (вх. №92434) та 24.01.2025 (вх. №5781) подано клопотання з процесуальних питань.

Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 16.06.2024 звернувся до Сокільницької сільської ради із запитом на інформацію відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації», у якому просив надати інформацію:

Питання №1.

- чи надали відповідь згідно запиту від 04.04.2024, зазначити реєстраційний номер та дату такої відповіді;

??- зазначити чітку дату коли саме та у який саме спосіб (електронною поштою чи засобами поштової служби АТ «Укрпошта») було надіслано (мається на увазі саме надсилання засобами поштового або ж електронного зв`язку, а не реєстрація як вихідного документа в системі документообігу сільської ради) відповідь на запит ОСОБА_1 від 04.04.2024;

Повідомити також посаду та прізвище особи, що розглянула запит від 04.04.2024;

Питання №2.

- чи надали ви вже відповідь згідно запиту ОСОБА_1 від 11.04.2024, зазначити реєстраційний номер та дату такої відповіді;

??- зазначити чітку дату коли саме та у який саме спосіб (електронною поштою чи засобами поштової служби АТ «Укрпошта») було надіслано (мається на увазі саме надсилання засобами поштового або ж електронного зв`язку, а не реєстрація як вихідного докумета в системі документообігу сільської ради) відповідь на запит ОСОБА_1 від 11.04.2024.

Повідомити також посаду та прізвище особи, що розглянула запит від 11.04.2024;

Питання №3.

- повідомити чітку дату коли саме та у який саме спосіб (електронною поштою чи засобами поштової служби АТ «Укрпошта») направлено відповідь на запит ОСОБА_1 від 16.10.2023 до ДП «ДІ`Оброшине».

- надати копію розрахункового документа поштової служби (чек, квитанція, опис вкладень тощо) які вами отримано за результатом направлення поштою запиту ОСОБА_1 від 16.10.2023 до ДП «ДІ» Оброшине», а також зазначити номер поштового відправлення.

Відповідь на запит просив надіслати на ел. адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1

Запит доставлено на електронну адресу Сокільницької сільради ІНФОРМАЦІЯ_2 14.06.2024.

Позивач стверджує, що відповідь на запит від 14.06.2024 від Сокільницької сільради він не отримав.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду запиту від 14.06.2024, позивач звернувся до суду.

При вирішенні спору суд виходив з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про інформацію» від 02.0.1992 № 2657-ХІІ (далі - Закон № 2657-ХІІ) кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, що становить суспільний інтерес, визначений Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI).

Відповідно до статті 1 Закону № 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації (стаття 2 Закону № 2939-VI).

Статтею 3 Закону № 2939-VI визначені гарантії забезпечення права на публічну інформацію, зокрема: обов`язок розпорядників інформації надавати інформацію, крім випадків, передбачених законом, визначення розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє, максимальне спрощення процедури подання запиту та отримання інформації.

Відповідно до статті 5 Закону № 2939-VI одним із способів доступу до інформації є надання такої за запитами на інформацію.

Згідно зі статтею 12 Закону № 2939-VI суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

Пунктом 1 частини 1 статті 13 Закону № 2939-VI встановлено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом (частина 4 статті 13 Закону № 2939-VI).

Відповідно до статті 14 Закону № 2939-VI розпорядники інформації зобов`язані: 1) оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; 6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Згідно до частин першої-четвертої статті 19 Закону № 2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі.

За змістом частини 5 статті 19 Закону № 2939-VI запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Частиною 1 статті 22 Закону № 2939-VI визначено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закон.

Згідно із частиною 2 статті 22 Закону № 2939-VI відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником (частина 3 статті 22 Закону № 2939-VI).

Рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України (стаття 23 Закону №2939-VI).

Отже, громадяни мають право звертатись із інформаційними запитами до суб`єктів владних повноважень та інших розпорядників публічної інформації. Запит може надаватися у письмовій формі чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Розпорядник інформації у свою чергу зобов`язаний надати відповідь на запит не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. Проте, строк може бути продовженим у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних. Також запитувачу інформації забезпечено право на оскарження дій або бездіяльності розпорядника інформації.

Суд встановив, що предметом запиту від 14.06.2024 є надання інформації стосовно відповідей Сокільницької сільської ради на запити позивача від 04.04.2024, від 11.04.2024 та від 16.10.2023.

Вказаний запит отриманий відповідачем (доставлений) 14.06.2024 о 13:20 год., про що свідчить повідомлення про отримання електронного листа, наявне у матеріалах справи.

За правилами частини першої статті 20 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Станом на дату розгляду справи доказів надання відповіді на запит ОСОБА_1 від 14.06.2024 відповідач суду не надав.

Зважаючи на те, що відповідь на запит від 14.06.2024 станом на день розгляду справи позивачу не надана, суд дійшов висновку про порушення права позивача на доступ до публічної інформації, передбаченого Законом № 2939-VI.

Суд зазначає, що право на доступ особи до публічної інформації включає в себе не тільки право на отримання відповідної інформації, а й право на своєчасність її отримання. У частині реалізації права особи на отримання інформації суб`єкт владних повноважень має можливість виправити допущене порушення шляхом надання запитуваної інформації. Водночас порушення суб`єктом владних повноважень права на своєчасність доступу до публічної інформації є невідновлювальним, тобто суд може лише констатувати порушення, а сам суб`єкт владних повноважень пропуск строку виправити не може, оскільки перебіг часу не залежить від волі будь-яких осіб. Тому порушення строків вчинення передбачених законом дій суб`єктом владних повноважень не може бути виправлено навіть після вчинення юридично значимих дій на виконання своїх обов`язків.

Такий висновок суду відповідає правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 26.06.2018 у справі № 800/369/17.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем вказаного обов`язку не виконано.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Даючи оцінку поведінці відповідача при розгляді запиту позивача на інформацію від 14.06.2024, яка зумовила звернення позивача до суду з цим позовом, суд дійшов висновку, що відсутність відповіді на запит свідчить про бездіяльність відповідача, яка не відповідає критеріям, визначеним частиною 2 статті 2 КАС України та Закону № 2939-VI у спірних правовідносинах, та призвела до порушення права позивача на отримання публічної інформації, тому позов слід задовольнити шляхом визнання протиправною бездіяльності Сокільницької сільради щодо ненадання відповіді на запит від 14.06.2024 та зобов`язати відповідача надати відповідь на запит від 14.06.2024.

Підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат відповідно до частини п`ятої статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись ст. ст. 6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Сокільницької сільської ради (вул. Січових Стрільців, буд. 1, с. Сокільники, Львівський район, Львівська область, 81130, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Сокільницької сільської ради (вул. Січових Стрільців, буд. 1, с. Сокільники, Львівський район, Львівська область, 81130, ) щодо ненадання відповіді на запит ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на публічну інформацію від 14.06.2024.

Зобов`язати Сокільницьку сільську раду (вул. Січових Стрільців, буд. 1, с. Сокільники, Львівський район, Львівська область, 81130, ) надати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідь на запит на публічну інформацію від 14.06.2024.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. П. Хома