Справа № 160/29083/24
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою керівника Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області Данилова Дмитра Сергійовича до відповідача-1: Самарівської (Новомосковської) міської ради, відповідача-2: виконавчого комітету Самарівської (Новомосковської) міської ради, відповідача-3: Управління по роботі з активами Самарівської (Новомосковської) міської ради, третя особа-1: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , третя особа-2: комунальне підприємство Новомосковськміськтранс Новомосковської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та скасування паспортів прив`язки,-
31.10.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла сформована 30.10.2024 року через систему Електронний суд позовна заява Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області Данилова Дмитра Сергійовича до відповідача-1: Самарівської (Новомосковської) міської ради, відповідача-2: виконавчого комітету Самарівської (Новомосковської) міської ради, відповідача-3: Управління по роботі з активами Самарівської (Новомосковської) міської ради, третя особа-1: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , третя особа-2: комунальне підприємство Новомосковськміськтранс Новомосковської міської ради, в якій позивач просить суд:
- скасувати паспорт прив`язки тимчасової споруди № 128 від 04 квітня 2022 року, виданий на замовлення фізичної особи підприємця ОСОБА_1 Для здійснення підприємницької діяльності у сфері роздрібної торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 ;
- скасувати паспорт прив`язки тимчасової споруди № 129 від 04 квітня 2022 року, виданий на замовлення фізичної особи підприємця ОСОБА_1 Для здійснення підприємницької діяльності у сфері роздрібної торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 ;
- скасувати паспорт прив`язки тимчасової споруди № 133 від 06 липня 2022 року, виданий на замовлення фізичної особи підприємця ОСОБА_1 Для здійснення підприємницької діяльності у сфері роздрібної торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 ;
- скасувати паспорт прив`язки тимчасової споруди № 134 від 06 липня 2022 року, виданий на замовлення фізичної особи підприємця ОСОБА_1 Для здійснення підприємницької діяльності у сфері роздрібної торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 ;
- скасувати паспорт прив`язки тимчасової споруди № 135 від 06 липня 2022 року, виданий на замовлення фізичної особи підприємця ОСОБА_1 Для здійснення підприємницької діяльності у сфері роздрібної торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 ;
- скасувати паспорт прив`язки тимчасової споруди № 136 від 06 липня 2022 року, виданий на замовлення фізичної особи підприємця ОСОБА_1 Для здійснення підприємницької діяльності у сфері роздрібної торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 ;
- скасувати паспорт прив`язки тимчасової споруди № 137 від 06 липня 2022 року, виданий на замовлення фізичної особи підприємця ОСОБА_1 Для здійснення підприємницької діяльності у сфері роздрібної торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 ;
- скасувати паспорт прив`язки тимчасової споруди № 138 від 06 липня 2022 року, виданий на замовлення фізичної особи підприємця ОСОБА_1 Для здійснення підприємницької діяльності у сфері роздрібної торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 ;
- скасувати паспорт прив`язки тимчасової споруди № 142 від 05 серпня 2022 року, виданий на замовлення фізичної особи підприємця ОСОБА_1 Для здійснення підприємницької діяльності у сфері роздрібної торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 ;
- скасувати паспорт прив`язки тимчасової споруди № 143 від 05 серпня 2022 року, виданий на замовлення фізичної особи підприємця ОСОБА_1 Для здійснення підприємницької діяльності у сфері роздрібної торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 ;
- скасувати паспорт прив`язки тимчасової споруди № 156 від 21 вересня 2022 року, виданий на замовлення фізичної особи підприємця ОСОБА_1 Для здійснення підприємницької діяльності у сфері роздрібної торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 ;
- скасувати паспорт прив`язки тимчасової споруди № 157 від 21 вересня 2022 року, виданий на замовлення фізичної особи підприємця ОСОБА_1 Для здійснення підприємницької діяльності у сфері роздрібної торгівлі за адресою: Дніпропетровська область, м. Самар (Новомосковськ), в районі вул. Сучкова, 32.
19.11.2024 року від представника Новомосковської міської ради та представника виконавчого комітету Самарівської (Новомосковської) міської ради Рєзніка Сергія Олександровича Рєзніка Сергія Олександровича до суду надійшли відзиви на позовну заяву, в яких представник відповідача-1 та відповідача-2 заперечив щодо задоволення позовних вимог. В обґрунтування своєї правової позиції представник відповідача-1 та відповідача-2 зазначив наступне. З огляду на мету адміністративне судочинство покликано, насамперед, захистити фізичних та юридичних осіб від порушень суб`єктів владних повноважень, а не одних органів влади від інших. За загальним правилом один орган державної влади (його посадова чи службова особа) не може звертатися з позовом до іншого органу, бо це означатиме позов держави до неї самої, що суперечитиме меті адміністративного судочинства в цілому. В усіх інших випадках органи державної влади можуть вирішувати спори між собою в рамках існуючих адміністративних процедур. Винятком є компетенційний спір. Втім, хоча формально цей спір вирішується у позовному провадженні, по суті це не є спором про право. Натомість у такому судовому процесі суд дає тлумачення законодавства, роз`яснюючи межі компетенції органів. Що стосується твердження прокурора щодо обмеження прав мешканців міста, представник відповідача-1 та відповідача-2 звернув увагу на існування парламентського контролю за додержанням конституційних прав і свобод людини і громадянина та захистом прав кожного на території України і в межах її юрисдикції на постійній основі, який здійснюється Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини та розширення Законом №1697-VII відповідної компетенції Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, оскільки за європейськими стандартами омбудсмен розглядається як набагато кращий інститут для представництва інтересів громадян, ніж прокуратура. Відтак, прокурор, позиваючись до суду, не виконав вимоги законодавства щодо обґрунтування наявності підстав для представництва та не дотримався встановленого процесуальним законодавством порядку звернення до суду. Відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави, у розумінні пункту 7 частини четвертої статті 169 КАС України, має наслідком повернення позовної заяви позивачеві. Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування є Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України. Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 244 від 21.10.2011 затверджено «Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності». Пунктом 2.2. Порядку визначено, що замовник, який має намір встановити ТС, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення ТС. Крім того пунктом 2.4. Порядку визначено, що для визначення відповідності намірів щодо місця розташування ТС містобудівній документації, будівельним нормам відповідний комплект документів направляється до органу з питань містобудування та архітектури сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації. Пунктом 2.3. Порядку визначено, що до заяви додаються: графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування ТС, виконані замовником у довільній формі на топографо-геодезичній основі М 1 : 500 кресленнями контурів ТС з прив`язкою до місцевості; реквізити замовника (найменування/прізвище, ім`я та по батькові (за наявності)/місцезнаходження ТС/контактна інформація) та напрям підприємницької діяльності. Цей перелік документів є вичерпним. Для визначення відповідності намірів щодо місця розташування ТС містобудівній документації, будівельним нормам відповідний комплект документів направляється до органу з питань містобудування та архітектури сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації. Для оформлення паспорта прив`язки ТС замовник звертається до органу з питань містобудування та архітектури із додатковою заявою щодо оформлення паспорта прив`язки ТС, до якої додає: - схему розміщення ТС (додаток 1); - ескізи фасадів ТС у кольорі М 1:50 (для стаціонарних ТС), які виготовляє суб`єкт господарювання, який має у своєму складі архітектора, що має кваліфікаційний сертифікат, або архітектор, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат (додаток 1); - технічні умови щодо інженерного забезпечення (за наявності), отримані замовником у балансоутримувача відповідних інженерних мереж. Зазначені документи замовником отримуються самостійно. Паспорт прив`язки ТС надається органом з питань містобудування та архітектури протягом десяти робочих днів з дня подання зазначеної заяви. Паспорт прив`язки ТС оформлюється органом з питань містобудування та архітектури за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку. Паспорт прив`язки ТС включає: - титульний аркуш із зазначенням реквізитів замовника (найменування/прізвище, ім`я та по батькові (за наявності)/місцезнаходження ТС/контактна інформація) та напряму підприємницької діяльності; - схему розміщення ТС, виконану на топографо-геодезичній основі у масштабі 1 : 500; - ескізи фасадів ТС у кольорі М 1 : 50 (для стаціонарних ТС); - технічні умови щодо інженерного забезпечення ТС, отримані замовником у балансоутримувача відповідних мереж. Цей перелік документів є вичерпним. Керівник Новомосковської окружної прокуратури у позовній заяві посилається на Порядок передачі об`єктів (елементів) благоустрою м. Новомосковська в тимчасове використання не за функціональним призначенням для здійснення господарської діяльності у сфері споживчого ринку та послуг від 07.03.2023 р. № 914, проте на момент видачі паспортів прив`язки на встановлення тимчасових споруд ФОП ОСОБА_1 діяв Порядок передачі об`єктів (елементів) благоустрою м. Новомосковська в тимчасове використання не за функціональним призначенням для здійснення господарської діяльності у сфері споживчого ринку та послуг від 14.07.2022р. №693. Статтею 19 Конституції України визначено, що Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відділ містобудування, архітектури та реклами управління по роботі виконавчого комітету Новомосковської міської ради, який здійснював оформлення на видачу паспортів прив`язки ТС діє у чіткій відповідності до ст. 19 Конституції України, Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності», затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово комунального господарства України від 21.10.2011 №244. паспорт прив`язки тимчасової споруди за своєю правовою суттю та змістом є офіційним письмовим документом з приводу відсутності технічно-будівельних перепон (перешкод) для подальшого фізичного розміщення тимчасової споруди. Тому обставини з приводу правових підстав для користування земельною ділянкою не входять до обсягу тих питань, котрі підлягають дослідженню суб`єктом владних повноважень при розгляді матеріалів звернення зацікавленої особи з приводу погодження намірів розташування тимчасової споруди та видачі паспорту прив`язки тимчасової споруди. Жоден акт законодавства, яким унормовані правовідносини щодо оформлення паспортів прив`язки, не вимагає наявності державної реєстрації права користування земельною ділянкою (оренди або сервітуту) як обов`язкової умови для прийняття уповноваженим органом державної влади чи органом місцевого самоврядування рішення щодо оформлення паспортів прив`язки, розміщення тимчасових споруд та продовження строку їх розміщення строку. Дана позиція відповідає сталій і незмінній практиці Верховного Суду. Отже, посилання прокурора, на те, що «…земельна ділянка під розміщення тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності не надавалася. Тоді як, відповідно до діючого земельного законодавства користування земельною ділянкою для провадження підприємницької та іншої діяльності можливо лише на праві оренди» є таким, що суперечить нормам діючого законодавства, що регулює відносини щодо оформлення паспортів прив`язки тимчасових споруд, а, відповідно висновок, що «…Самарівська (Новомосковська) міська рада є органом, уповноваженим здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах позаяк наділена правом від імені територіальної громади міста розпоряджатися землями комунальної власності», є безпідставним та недоречним. Крім цього, в обґрунтування підстав звернення до суду прокурор посилався на те, що «…дії Самарівської (Новомосковської) міської ради, її виконавчого комітету та управління по роботі з активами Самарівської (Новомосковської) міської ради призвели до значного невдоволення мешканців міста, які підтверджуються колективними зверненнями та постами й коментарями у соціальних мережах, зокрема у місцевій групі фейсбуку «Підслухано Новомосковськ». Проте дані твердження безпідставні позаяк жодних звернень, як колективних так і особистих щодо «невдоволення» мешканців міста не надходило. Отже, оскаржувані прокурором паспорти прив`язки тимчасових споруд №№ 128, 129 від 04 квітня 2022 року, №№ 133, 134, 135, 136, 137, 138 від 06 липня 2022 року, №№142, 143 від 05 серпня 2022 року, №№ 156, 157 від 21 вересня 2022 року за адресою: Дніпропетровська область, м. Самар, в районі вул. Сучкова, 32, видані на замовлення фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , оформлені та видані відділом містобудування, архітектури та реклами управління по роботі з активами виконавчого комітету Новомосковської міської ради в порядку та в спосіб визначений статтею 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 244 від 21.10.2011 року та прокурором не зазначено, які саме норми з наведених нормативних документів, були порушені відповідачами. Прокурор, просячи у позовній заяві визнати протиправну бездіяльність Новомосковської міської ради,в порушення пункту 4 частини 1 статті 5 КАС України, не зазначає в чому саме полягає бездіяльність Новомосковської міської ради та які саме повноваження з числа визначених діючим законодавством міська рада мала здійснити, але не здійснила. Не зазначено й жодних конкретних підстав для анулювання виданих паспортів прив`язки тимчасових споруд, що свідчить про безпідставність позовних вимог. Крім того у своїй позовній заяві прокурор зазначає, що відповідачами по справі є Самарівська (Новомосковська) міська рада, виконавчий комітет Самарівської (Новомосковської) міської ради, Управління по роботі з активами Самарівської (Новомосковської) міської ради, хочемо зауважити, що 18 жовтня 2024 року Новомосковською міською радою прийнято рішення № 1640 "Про перейменування Новомосковської міської ради та її виконавчих органів". 11 листопада 2024 року Новомосковською міською радою було прийнято рішення № 1704 "Про внесення змін до рішень міської ради від 18.10.2024 №1640, №1641, №1642, №1643, №1644, №1645, №1646, №1647, №1648 та №1649" згідно якого було визначено дату набрання чинності рішення Новомосковської міської ради № 1640 від 18 жовтня 2024 року 02.01.2025 року. Тобто вірна назва відповідачів у цій справі до 02.01.2025 року є: Новомосковська міська рада, виконавчий комітет Новомосковської міської ради, Управління по роботі з активами Новомосковської міської ради.
26.11.2024 року від керівника Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області Данилова Дмитра Сергійовича до суду надійшли відповіді на відзиви, де зазначено, що відповідачі не подали будь-яких доказів на спростування зазначених в позовній заяві обставин. Отже висновки, зазначені у відзивах на позовну заяву є необґрунтованими.
У відповідності до вимог ст. 165 КАС України пояснення від третьої особи-2: комунальне підприємство Новомосковськміськтранс Новомосковської міської ради щодо позову або відзиву до суду не надходили.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.10.2024 року зазначена вище справа розподілена та 01.11.2024 року передана судді Пруднику С.В.
14.11.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду у задоволенні клопотання керівника Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області Данилова Дмитра Сергійовича про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено.
В період з 30.12.2024 року по 12.01.2025 року суддя Прудник С.В. перебував у щорічній основній відпустці.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що фізична особа підприємець ОСОБА_1 , маючи намір встановлення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності в районі буд. АДРЕСА_1 , звернувся до Новомосковського міського голови з відповідними заявами № б/н від 28.02.2022, №№ О-562, О-563, О-564, О-565, О-566, О-567, О-568, О-569, О-579, О-580, О-581, від 16.06.2022, до яких долучив графічні матеріали на топографо-геодезичній основі М 1:500 із зазначенням бажаного місця розташування кожної окремої тимчасової споруди, площею до 30 кв.м.
Як зазначає позивач у поданій до суду позовній заяві, ФОП ОСОБА_1 приховав, що насправді заяви стосувалися побудови суцільного комплексу тимчасових споруд, загальною площею по зовнішньому контуру понад 30 квадратних метрів, в межах «червоних ліній» міста, у безпосередній близькості до проїзної частини та пішохідних переходів. Більш того, ФОП ОСОБА_1 не повідомив, що погодження на розміщення тимчасових споруд за адресою: АДРЕСА_1 , в порушення п.п. 20, 25-2 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою КМУ від 30.03.1994 за № 198 (далі - Єдині правила) не отримував.
Виконавчим комітетом Самарівської (Новомосковської) міської ради за результатами розгляду вищевказаних заяв в порушення ч. 2 ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 18 Закону України «Про автомобільні дороги», п.п. 2.2., 2.3 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №244 від 21.10.2011 (далі- Порядок № 244 від 21.10.2011), п.п. 20, 25-2 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою КМУ від 30.03.1994 за № 198, ДБН В.2.2-23:2009 «Будинки і споруди. Підприємства торгівлі», ДБН 360-92** «Містобудування.
Планування і забудова міських і сільських поселень», ДСТУ 3587-97 «Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди», місцерозташування тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності в районі буд. АДРЕСА_1 ОСОБА_1 погоджено.
Після цього ФОП ОСОБА_1 звернувся до начальника відділу містобудування, архітектури та реклами управління по роботі з активами виконавчого комітету Самарівської (Новомосковської) міської ради з додатковими заявами №№ 14-15 від 31.03.2022, №№ 19-25 від 01.07.2022, №№ 28-29 від 03.08.2022, № 49-50 від 20.09.2022, долучивши до них схеми розміщення ТС; ескізи фасадів ТС у кольорі М 1:50 (для стаціонарних ТС), які виготовив суб`єкт господарювання, який має у своєму складі архітектора, що має кваліфікаційний сертифікат, або архітектора, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат; технічні умовами щодо інженерного забезпечення (за наявності при підключенні ТС), отримані замовником у балансоутримувача відповідних інженерних мереж.
Начальником відділу містобудування, архітектури та реклами управління по роботі з активами виконавчого комітету Самарівської (Новомосковської) міської ради Юлією Марченко в межах визначеного десятиденного терміну в порушення вимог ч. 2 ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 18 Закону України «Про автомобільні дороги», п.п. 2.2., 2.3 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №244 від 21.10.2011 (далі- Порядок № 244 від 21.10.2011), п.п. 20, 25-2 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою КМУ від 30.03.1994 за №198, ДБН В.2.2-23:2009 «Будинки і споруди. Підприємства торгівлі», ДБН 360-92**«Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», ДСТУ 3587-97 «Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди» оформлено та надано наступні паспорти прив`язки тимчасових споруд:
- 04 квітня 2022 року на замовлення ОСОБА_1 «Для здійснення підприємницької діяльності у сфері роздрібної торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 » з реєстраційними №№ 128, 129 зі строком дії, який продовжено до 04.04.2027;
- 06 липня 2022 року на замовлення ОСОБА_1 «Для здійснення підприємницької діяльності у сфері роздрібної торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 » з реєстраційними №№ 133, 134, 135, 136, 137, 138 зі строком дії, який продовжено до 06.07.2027, з реєстраційними № 139 (в подальшому анульований);
- 05 серпня 2022 року на замовлення ОСОБА_1 «Для здійснення підприємницької діяльності у сфері роздрібної торгівлі за адресою: Дніпропетровська область, м. Самар (Новомосковськ), в районі вул. Сучкова, 32» з реєстраційними №№ 142, 143 зі строком дії, який продовжено до 05.08.2027;
- 21 вересня 2022 року на замовлення ОСОБА_1 «Для здійснення підприємницької діяльності у сфері роздрібної торгівлі за адресою: Дніпропетровська область, м. Самар (Новомосковськ), в районі вул. Сучкова, 32» з реєстраційними №№ 156, 157 зі строком дії до 21.09.2027.
Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області листами № 8320/41/19/01-2022 від 27.10.2022, № 589/41/19/01-2023 від 18.01.2023 повідомило Самарівську (Новомосковську) міську раду про виявлені порушення Закону України «Про автомобільні дороги», ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану», Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою КМУ від 30.03.1994 за №198, та акцентувало увагу на необхідність їх усунення, зокрема шляхом вжиття необхідних заходів впливу до причетних осіб та/або організацій, спрямованих на демонтаж або зміну місць розташування вищевказаних тимчасових споруд торговельно-побутового призначення.
Однак, ні Самарівською (Новомосковською) міською радою, ні виконавчим комітетом Самарівської (Новомосковської) міської ради, ні управлінням по роботі з активами Самарівської (Новомосковської) міської ради та іншими створеними нею органами заходи з метою усунення виявлених порушень не вживалися.
При цьому 06.01.2023 начальником відділу містобудування, архітектури та реклами управління по роботі з активами виконавчого комітету Самарівської (Новомосковської) міської ради Юлією Марченко паспорт прив`язки тимчасової споруди № НОМЕР_1 анульовано відповідно до п.2.26 Порядку в зв`язку із невстановленням тимчасових споруд протягом 6 місяців з дати отримання паспорту.
Проігноровано Самарівською (Новомосковською) міською радою, її виконкомом та управлінням по роботі з активами Самарівської (Новомосковської) міської ради і факт відсутності у ФОП ОСОБА_1 будь-яких речових прав на земельні ділянки комунальної власності під розташування тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності.
Таким чином, незважаючи на те, що розміщення ФОП ОСОБА_1 тимчасових споруд в районі будинку АДРЕСА_1 , створює загрозу безпеці учасників дорожнього руху та відвідувачів споруд, Самарівською (Новомосковською) міською радою, її виконавчим комітетом та управлінням по роботі з активами Самарівської (Новомосковської) міської ради, обізнаними про наявність порушень вимог чинного законодавства під час розміщення тимчасових споруд, будучи зобов`язаними діяти насамперед в інтересах та від імені територіальної громади, жодні заходи щодо скасування паспортів прив`язки тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності всупереч вимогам Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №244 від 21.10.2011, протягом тривалого часу не вживаються.
Посилаючись на наведені обставини, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить із наступного.
Стосовно підстав звернення прокурора з даним позовом до суду, суд зазначає наступне.
Порушення або загроза порушення інтересів держави є ключовою та виключною підставою для застосування конституційної функції представництва прокурором інтересів держави.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Аналіз положень ст. 53 ГПК України у взаємозв`язку зі змістом ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави вважати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.
Інтереси держави у спірних правовідносинах Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.04.1999 № 3-рп/99, з`ясовуючи поняття «інтереси держави» визначив, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорони землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.
Пунктами 4, 5 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі № 1-1/99 визначено, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, а отже прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах і може здійснювати представництво в порядку, передбаченому процесуальним законом. При цьому інтереси держави можуть збігатися повністю, частково, або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.
«Інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17).
Інтереси держави, за загальним правилом, охоплюють собою і суспільні (публічні) інтереси, оскільки основне покликання держави (стаття 3 Конституції України гарантує те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави) - це максимально забезпечувати інтереси всіх соціальних груп для досягнення в суспільстві справедливості як найвищого блага.
Хоча у Конституції України не йдеться про захист прокурором інтересів суспільства, але інтерес держави є насамперед інтересом більшості членів суспільства, якому вона служить. Тому прокурор може захищати і суспільні інтереси, зокрема, громад з тих самих підстав, що й інтереси держави.
Громада володіє деякими ознаками суб`єкта публічно-правових відносин, яка може мати власні (публічні) інтереси, що є відмінними від інтересів конкретної (приватної) особи. При цьому, Основним Законом України (ст. ст. 13, 23, 41, 43, 89, 95 Конституції України) передбачено, що суспільні (публічні) інтереси підлягають самостійному захисту, а також обов`язковому врахуванню при прийнятті найважливіших рішень на рівні держави або відповідної територіальної громади.
Суспільний (публічний) інтерес є оціночним поняттям, що охоплює широке і водночас чітко не визначене коло законних та таких, що ґрунтуються на моральних засадах, інтересів, які складають певну сукупність приватних інтересів або важливі для значної кількості фізичних і юридичних осіб потреби та відповідно до законодавчо встановленої компетенції забезпечуються суб`єктами владних повноважень (суб`єктами публічної адміністрації); це поняття не піддається однозначній кваліфікації (визначенню), а тому наявність суспільних (публічних) інтересів повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку.
Особливість суспільних (публічних) інтересів є те, що на відміну від приватних, їх майже не можливо захищати в суді безпосереднім носієм (носіями), а тому в державі обов`язково повинен існувати інструмент захисту такого інтересу у формі спеціального суб`єкта, яким може і повинен за чинної Конституції України виступати такий орган як прокуратура. Відтак, звернення прокурора з позовом в інтересах держави охоплює, у тому числі, й захист інтересів громади.
У справах за позовами прокурора в інтересах держави надважливим є також врахування та застосування судом принципу пропорційності як універсального загальноправового принципу, спрямованого на забезпечення у правовому регулюванні розумного балансу приватних і суспільних (публічних) інтересів, відповідно до якого цілі обмежень прав мають бути істотними, а засоби їх досягнення - обґрунтованими і мінімально обтяжливими для осіб, чиї права обмежуються; використання цього принципу дозволяє досягти розумного співвідношення між метою впливу з боку держави в особі органів прокуратури та засобами їх досягнення; принцип пропорційності вимагає виключно справедливого, раціонального та співрозмірного ініціювання прокурором судового процесу для захисту суспільних (публічних) інтересів (прав необмеженої кількості осіб).
Водночас, ЄСПЛ уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у судовому провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо, Суд вирішує, наскільки участь прокурора є доцільною.
Такий висновок міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16 квітня 2019 року у справі № 910/3486/18, від 01.09.2022 у справі № 440/7210/21.
Предметом спору в даному випадку є дотримання визначеного законом порядку розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на земельних ділянках комунальної власності.
Недотримання Самарівською (Новомосковською) міською радою, виконкомом Самарівської (Новомосковської) міської ради та управлінням по роботі з активами Самарівської (Новомосковської) міської ради встановлених законодавством вимог при погодженні місцерозташування та видачі паспортів прив`язки для розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності погіршує умови для життєдіяльності територіальної громади в цілому та кожного її члена окремо, може загрожувати протипожежній, санітарній та екологічній безпеці членів територіальної громади, а у спірних правовідносинах безпеці учасників дорожнього руху та відвідувачів таких споруд, негативно впливає на безпечні для життя і здоров`я умови перебування на території відповідного населеного пункту, створює ризики настання аварій, інших надзвичайних ситуацій.
Згідно зі ст. 12 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права держави, які беруть участь у цьому Пакті, визнають право кожної людини на найвищий досяжний рівень фізичного і психічного здоров`я.
Вказані положення також знайшли своє відображення в ст. 3 Конституції України, відповідно до якої людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Відповідно до ст. 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.
Відтак, дотримання встановленого законом порядку провадження підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на земельних ділянках комунальної власності в м. Самар (Новомосковську) становить публічний (суспільний) інтерес її громади, обов`язок захисту якого покладено насамперед на представницький орган місцевого самоврядування - ту чи іншу раду, а також на створювані нею органи.
Зазначене знайшло підтвердження і у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, у якому суд категорично ствердив, що «правильне застосування законодавства беззаперечно становить «суспільний інтерес».
Порушення порядку розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на земельних ділянках комунальної власності, які в порушення встановленого законодавством порядку у власність або оренду не надавалися, завдає шкоду власності територіальної громади міста Самар (Новомосковська) та суперечить інтересам держави в цілому.
При цьому, суд враховує, що аналогічні спори у справах, де позивачем виступав прокурор та предметом спору було скасування паспортів прив`язки тимчасової споруди, вже досліджувались та розглядалися судами по суті (постанови Верховного Суду від 12.12.2024 року у справі №440/7204/21; від 02.10.2024 року у справі №440/6768/21, від 02.10.2024 року у справі №440/6762/21, від 18.07.2024 року у справі №440/6758/21, від 05.06.2024 року у справі №440/7209/21, від 11.04.2024 року у справі №440/6751/21, від 12.09.2023 року у справі №440/7212/21, від 17.10.2023 року у справі №440/6769/21, від 17.10.2023 року у справі №440/7213/21, від 15.11.2023 року у справі №440/7203/21, від 10.01.2024 року у справі №440/7211/21 та інших).
Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України).
При цьому у відповідності до п.1,2 ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені вони на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією України та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.ст. 2,6,10 Закону України «Про місцеве самоврядування» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.
Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.
Первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста.
Відповідно до частин першої та третьої статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.
Тобто Самарівська (Новомосковська) міська рада, яка діє від імені територіальної громади міста, її виконавчий комітет та створений нею орган в особі управління по роботі з активами Самарівської (Новомосковської) міської ради повинні діяти в інтересах територіальної громади та виключно у спосіб і у межах повноважень, передбачених законом.
При цьому воля територіальної громади може виражатися лише в таких діях органу місцевого самоврядування, які відповідають вимогам законодавства та інтересам територіальної громади, що беззаперечно в цілому відноситься до інтересів держави.
Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду України від 02.11.2016 у справі № 6-2161цс16, від 23.11.2016 у справі № 3-1058гс16.
Однак відповідачами, всупереч інтересам територіальної громади, в порушенням вимог Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про благоустрій населених пунктів», «Про регулювання містобудівної діяльності, Земельного кодексу України не вживаються заходи щодо скасування паспортів прив`язки тимчасових споруд та демонтажу неправомірно розміщених тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності в межах «червоних ліній», в безпосередній близькості від проїзної частини та перехрестя доріг на земельній ділянці комунальної власності.
Відповідно до ч.4 ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.
Крім того, ч.3 ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до Закону України «Про благоустрій населених пунктів».
Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 №244 затверджено Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, яким визначено, що питання розміщення тимчасових споруд для підприємницької діяльності відносяться до повноважень виконавчого органу міської ради та органу з питань містобудування та архітектури у його складі, тому саме виконавчий комітет Самарівської (Новомосковської) міської ради та управління по роботі з активами Самарівської (Новомосковської) міської ради є органом, уповноваженим здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах.
До складу Управління входять структурні підрозділи: Відділ містобудування, архітектури та реклами; Відділ земельних відносин; Сектор управління житлом, майном та комунальною власністю.
Структурні підрозділи Управління не мають статусу юридичної особи, діють у його складі, керуючись цим Положенням.
Відділ містобудування, архітектури та реклами управління по роботі з активами Самарівської (Новомосковської) міської ради є уповноваженим органом, який регулює містобудівну діяльність та робочим органом, який регулює діяльність з розміщення зовнішньої реклами на території м. Самар (Новомосковськ). Начальник відділу містобудування, архітектури та реклами управління по роботі з активами Самарівської (Новомосковської) міської ради є головним архітектором міста.
Пунктом 44 ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що питання щодо встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність відносяться до виключної компетенції сільських, селищних, міських ради.
Організацію благоустрою населених пунктів, згідно зі ст. 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»( далі Закон) забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, установлених законом.
Відповідно до статті 5 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до органів управління у сфері благоустрою населених пунктів належать органи місцевого самоврядування.
Таким чином, діючим законодавством України передбачено, що лише Самарівська (Новомосковська) міська рада наділена виключною компетенцією з питань встановлення правил благоустрою території населеного пункту, тому саме вона є органом, уповноваженим здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах.
Відповідно до положень ст.ст.13, 14 Конституції України статті 1, частини першої статті 83, частини першої статі 84, статті 122 ЗК України, статей 1, 2, 6,10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», земля як основне національне багатство, що перебуває під особливою охороною держави, є об`єктом права власності Українського народу, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування здійснюють права власника від імені народу, в тому числі й тоді, коли приймають рішення щодо розпорядження землями державної чи комунальної власності.
У сфері земельних правовідносин важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права власності на землю.
Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Право власності та користування на землю набувається та реалізується фізичними та юридичними особами в порядку і на підставах, визначених Конституцією України, Земельним кодексом України, а також інших законів, що видаються відповідно до них.
Таким чином, діючим законодавством України передбачено, що Самарівська (Новомосковська) міська рада наділена правом від імені територіальної громади міста розпоряджатися землями комунальної власності, тому саме вона є органом, уповноваженим здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах.
Неправомірне набуття громадянами земельних ділянок у користування та протиправне розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності в межах «червоних ліній», в безпосередній близькості від проїзної частини та перехрестя доріг, без погодження з боку органів Національної поліції України підриває матеріальну і фінансову основу місцевого самоврядування, якою згідно ст. 142 Конституції України, в тому числі, є земля, що перебуває у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, що в свою чергу завдає істотної шкоди інтересам держави, яка згідно ст. 7 Конституції України гарантує місцеве самоврядування.
Такі дії Самарівської (Новомосковської) міської ради, її виконавчого комітету та управління по роботі з активами Самарівської (Новомосковської) міської ради призвели до значного невдоволення мешканців міста, які підтверджуються колективними зверненнями та постами й коментарями у соціальних мережах, зокрема у місцевій групі фейсбуку «Підслухано Новомосковськ».
Більш того, тривала бездіяльність Самарівської (Новомосковської) міської ради, її виконавчого комітету та управління по роботі з активами Самарівської (Новомосковської) міської ради призвела до неодноразових звернень як з боку управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, так і Новомосковської окружної прокуратури до вищевказаних органів з листами щодо необхідності усунення порушень чинного законодавства.
Враховуючи викладене, оскільки порушення інтересів територіальної громади спричинено внаслідок бездіяльності безпосередньо Самарівської (Новомосковської) міської ради, виконавчого комітету Самарівської (Новомосковської) міської ради, управління по роботі з активами Самарівської (Новомосковської) міської ради, які у справі виступають відповідачами, в частині невжиття заходів щодо приведення в належний стан розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності в районі будинку 16 по вул. Гетьманська в м. Самар (Новомосковську) Дніпропетровської області, та скасування паспортів прив`язки тимчасових споруд №№ 128, 129 від 04 квітня 2022 року, №№ 133, 134, 135, 136, 137, 138 від 06 липня 2022 року, №№ 142, 143 від 05 серпня 2022 року, №№ 156, 157 від 21 вересня 2022 року, прокурор, керуючись ст. 53 КАС України, звертається із зазначеним позовом як самостійний позивач в інтересах держави, що виражається в інтересах частини українського народу територіальної громади Самарівської (Новомосковської) міської ради, яка є власником земельних ділянок комунальної власності та об`єктів (елементів) благоустрою.
Як зазначив Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 01.04.2008 № 4-рп/2008, неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.
Згідно висновку, зробленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 15.10.2019 у справі № 903/129/18 сам факт незвернення до суду компетентного органу з позовом свідчить про неналежність виконання своїх повноважень, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів та звернення до суду з таким позовом.
Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.
У постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду з відповідним позовом у розумний строк не звернувся. Аналогічну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду України від 14.07.2021 у справі №911/3211/19 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, від 26.02.2019 у справі №905/803/18, від 15.10.2019 у справі №903/129/18.
При цьому прокурор не зобов`язаний установлювати причини, з яких позивач не здійснює захисту своїх інтересів.
Верховний Суд України у постанові від 13.06.2017 у справі № п/800/490/15 зазначив, що протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій.
Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.
Однак суд, вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва, не повинен установлювати саме протиправність бездіяльності компетентного органу чи його посадової особи.
Згідно з позицією Великої Палати Верховного суду, висловленої у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, якою надано висновок щодо застосування приписів статті 23 Закону «Про прокуратуру», прокурор, звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону «Про прокуратуру», фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.
Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню.
Згідно інформації управління патрульної поліції в Дніпропетровській області від 28.08.2024 №4987-24 на перехресті вул. Гетьманська та вул. 195-ї Стрілецької Дивізії (в районі буд. №16) в м. Самар (Новомосковську) Дніпропетровської області тимчасові споруди торговельно-побутового призначення розташовані з порушенням вимог ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану» та ПКМУ №198 від 30.03.1994 року «Про затвердження Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони» та інших чинних норм та стандартів у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (розміщені за межами тротуарів на відстані ближче, ніж 2 м від них, ближче ніж 10 м від краю проїзної частини вулиць, ближче ніж 50 м до перехрещень вулиць та пішохідних переходів).
Враховуючи виявлені порушення, Самарівську (Новомосковську) міську раду листами управління патрульної поліції в Дніпропетровській області № 8320/41/19/01-2022 від 27.10.2022, № 589/41/19/01-2023 від 18.01.2023 повідомлено про виявлені порушення Закону України «Про автомобільні дороги», Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою КМУ від 30.03.1994 за № 198, та акцентовано увагу на необхідність їх усунення, зокрема шляхом вжиття необхідних заходів впливу до причетних осіб та/або організацій, спрямованих на демонтаж або зміну місць розташування вищевказаних тимчасових споруд торговельно-побутового призначення.
Однак, ні Самарівською (Новомосковською) міською радою, ні виконкомом Самарівської (Новомосковської) міської ради, ні управлінням по роботі з активами Самарівської (Новомосковської) міської ради заходи з метою усунення виявлених порушень не вживалися.
Більш того, Новомосковською окружною прокуратурою направлялися листи в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» від 02.08.2024 за №62-4212вих24, від 18.10.2024 за №62-5631вих24 до Новомосковської (Самарівської) міської ради та її виконкому, в яких повідомлялося про встановлені факти.
Згідно із інформацією, викладеною у відповідях виконкому Новомосковської міської ради № 1953/0/2-24 від 03.09.2024, № 2445/0/2-24 від 25.10.2024 заходи, спрямовані на захист порушених інтересів держави, не здійснені, претензійно-позовна робота, спрямована на визнання незаконними та скасування паспортів прив`язки для розміщення тимчасових споруд не проведена.
Аналогічна бездіяльність допущена і управлінням по роботі з активами Самарівської (Новомосковської) міської ради, яке окружною прокуратурою листами в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» від 11.09.2024 № 62-4840вих-24, від 18.10.2024 № 62-5630вих-24 повідомлялося про виявлені порушення.
Згідно із інформацією, викладеною у відповідях управління по роботі з активами Новомосковської (Самарівської) міської ради № 687 від 13.09.2024, № 819 від 24.10.2024 заходи, спрямовані на захист порушених інтересів держави, не здійснені, претензійно-позовна робота, спрямована на визнання незаконними та скасування паспортів прив`язки для розміщення тимчасових споруд не проведена.
Невжиття Самарівською (Новомосковською) міською радою, виконавчим комітетом Самарівської (Новомосковської) міської ради та управлінням по роботі з активами Самарівської (Новомосковської) міської ради, до компетенції яких віднесено відповідні повноваження, заходів щодо приведення у відповідність до норм чинного містобудівного та земельного законодавства, законодавства про благоустрій населених пунктів розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на території м. Самар (Новомосковська) та скасування незаконних паспортів прив`язки, свідчить про наявність підстав для вжиття прокуратурою представницьких повноважень в інтересах держави шляхом звернення до суду з відповідним позовом.
Варто зазначити, що дійсно інтереси держави повинні захищати насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, у тому числі шляхом подання відповідних позовних заяв, а не прокурор. Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.
Проте для того, щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно.
Наведена правова позиція викладена в постанові Великої палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, постановах Верховного Суду від 10.08.2021 по справі №923/833/20, від 20.07.2021 у справі № 908/2153/20.
У рішенні Європейського Суду з прав людини від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного королівства» суд проголосив, що засіб захисту повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.
Отже, участь прокурора в судовому провадженні поза межами кримінального процесу, незалежно від існуючих законодавчих гарантій неупередженості та об`єктивності цього органу, допускається як виняток.
Відповідно до підпункту 7.5 пункту 7 Рекомендації Парламентської асамблеї Ради Європи 1604 (2003) «Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону» (Role of the public prosecutor's office in a democratic society governed by the rule of law) від 27 травня 2003 року при наділенні органів прокуратури функціями, які не належать до сфери кримінального права, важливо забезпечити, щоб будь-які повноваження прокурора стосовно спільного захисту прав людини не приводили до яких-небудь конфліктів інтересів і не порушували права осіб, які домагаються захисту своїх прав з боку держави; ефективний розподіл повноважень між різними органами влади в державі може бути дотриманий у випадку надання прокуратурі додаткових функцій при повній її незалежності.
У пункті 29 Висновку № 3 (2008) Консультативної ради європейських прокурорів «Про роль прокуратури поза межами сфери кримінального права» (The role of prosecution services outside the criminal law field) від 21 жовтня 2008 року зазначається, що діяльність прокурорських служб за межами кримінального права визначається, насамперед, потребою суспільства у належному захисті прав людини та державних інтересів; не існує загальних міжнародних правових норм та правил стосовно завдань, функцій та організації прокурорської служби за межами сфери кримінального права, оскільки держава має суверенне право визначати свої інституційні та правові процедури реалізації її функцій із захисту прав людини та державних інтересів.
Пунктами 30-31 Висновку № 3 (2008) визначено, що не існує єдиних міжнародно-правових норм і правил щодо завдань, функцій і організація прокуратури поза кримінально-правовою сферою. Водночас у всіх правових системах прокуратура відіграє важливу роль у захисті прав людини, у захисті законності та верховенства права, у зміцненні громадянського суспільства. Така різноманітність функцій органів прокуратури поза сферою кримінального права є результатом національної правової та історичної традиції. Це суверенне право держави визначати його інституційно-правові процедури реалізації своїх функцій щодо захисту прав людини і суспільних інтересів, дотримуючись принципу верховенства права та міжнародних зобов`язання.
У пункті 2 Рекомендацій CM/Rec (2012)11 Ради Європи «Про роль публічних обвинувачів поза системою кримінальної юстиції» (Оn the role of public prosecutors outside the criminal justice system) від 19 вересня 2012 року рекомендовано державам-учасницям, при наявності у служби публічного обвинувачення повноважень поза системою кримінальної юстиції, вжити всіх необхідних і відповідних заходів для забезпечення того, щоб ця роль виконувалась з особливою увагою до захисту прав людини та основоположних свобод і в повній відповідності з принципом верховенства права, зокрема, щодо права на справедливий судовий розгляд.
Пунктом 23 Рекомендацій CM/Rec (2012)11 також передбачено, що якщо прокурори виконують наглядову роль по відношенню до національного, регіонального та місцевого органу влади, а також щодо інших юридичних осіб, з метою забезпечення їх належного функціонування відповідно до закону, вони повинні здійснювати свої повноваження незалежно, прозоро та в повному обсязі відповідно до верховенства права.
Таким чином, позиція європейських інституцій полягає у тому, що участь прокурора у судовому провадженні поза межами кримінального процесу допускається у виключних випадках, зокрема, з метою реалізації повноважень прокурора щодо захисту прав та основоположних свобод людини та громадянина, особливо у тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великої кількості осіб, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави (зокрема, інтереси громади).
Відтак, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 4 частини другої статті 129 Конституції України).
Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 3 грудня 2019 року у справі № 810/3164/18, від 5 березня 2019 року у справі № 806/602/18, від 13 березня 2019 року у справі № 815/1139/18, від 17 жовтня 2019 року у справі №569/4123/16-а та від 5 листопада 2019 року у справі № 804/4585/18.
Звернення керівника Новомосковської окружної прокуратури до суду з позовом в інтересах територіальної громади у даному випадку відповідає принципу змагальності та є єдиним ефективним засобом захисту порушених інтересів держави, враховуючи, що Самарівська (Новомосковська) міська рада, виконавчий комітет Самарівської (Новомосковської) міської ради та управління по роботі з активами Самарівської (Новомосковської) міської ради самоусунулися від захисту прав територіальної громади, а іншого органу який міг би захистити її інтереси не має.
Тривале невжиття заходів щодо приведення у відповідність до норм чинного законодавства розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності та скасування незаконних паспортів прив`язки безумовно свідчить про тривалу бездіяльність, а систематична загроза життю та здоров`ю мешканцям м. Самар (Новомосковська) вимагає негайного втручання та вжиття дієвих заходів реагування, що призводить до виникнення у органів прокуратури не лише права, а й обов`язку вжити заходів представництва інтересів держави в суді.
Механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності регулюється Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI, Порядком розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства №244 від 21.10.2011 (далі Порядок №244 від 21.10.2011) з урахуванням вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» №280/97-ВР, Порядком передачі об`єктів (елементів) благоустрою м. Самар (Новомосковська) в тимчасове використання не за функціональним призначенням для здійснення господарської діяльності у сфері споживчого ринку та послуг, затвердженим рішенням ХХV сесії VІII скликання Самарівської (Новомосковської) міської ради № 914 від 07.03.2023 та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до частини другої статті 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності це одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.
Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.
Частиною третьою статті 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до Закону України «Про благоустрій населених пунктів».
Змістом статті 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що малі архітектурні форми є елементами (частинами) об`єктів благоустрою.
Мала архітектурна форма - це елемент декоративного чи іншого оснащення об`єкта благоустрою, до яких належить, у тому числі, альтанки, павільйони, навіси.
Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до цього Закону за рішенням власника об`єкта благоустрою з дотриманням вимог законодавства, державних стандартів, норм і правил.
Таким чином, законодавством України передбачено, що лише малі архітектурні форми можуть слугувати елементами об`єкту благоустрою та розміщуватися відповідно до Закону України «Про благоустрій населених пунктів».
Розміщення ж тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування (частина четверта статті 28 Закону № 3038-VI).
Так, наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 №244 затверджено Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, який визначає механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності.
Відповідно до пункту 1.3 Порядку №244 тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (далі - ТС) - це одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.
Стаціонарна тимчасова споруда - це споруда, яка має закрите приміщення для тимчасового перебування людей і по зовнішньому контуру площу до 30 кв.м.
З метою впорядкування розміщення тимчасових споруд на території м. Самар (Новомосковська) у відповідності до Порядку № 244, керуючись Законом України «Про місцеве самоврядування», Самарівська (Новомосковська) міська рада рішенням № 914 ХХV сесії VІII скликання від 07.03.2023 затвердила Порядок передачі об`єктів (елементів) благоустрою м. Самар (Новомосковська) в тимчасове використання не за функціональним призначенням для здійснення господарської діяльності у сфері споживчого ринку та послуг. Вказаний нормативно-правовий акт встановлює порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території м. Самар (Новомосковська) є спеціальним у спірних правовідносинах, чинним, а тому є обов`язковим для виконання на охопленій ним регуляторною діяльністю території м. Самар (Новомосковська).
Відповідно до 3.1. вищевказаного Порядку № 914 від 07.03.2023 визначено наступні поняття: Тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Стаціонарна тимчасова споруда споруда, яка має закрите приміщення для тимчасового перебування людей і по зовнішньому контуру площу до 30 кв.м.
Пунктом 5.5. Порядку № 914 від 07.03.2023, п. 1.8 Порядку № 244 від 21.10.2011 передбачено, що при розміщенні стаціонарних тимчасових споруд враховуються всі наявні планувальні обмеження, передбачені будівельними нормами.
Згідно з пунктами 2.2. та 2.3 Порядку №244 замовник, який має намір встановити ТС, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення ТС.
До заяви додаються: графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування ТС, виконані замовником у довільній формі на топографо-геодезичній основі М 1 : 500 кресленнями контурів ТС з прив`язкою до місцевості; реквізити замовника (найменування/прізвище, ім`я та по батькові (за наявності)/місцезнаходження ТС/контактна інформація) та напрям підприємницької діяльності.
Цей перелік документів є вичерпним.
Приписами пункту 2.4 Порядку № 244 передбачено, що для визначення відповідності намірів щодо місця розташування ТС містобудівній документації, будівельним нормам відповідний комплект документів направляється до органу з питань містобудування та архітектури сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації.
Про відповідність намірів замовника щодо місця розташування ТС містобудівній документації, будівельним нормам замовник повідомляється відповідним органом з питань містобудування та архітектури письмово протягом десяти робочих днів з дня отримання відповідного комплекту документів або замовнику надається аргументована відмова щодо реалізації намірів розміщення тимчасової споруди.
Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Новомосковського міського голови з заявами № б/н від 28.02.2022, №№ О-562, О-563, О-564, О-565, О-566, О-567, О-568, О-569, О-579, О-580, О-581 від 16.06.2022 щодо відповідності намірів встановлення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності в районі буд. АДРЕСА_1 .
При цьому до заяв долучив графічні матеріали на топографо-геодезичній основі М 1:500 із зазначенням бажаного місця розташування кожної окремої тимчасової споруди, площею до 30 кв.м, з прив`язкою до місцевості
Відповідно до відповідей виконавчого комітету Самарівської (Новомосковської) міської ради вих.3ВГ №257/0/12-22 від 17.03.2022, №№ вих.3ВГ №433/0/12-22, вих.3ВГ №434/0/12-22, вих.3ВГ №435/0/12-22, вих.3ВГ №436/0/12-22, вих.3ВГ №446/0/12-22, вих.3ВГ №447/0/12-22, вих.3ВГ №448/0/12-22, вих.3ВГ №449/0/12-22, вих.3ВГ №450/0/12-22, вих.3ВГ №451/0/12-22, вих.3ВГ №452/0/12-22, від 17.06.2022 місцерозташування тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності в районі буд. АДРЕСА_1 ОСОБА_1 погоджено.
Однак, виконавчим комітетом Самарівської (Новомосковської) міської ради під час погодження не враховано, що всі подані ФОП ОСОБА_1 заяви з додатками стосувалися суцільного комплексу тимчасових споруд, загальною площею по зовнішньому контуру понад 30 квадратних метрів, в межах «червоних ліній», в безпосередній близькості від проїзної частини та перехрестя.
Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.
Зазначені вимоги кореспондуються із положеннями Порядку №244 від 21.10.2011 (п. 1.4).
Слід зауважити, що розмір тимчасової споруди не більше 30 кв.м. визначений законом з метою забезпечення можливості її переміщення без втрати цільового призначення та основних властивостей.
Згідно п. 5.4. Порядку № 914 від 07.03.2023 для розміщення групи стаціонарних тимчасових споруд (але не більше п`яти) може розробляться єдиний паспорт прив`язки тимчасової споруди з прив`язкою кожної окремої ТС з відображенням благоустрою прилеглої території та інженерного забезпечення (на топографо-геодезичній основі М 1:500).
Відповідно до п. 5.6. Порядку № 914 від 07.03.2023 зовнішній вигляд стаціонарних тимчасових споруд має відповідати вимогам чинного законодавства України, Правил благоустрою міста Самар (Новомосковська) та інших документів, які приймаються Самарівською (Новомосковською) міською радою або виконавчим комітетом Самарівської (Новомосковської) міської ради.
У постанові Верховного Суду від 17 грудня 2019 року у справі № 520/9231/18 зазначено, що відповідність намірів розміщення ТС визначається на підставі відповідності її місця розташування комплексній схемі розміщення ТС, якщо така схема розроблена, містобудівній документації, будівельним нормам, іншим вимогам законодавства.
Аналіз наведених вище положень законодавства свідчить про те, у разі невідповідності намірів щодо місця розташування ТС вимогам законодавства, будівельним нормам, комплексній схемі розміщення ТС замовнику управлінням з питань містобудування та архітектури надається письмова відмова щодо можливості розміщення стаціонарної ТС.
Однак, виконавчим комітетом Самарівської (Новомосковської) міської ради, зобов`язаним діяти насамперед в інтересах територіальної громади міста, через неналежне вивчення документів, доданих ФОП ОСОБА_1 до заяви, невідповідність намірів щодо місця розташування тимчасових споруд в районі буд. 32 по вул. Сучкова в м. Самар (Новомосковську) вимогам законодавства, будівельним нормам, встановлено не було, в зв`язку із чим відмова щодо можливості розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, площею по зовнішньому контуру понад 30 квадратних метрів ОСОБА_1 не надавалася.
За визначеннями, наведеними у 3.1. Порядку № 914 від 07.03.2023, пунктах 1.4-1.5 Порядку №244 паспорт прив`язки ТС - це комплект документів, у яких визначено місце встановлення ТС та благоустрій прилеглої території на топографо-геодезичній основі М 1:500, інженерне забезпечення, зовнішній архітектурний вигляд ТС та напрям підприємницької діяльності; схема розміщення ТС - це графічні матеріали, виконані на топографо-геодезичній основі М 1:500 суб`єктом господарювання, який має у своєму складі архітектора, що має кваліфікаційний сертифікат, або архітектором, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат, які відображають розміщення ТС із прив`язкою до місцевості (будівлі, споруди, інженерні мережі тощо), планувальними обмеженнями та зазначенням заходів щодо благоустрою та озеленення прилеглої території (розташування квітників, під`їздів, урн, влаштування дорожнього покриття або мощення фігурними елементами тощо).
Відповідно до пункту 2.6 Порядку №244 для оформлення паспорта прив`язки ТС замовник звертається до органу з питань містобудування та архітектури із додатковою заявою щодо оформлення паспорта прив`язки ТС, до якої додає: схему розміщення ТС (додаток 1); ескізи фасадів ТС у кольорі М 1:50 (для стаціонарних ТС), які виготовляє суб`єкт господарювання, який має у своєму складі архітектора, що має кваліфікаційний сертифікат, або архітектор, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат (додаток 1); технічні умови щодо інженерного забезпечення (за наявності), отримані замовником у балансоутримувача відповідних інженерних мереж.
Зазначені документи замовником отримуються самостійно.
Паспорт прив`язки ТС надається органом з питань містобудування та архітектури протягом десяти робочих днів з дня подання зазначеної заяви.
Паспорт прив`язки ТС оформлюється органом з питань містобудування та архітектури за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку (пункти 2.7, 2.10 Порядку № 244).
Паспорт прив`язки ТС не надається за умов: 1) подання неповного пакета документів, визначених п.2.6 Порядку №244; 2) подання недостовірних відомостей, зазначених у п.2.6 Порядку №244.
Ненадання паспорта прив`язки ТС з інших підстав не допускається.
Паспорт прив`язки ТС підлягає реєстрації в журналі реєстрації паспортів прив`язки або електронному журналі органом, який його видав, з подальшим внесенням інформації про ТС до містобудівного кадастру.
Строк дії паспорта прив`язки ТС визначається органом з питань містобудування та архітектури відповідної ради або районної державної адміністрації з урахуванням строків реалізації положень містобудівної документації на місцевому рівні.
Отримавши погодження розміщення тимчасових споруд в районі буд. № 32 по вул. Сучкова у м. Самар (Новомосковськ) Дніпропетровської області, відповідно до положень п. 2.6 Порядку №244 від 21.10.2011, ОСОБА_1 звернувся до начальника відділу містобудування, архітектури та реклами управління по роботі з активами виконавчого комітету Самарівської (Новомосковської) міської ради з додатковими заявами №№ 14-15 від 31.03.2022, №№ 19-25 від 01.07.2022, №№ 28-29 від 03.08.2022, № 49-50 від 20.09.2022, долучивши до них схеми розміщення ТС; ескізи фасадів ТС у кольорі М 1:50 (для стаціонарних ТС), які виготовив суб`єкт господарювання, який має у своєму складі архітектора, що має кваліфікаційний сертифікат, або архітектора, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат; технічні умовами щодо інженерного забезпечення (за наявності при підключенні ТС), отримані замовником у балансоутримувача відповідних інженерних мереж.
Після чого начальником відділу містобудування, архітектури та реклами управління по роботі з активами виконавчого комітету Самарівської (Новомосковської) міської ради Юлією Марченко в межах визначеного десятиденного терміну оформлено та надано наступні паспорти прив`язки тимчасових споруд:
- 04 квітня 2022 року на замовлення Олійника Віталія Анатолійовича «Для здійснення підприємницької діяльності у сфері роздрібної торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 » з реєстраційними №№ 128, 129 зі строком дії, який продовжено до 04.04.2027;
- 06 липня 2022 року на замовлення ОСОБА_1 «Для здійснення підприємницької діяльності у сфері роздрібної торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 » з реєстраційними №№ 133, 134, 135, 136, 137, 138 зі строком дії, який продовжено до 06.07.2027, з реєстраційними № 139 (в подальшому анульований);
- 05 серпня 2022 року на замовлення ОСОБА_1 «Для здійснення підприємницької діяльності у сфері роздрібної торгівлі за адресою: Дніпропетровська область, м. Самар (Новомосковськ), в районі вул. Сучкова, 32» з реєстраційними №№ 142, 143 зі строком дії, який продовжено до 05.08.2027;
- 21 вересня 2022 року на замовлення ОСОБА_1 «Для здійснення підприємницької діяльності у сфері роздрібної торгівлі за адресою: Дніпропетровська область, м. Самар (Новомосковськ), в районі вул. Сучкова, 32» з реєстраційними №№ 156, 157 зі строком дії до 21.09.2027.
Згідно інформації управління патрульної поліції в Дніпропетровській області від 28.08.2024 №4987-24, встановлено, що ФОП ОСОБА_1 погодження на розміщення 12 тимчасових споруд за адресою: Дніпропетровська область, м. Самар (Новомосковськ), в районі вул. Сучкова, 32, незважаючи на його обов`язковість, в порушення п.п. 20, 25-2 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою КМУ від 30.03.1994 за № 198 (далі - Єдині правила) не отримував.
Так, згідно із пунктом 20 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою КМУ 30.04.1994 № 198, у межах смуги відчуження автомобільних (позаміських) доріг і червоних ліній міських вулиць і доріг забороняється:
розташовувати будь-які споруди або об`єкти без погодження з власниками автомобільних доріг та уповноваженим підрозділом Національної поліції (стаття 37 Закону України «Про автомобільні дороги»).
Пунктом 25-2 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, встановлено, що тимчасові споруди для провадження підприємницької діяльності на автомобільних дорогах розміщуються відповідно до ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а у разі їх розміщення у межах смуги відведення автомобільних доріг або «червоних ліній» міських вулиць і доріг - за погодженням з відповідним підрозділом Національної поліції відповідно до абз. 5 ч. 1 статті 52-3 Закону України «Про дорожній рух».
При цьому ні Самарівська (Новомосковська) міська рада, ні виконавчий комітет Самарівської (Новомосковської) міської ради, ні управління по роботі з активами Самарівської (Новомосковської) міської ради, будучи зобов`язаними діяти насамперед в інтересах та від імені територіальної громади, погоджуючи розміщення тимчасових споруд та надаючи паспорт прив`язки, увагу на відсутність погодження місця розташування тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності з уповноваженим підрозділом Національної поліції не звернули.
Таким чином, оскільки погодження Національної поліції на розміщення цих споруд отримано не було, розміщення тимчасових споруд здійснено з порушенням ДСТУ №3587-97 «Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди».
Більш того встановлено, що тимчасові споруди для здійснення підприємницької діяльності в районі будинку № 32 по вул. Сучкова у м. Самар (Новомосковськ) ФОП ОСОБА_1 фактично розміщено в межах «червоних ліній» міста, у безпосередній близькості до проїзної частини та пішохідних переходів, а отже паспорти прив`язки тимчасових споруд видано з порушенням законодавства у сфері безпеки дорожнього руху.
Відповідно до п. 26 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, малі архітектурні форми та тимчасові споруди для провадження підприємницької діяльності розміщуються із дотриманням вимог техніки безпеки та із забезпеченням видимості дорожніх знаків, світлофорів, перехресть, пішохідних переходів, зупинок транспорту загального користування.
Відповідно до пункту 27 Єдиних правил у населених пунктах малі архітектурні форми (крім кіосків для продажу проїзних квитків на зупинках громадського транспорту) розміщуються за межею тротуару, пішохідних доріжок, алей на відстані не менше ніж 1 метр, але не ближче ніж 5 метрів до проїзної частини доріг і вулиць.
Пунктом 28 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони передбачено, що на вулицях і дорогах міст та інших населених пунктів, де відповідно до містобудівної документації або проекту будівництва існуючі будинки, споруди та огорожа розміщені на відстані менше ніж 5 метрів від проїзної частини, розміщення малих архітектурних форм, тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності допускається в одну лінію з фасадами будівель, споруд або огорожі.
Допускається розміщення малих архітектурних форм, тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на тротуарах та пішохідних доріжках, коли їх ширина перевищує ту, що передбачена ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій», та забезпечено безпечне і безперешкодне пересування пішоходів та маломобільних груп населення (ширина залишкової пішохідної зони повинна бути не менше тієї, що передбачена ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій»). В охоронних зонах інженерних комунікацій допускається розміщувати малі архітектурні форми за обов`язковим погодженням з організаціями, які експлуатують ці комунікації.
Відповідно до п. 35 Єдиних правил забороняється розміщувати малі архітектурні форми та тимчасові споруди для провадження підприємницької діяльності: без дотримання вимог ДБН В.2.3-4:2015 «Автомобільні дороги. Частина I. Проектування.
Частина II. Будівництво», ДБН В.2.3-5:2018 «Вулиці та дороги населених пунктів» у частині забезпечення видимості; ближче ніж за 20 метрів до перехресть; на штучних спорудах (крім випадків, коли розміщення цих споруд передбачено проектом будівництва або реконструкції, погодженим та затвердженим в установленому порядку).
Згідно до п. 3.7.4 національного стандарту ДСТУ 3587-97 «Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди» забороняється розміщувати споруди торговельно-побутового призначення - ближче ніж 50 м до перехрещень вулиць та пішохідних переходів.
Відповідно до п. 5.4 ДБН В.2.2-23:2009 «Будинки і споруди. Підприємства торгівлі» тимчасові споруди сезонної торгівлі, павільйони, кіоски тощо повинні розмішуватися до будівель та інших споруд на відстані, яку слід приймати залежно від ступеня їх вогнестійкості з ДБН 360-92**, але не менше 10 м.
Пунктом 1.14 Правил пожежної безпеки в України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України №1417 від 30.12.2014, передбачено, що тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, крім тих, що розміщуються на території ринків, відповідно до затвердженого плану-схеми повинні розміщуватися на відстані не менше 10 м від інших будівель та споруд, крім випадків, коли згідно з будівельними нормами потрібна більша протипожежна відстань або коли їх можна встановлювати біля зовнішніх стін без отворів, які відповідають вимогам будівельних норм до протипожежних стін.
Відстань від ТС №129 до кам`яного 4х-поверхового житлового будинку, який розташовано по червоній лінії АДРЕСА_1 як фактично, так і відповідно до виданого паспорту прив`язки складає 7,84 м.; до проїзної частини 1,42 м., до перехрестя 8,7 м.
Відстань від ТС №133 до кам`яного 4х-поверхового житлового будинку, який розташовано по червоній лінії АДРЕСА_1 як фактично, так і відповідно до виданого паспорту прив`язки складає 7,24 м.; до проїзної частини 1,44 м.
Відстань від ТС №134 до кам`яного 5ти-поверхового житлового будинку, який розташовано по червоній лінії АДРЕСА_1 як фактично, так і відповідно до виданого паспорту прив`язки складає 7,24 м.; до проїзної частини 1,4 м.
Відстань від ТС №135 до кам`яного 5ти-поверхового житлового будинку, який розташовано по червоній лінії АДРЕСА_1 як фактично, так і відповідно до виданого паспорту прив`язки складає 7,36 м.; до проїзної частини 1,34 м.
Відстань від ТС №136 до кам`яного 5ти-поверхового житлового будинку, який розташовано по червоній лінії АДРЕСА_1 як фактично, так і відповідно до виданого паспорту прив`язки складає 7,49 м.; до проїзної частини 1,26 м.
Відстань від ТС №137 до кам`яного 5ти-поверхового житлового будинку, який розташовано по червоній лінії АДРЕСА_1 як фактично, так і відповідно до виданого паспорту прив`язки складає 6,5 м.; до проїзної частини 1,26 м.
Відстань від ТС №138 до кам`яного 4х-поверхового житлового будинку, який розташовано по червоній лінії АДРЕСА_1 як фактично, так і відповідно до виданого паспорту прив`язки складає 7,7 м.; до проїзної частини 1,63 м.
Відстань від ТС №142 до кам`яного 5ти-поверхового житлового будинку, який розташовано по червоній лінії АДРЕСА_1 як фактично, так і відповідно до виданого паспорту прив`язки складає 7,11 м.; до проїзної частини 1,3 м.
Відстань від ТС №143 до кам`яного 5ти-поверхового житлового будинку, який розташовано по червоній лінії АДРЕСА_1 як фактично, так і відповідно до виданого паспорту прив`язки складає 7,0 м.; до проїзної частини 1,47 м.
Відстань від ТС №156 до кам`яного 5ти-поверхового житлового будинку, який розташовано по червоній лінії АДРЕСА_1 як фактично, так і відповідно до виданого паспорту прив`язки складає 7,0 м.; до проїзної частини 1,47 м.
Відстань від ТС №157 до кам`яного 5ти-поверхового житлового будинку, який розташовано по червоній лінії АДРЕСА_1 як фактично, так і відповідно до виданого паспорту прив`язки складає 7,0 м.; до проїзної частини 1,47 м.
Таким чином, розташування всіх вищезазначених тимчасових споруд не відповідає:
- вимогам п.5.4 ДБН В.2.2-23:2009 «Будинки і споруди. Підприємства торгівлі», оскільки відстань від тимчасових споруд до кам`яних 5-ти та 4-ти поверхових житлових будинків менше 10 м.;
- абз. 2 п. 27 Єдиних правил ремонту та утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 198 від 30.03.1994, оскільки відстань від тимчасових споруд до проїзної частини менше 5 м;
- п. 25-2 Єдиних правил ремонту та утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 198 від 30.03.1994, оскільки розміщення тимчасових споруд не узгоджено з відповідним підрозділом Національної поліції;
- п. 28,35 Єдиних правил ремонту та утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 198 від 30.03.1994, оскільки розміщення тимчасових споруд не узгоджено з відповідним організаціями, що експлуатують інженерні комунікації;
- додатку 3.1 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», оскільки протипожежна відстань до житлових будинків складає менше 10 м.
Крім того, розташування тимчасових споруд з паспортами прив`язки №№128,129 не відповідає:
- п. 3.7.4 ДСТУ 3587-97 «Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди», оскільки відстань до перехресних вулиць та пішохідних переходів менше 50 м.
- вимогам розділу 35 Єдиних правил ремонту та утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 198 від 30.03.1994, оскільки відстань до перехресних вулиць та пішохідних переходів менше 20 м.
Враховуючи виявлені порушення, Самарівську (Новомосковську) міську раду листами управління патрульної поліції в Дніпропетровській області № 8320/41/19/01-2022 від 27.10.2022, № 589/41/19/01-2023 від 18.01.2023 повідомлено про виявлені порушення Закону України «Про автомобільні дороги», Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою КМУ від 30.03.1994 за № 198, та акцентовано увагу на необхідність їх усунення, зокрема шляхом вжиття необхідних заходів впливу до причетних осіб та/або організацій, спрямованих на демонтаж або зміну місць розташування вищевказаних тимчасових споруд торговельно-побутового призначення.
Відповідно до відповіді виконавчого комітету Самарівської (Новомосковської) міської ради №1483/0/2-22 від 23.11.2022 розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється відповідно до Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України № 244 від 21.10.2011, підставою для розміщення тимчасових споруд є паспорт прив`язки тимчасових споруд.
Також у листі зазначається, що Порядком не передбачено погодження розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності з уповноваженими підрозділами Національної поліції.
Однак, відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 18.10.2018 у справі №821/140/18 та від 24.01.2020 у справі №821/235/18, розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності має відповідати, у тому числі, Єдиним правилам ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, та здійснюватися на підставі дозвільного документу - паспорта прив`язки, який видає (продовжує строк дії) відповідний орган з дотриманням вимог вищевказаної постанови. Це означає, що розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності повинне відповідати усім вимогам закону, містобудівної документації, будівельним, санітарним, протипожежним, екологічним та іншим нормам, державним стандартам і правилам, локальним нормативно - правовим актам органів місцевого самоврядування та іншим актам, дотримання яких вимагається під час перевірки намірів замовника щодо розташування таких споруд.
Відповідно до п. 2.26 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 244 від 21.10.2011, дія паспорта прив`язки тимчасової споруди анулюється за таких умов: 1) недотримання вимог паспорта прив`язки ТС при її встановленні; 2) невстановлення ТС протягом 6 місяців з дати отримання паспорта прив`язки ТС; 3) надання недостовірних відомостей у документах, зазначених у п.2.6 Порядку № 244, під час підготовки паспорта прив`язки ТС.
Таким чином, надання ФОП ОСОБА_1 під час звернення до Самарівської (Новомосковської) міської ради, виконкому Самарівської (Новомосковської) міської ради та управління по роботі з активами Самарівської (Новомосковської) міської ради недостовірних відомостей щодо розмірів тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності в районі буд. АДРЕСА_1 , а також їх розташування слугує підставою для анулювання дії паспортів прив`язки тимчасових споруд шляхом їх скасування.
Незважаючи на те, що розміщення ФОП ОСОБА_1 тимчасових споруд в районі будинку АДРЕСА_1 , створює загрозу безпеці учасників дорожнього руху та відвідувачів споруд, спричиняє істотні ризики настання аварій та інших надзвичайних ситуацій, Самарівською (Новомосковською) міською радою, виконавчим комітетом Самарівської (Новомосковської) міської ради та управлінням по роботі з активами Самарівської (Новомосковської) міської ради, обізнаними про наявність порушень вимог чинного законодавства під час погодження розміщення тимчасових споруд та видачі паспортів прив`язки, жодні заходи щодо скасування паспортів прив`язки тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності всупереч вимогам Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №244 від 21.10.2011, протягом тривалого часу не вживаються.
Проігноровано Самарівською (Новомосковською) міською радою, виконавчим комітетом та управлінням по роботі з активами Самарівської (Новомосковської) міської ради і факт відсутності у ФОП ОСОБА_1 будь-яких речових прав на земельні ділянки комунальної власності під розташування тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності.
Існування договорів про тимчасове використання об`єктів (елементів) благоустрою не за функціональним призначенням під розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, що укладено між ФОП ОСОБА_1 та КП «Новомосковськміськтранс» Новомосковської (Самарівської) міської ради, не є правовою підставою для користування земельною ділянкою комунальної власності під тимчасовими спорудами для здійснення підприємницької діяльності, оскільки, нівелюючи поняття благоустрою та його об`єктів (елементів), вони приховують фактичний договір оренди земельної ділянки для розміщення торгівельного павільйону.
ФОП ОСОБА_2 не є ані власником, ані користувачем будь-якої земельної ділянки, на якій розташовано тимчасові споруди.
Частиною 1 ст. 79 Земельного кодексу України визначено, що земельна ділянка це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.
Згідно з пунктом «б» статті 80 та частиною 1 статті 83 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.
Землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.
Частиною 1 статті 92 Земельного кодексу України передбачено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.
Згідно з пунктом 34 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.
Відповідно до статті 33 цього Закону до делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема: реєстрація суб`єктів права власності на землю; реєстрація права користування землею і договорів на оренду землі; видача документів, що посвідчують право власності і право користування землею; координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; вирішення земельних спорів у порядку, встановленому законом.
Підпунктом 1 пункту «а» статті 29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження з управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.
Відповідно до частини 1 статті 122, частини 1 статті 123 і частини 1 статті 124 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.
Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.
Таким чином, право власності на землі комунальної власності належить територіальній громаді, яка є суб`єктам цього права, та реалізує його безпосередньо або через органи місцевого самоврядування - відповідні ради, які, здійснюючи наявні у них повноваження в галузі земельних відносин та вирішуючи питання їх регулювання, діють від імені громади та в її інтересах.
За висновками Верховного Суду щодо застосування норм права, викладеними у постанові від 11.05.2023 у справі №300/2813/22, користування земельними ділянками комунальної власності, у тому числі громадянами, їх зайняття за відсутності відповідного рішення ради про передачу такої ділянки у власність або у користування, відповідних правовстановлюючих документів та без оформлення прав на такі земельні ділянки, їх державної реєстрації, є порушенням вимог земельного законодавства.
У такому випадку територіальна громада як первинний суб`єкт права власності на земельні ділянки в межах відповідної адміністративно - територіальної одиниці має право у порядку, встановленому законом, через уповноважені органи місцевого самоврядування захищати таке право, зокрема, шляхом здійснення цими органами заходів самоврядного контролю за використанням та охороною земель, вимагати від осіб, які допустили порушення вимог земельного законодавства щодо земель комунальної власності, усунення цих порушень та наслідків, які у зв`язку з цим настали, відшкодувати завдані збитки (шкоду).
Разом із цим, відповідно до відомостей Державного земельного кадастру та інформації Новомосковської міської ради земельні ділянки під розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 не надавалися. Тоді як, відповідно до діючого земельного законодавства користування земельною ділянкою для провадження підприємницької та іншої діяльності можливо лише на праві оренди.
Право на пред`явлення прокурором даного позову, у відповідності до вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», може бути реалізоване виключно після встановлення підстав у даному випадку вивчення отриманих документів та бездіяльність Самарівської (Новомосковської) міської ради, виконавчого комітету Самарівської (Новомосковської) міської ради та управління по роботі з активами Самарівської (Новомосковської) міської ради після отримання інформації про виявлені порушення вимог містобудівного та земельного законодавства під час розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності.
Так, у постанові від 20.06.2018 у справі №697/2751/14-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що для вирішення питання про дотримання строку звернення до суду за захистом прав суду слід встановити, коли прокурор дізнався чи міг дізнатися про порушення інтересів держави.
Зазначений висновок конкретизований Великою Палатою Верховного Суду у п. 48 постанови від 17.10.2018 у справі №362/44/17, де зазначено, що позовна давність починає обчислюватися з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися прокурор, у таких випадках: 1) прокурор, який звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, довідався чи мав об`єктивну можливість довідатися (під час кримінального провадження, прокурорської перевірки тощо) про порушення або загрозу порушення таких інтересів чи про особу, яка їх порушила або може порушити, раніше, ніж орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; 2) прокурор звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави за відсутності відповідного органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження щодо захисту таких інтересів.
Аналогічні підстави для представництва прокурором інтересів держави зазначені у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного суду від 14.09.2021 №807/965/17.
Тривале невжиття заходів з приведення у відповідність до норм чинного
законодавства, будівельних та інших норм розміщення тимчасових споруд в районі буд. 32 по вул. Сучкова в м. Самар (Новомосковську) безумовно свідчить про тривалу бездіяльність, а існуюча реальна загроза життю та здоров`ю мешканців територіальної громади м. Самар (Новомосковська) вимагає негайного втручання та вжиття дієвих заходів реагування.
Дізнавшись про існування вищевказаних триваючих порушень інтересів держави, прокурор, відповідно до вимог передбачених ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», скерував відповідну інформацію до органів, уповноважених державою вживати законні заходи для перевірки фактів порушення та реагувати на них для відновлення становища, яке існувало до такого порушення.
Прокурор фактично надав можливість уповноваженим органам в особі Самарівської (Новомосковської) міської ради, виконкому Самарівської (Новомосковської) міської ради та управління по роботі з активами Самарівської (Новомосковської) міської ради, відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема шляхом перевірки фактів порушення законодавства, вчинення дій для виправлення ситуації, в тому числі шляхом подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Отримавши відповідь про відсутність підстав для реагування з боку Самарівської (Новомосковської) міської ради, виконавчого комітету Самарівської (Новомосковської) міської ради та управління по роботі з активами Самарівської (Новомосковської) міської ради прокурором прийнято рішення щодо подання позовної заяви до суду.
Отже, відповідачами не вжито дієвих та достатніх заходів з метою приведення розміщення тимчасових споруд у відповідність до норм чинного законодавства та будівельних норм, скасування паспортів прив`язки тимчасових споруд, що вказує на бездіяльність даних органів.
Визначення терміну «триваюче правопорушення» надано у постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі №242/924/17, з яким погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.09.2022 у справі №140/1770/19.
Відповідно до позиції Верховного Суду у справі №242/924/17, «триваюче» правопорушення це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом.
Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом певного проміжку часу. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану, за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.
Аналогічне визначення триваючому правопорушенню викладено у постанові Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №464/2638/17.
Верховний Суд у постанові від 25.11.2021 у справі №826/6064/17 встановив, що у триваючих правовідносинах суб`єкт владних повноважень протягом певного проміжку часу ухилявся від виконання своїх зобов`язань (триваюча протиправна бездіяльність) по відношенню до позивача.
У постанові від 23.10.2019 у справі №127/2-2177/2005 Верховний Суд наголосив на тому, що бездіяльність на відміну від дії не має моменту вчинення. Бездіяльність має триваючий характер та існує до часу початку дій, які свідчать про припинення бездіяльності.
Триваюче правопорушення передбачає перебування у стані безперервного тривалого вчинення особою протиправних дій (бездіяльності), у зв`язку із чим, неправомірна бездіяльність може бути оскаржена упродовж всього часу тривання відповідного правопорушення.
На момент звернення окружною прокуратурою до суду з даним позовом підстави для такого звернення існувати не припинили, а порушення відповідачів Самарівської (Новомосковської) міської ради, виконкому Самарівської (Новомосковської) міської ради та управління по роботі з активами Самарівської (Новомосковської) міської ради не припинено та не усунуто на майбутнє, з огляду на що, строк звернення до суду у даному випадку не застосовується до вимог, спрямованих на захист від триваючого порушення.
Окрім того, варто зауважити, що відповідно до правового висновку, сформульованого Верховним Судом у постанові від 29.11.2022 у справі №240/401/19, судовий захист з боку адміністративного суду є найбільш ефективним механізмом захисту прав та інтересів громадян, інших фізичних та юридичних осіб, а також державних (суспільних) інтересів у випадку їх порушення з боку будь-якого суб`єкта, оскільки особливостями адміністративного судочинства є: заборона відмови в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини (ч.4 ст.6 КАС України); лише адміністративний суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, суспільних інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 2 ст. 9 КАС України); лише адміністративний суд зобов`язаний вживати визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи (ч. 4 ст. 9 КАС України).
Враховуючи вищезазначене, а також те, що підстави для представництва інтересів держави прокурора в суді встановлено лише після проведеного в рамках досудового розслідування огляду, виконання вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та отримання відповідей від виконкому Самарівської (Новомосковської) міської ради та управління по роботі з активами Самарівської (Новомосковської) міської ради, які підтверджують, що відповідачами не вжито дієвих та достатніх заходів з метою приведення у відповідність до норм чинного законодавства, в тому числі будівельних норм, розміщення тимчасових споруд в районі будинку 16 по вул. Гетьманська в м. Самар (Новомосковську), тримісячний строк для звернення до суду з метою ефективного захисту інтересів держави прокурором не пропущено, а допущене правопорушення Самарівської (Новомосковської) міської ради, виконкому Самарівської (Новомосковської) міської ради та управління по роботі з активами Самарівської (Новомосковської) міської ради є триваючим.
Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що судам необхідно уникати надто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду. Рівень доступу, наданого національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права.
Таким чином, на момент звернення Новомосковською окружною прокуратурою до суду даним позовом підстави для такого звернення існувати не припинили.
При цьому слід зазначити, що спосіб захисту інтересів повинен бути ефективним, тобто таким щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади держави.
Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.
Таким чином, при наявності порушення інтересів держави та бездіяльності органу місцевого самоврядування чи органу державної влади, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження, найефективнішим правовим способом захисту, поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право, буде саме здійснення органами прокуратури представництва інтересів держави.
Одним із способів судового захисту, визначених ст. 5 КАС України, передбачено визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі №520/1353/17 зазначено, що встановлені процесуальним законом строки та наслідки у вигляді залишення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення.
Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24.11.2020 у справі №815/460/18.
У постанові від 11.12.2018 у справі №242/924/17 Верховний Суд звернув увагу на те, що триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону. Триваюче порушення повинне бути припинено та усунуто на майбутнє.
Враховуючи наведені вище обставини з приводу обізнаності Самарівської (Новомосковської) міської ради, виконкому Самарівської (Новомосковської) міської ради та управління по роботі з активами Самарівської (Новомосковської) міської ради про порушення вимог земельного та містобудівного законодавства, законодавства з питань благоустрою з боку відповідачів, та не вжиття до цього часу дієвих заходів щодо їх усунення, наявний визначений Конституцією України виключний випадок, що призводить до виникнення у органів прокуратури не лише права, а й обов`язку вжити заходів представництв інтересів держави в суді.
Таким чином, позовні вимоги керівника Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області Данилова Дмитра Сергійовича до відповідача-1: Самарівської (Новомосковської) міської ради, відповідача-2: виконавчого комітету Самарівської (Новомосковської) міської ради, відповідача-3: Управління по роботі з активами Самарівської (Новомосковської) міської ради, третя особа-1: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , третя особа-2: комунальне підприємство Новомосковськміськтранс Новомосковської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та скасування паспортів прив`язки є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 3 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Враховуючи, що позивачем понесені судові витрати лише зі сплати судового збору, відтак підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву керівника Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області Данилова Дмитра Сергійовича до відповідача-1: Самарівської (Новомосковської) міської ради, відповідача-2: виконавчого комітету Самарівської (Новомосковської) міської ради, відповідача-3: Управління по роботі з активами Самарівської (Новомосковської) міської ради, третя особа-1: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , третя особа-2: комунальне підприємство Новомосковськміськтранс Новомосковської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та скасування паспортів прив`язки задовольнити повністю.
Скасувати паспорт прив`язки тимчасової споруди № 128 від 04 квітня 2022 року, виданий на замовлення фізичної особи підприємця ОСОБА_1 Для здійснення підприємницької діяльності у сфері роздрібної торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 , в районі вул. Сучкова, 32.
Скасувати паспорт прив`язки тимчасової споруди № 129 від 04 квітня 2022 року, виданий на замовлення фізичної особи підприємця ОСОБА_1 Для здійснення підприємницької діяльності у сфері роздрібної торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 , в районі вул. Сучкова, 32.
Скасувати паспорт прив`язки тимчасової споруди № 133 від 06 липня 2022 року, виданий на замовлення фізичної особи підприємця ОСОБА_1 Для здійснення підприємницької діяльності у сфері роздрібної торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 , в районі вул. Сучкова, 32.
Скасувати паспорт прив`язки тимчасової споруди № 134 від 06 липня 2022 року, виданий на замовлення фізичної особи підприємця ОСОБА_1 Для здійснення підприємницької діяльності у сфері роздрібної торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 , в районі вул. Сучкова, 32.
Скасувати паспорт прив`язки тимчасової споруди № 135 від 06 липня 2022 року, виданий на замовлення фізичної особи підприємця ОСОБА_1 Для здійснення підприємницької діяльності у сфері роздрібної торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 , в районі вул. Сучкова, 32.
Скасувати паспорт прив`язки тимчасової споруди № 136 від 06 липня 2022 року, виданий на замовлення фізичної особи підприємця ОСОБА_1 Для здійснення підприємницької діяльності у сфері роздрібної торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 , в районі вул. Сучкова, 32.
Скасувати паспорт прив`язки тимчасової споруди № 137 від 06 липня 2022 року, виданий на замовлення фізичної особи підприємця ОСОБА_1 Для здійснення підприємницької діяльності у сфері роздрібної торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 , в районі вул. Сучкова, 32.
Скасувати паспорт прив`язки тимчасової споруди № 138 від 06 липня 2022 року, виданий на замовлення фізичної особи підприємця ОСОБА_1 Для здійснення підприємницької діяльності у сфері роздрібної торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 , в районі вул. Сучкова, 32.
Скасувати паспорт прив`язки тимчасової споруди № 142 від 05 серпня 2022 року, виданий на замовлення фізичної особи підприємця ОСОБА_1 Для здійснення підприємницької діяльності у сфері роздрібної торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 , в районі вул. Сучкова, 32.
Скасувати паспорт прив`язки тимчасової споруди № 143 від 05 серпня 2022 року, виданий на замовлення фізичної особи підприємця ОСОБА_1 Для здійснення підприємницької діяльності у сфері роздрібної торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 , в районі вул. Сучкова, 32.
Скасувати паспорт прив`язки тимчасової споруди № 156 від 21 вересня 2022 року, виданий на замовлення фізичної особи підприємця ОСОБА_1 Для здійснення підприємницької діяльності у сфері роздрібної торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 , в районі вул. Сучкова, 32.
Скасувати паспорт прив`язки тимчасової споруди № 157 від 21 вересня 2022 року, виданий на замовлення фізичної особи підприємця ОСОБА_1 Для здійснення підприємницької діяльності у сфері роздрібної торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 .
Судові витрати у вигляді судового збору у справі не розподіляються.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С. В. Прудник