Справа № 500/1733/24
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 рокуЛьвівСправа № 500/1733/24 пров. № А/857/18165/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Онишкевича Т.В., Сеника Р.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 01 липня 2024 року у справі № 500/1733/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу Державного архітектурно-будівельного котролю Тернопільської міської ради, Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

суддя (судді) в суді першої інстанції Баб`юк П.М.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Тернопіль,

дата складання повного тексту рішення 01 липня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради (далі також відповідач 1), Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради (далі також відповідач 2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 (далі також третя особа), в якому просив суд:

- визнати протиправними та скасувати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва «Будівництво індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 », які затверджено наказом від 24.05.2023 №776;

- визнати протиправним та скасувати реєстрацію повідомлення на початок виконання будівельних робіт №ТП34 від 23.06.2023;

- зобов`язати Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради звернутися до суду з позовом про знесення самочинного будівництва: «Будівництво індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 ».

Позов обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 є власником суміжної земельної ділянки. 24.05.2023 Управлінням містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради неправомірно видано містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва: «Будівництво індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 », які затверджено наказом від 24.05.2023 № 776. 23 червня 2023 року Відділом державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради видано повідомлення на початок виконання будівельних робіт №ТП34.

Також в обґрунтування позовних вимог вказано, що незважаючи на звернення позивача про порушення його прав, у зв`язку з невідповідністю виконуваним роботам вимогам будівельних норм і правил, відповідачі належний контроль не здійснюють, що слугувало підставою для звернення до суду із відповідним позовом.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 01 липня 2024 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга. Доводи апеляційної скарги апелянт обґрунтовує невірним застосуванням судом першої інстанції норми матеріального права, що привело до порушення в свою чергу норми процесуального права. Зазначає, що будівництво здійснюється з порушенням будівельних норм та правил, що полягає в недотриманні відстаней до сусідніх земельних ділянок, а також виконанням іншого виду будівництва.

Просить скасувати рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 01 липня 2024 року та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідачем 1 до суду подано відзив на апеляційну скаргу. У відзиві зазначає, що розпорядженням міського голови №77 від 24.03.2022 створено комісію з метою запобігання та виявлення незаконної забудови на території Тернопільської міської територіальної громади, яка з метою належного розгляду звернення позивача 19.10.2023 вийшла на місце та здійснила візуальний огляд будівництва за адресою АДРЕСА_1 за результатом якого порушень не виявлено. Встановлено, що роботи ведуть на підставі вихідних даних та затвердженої проектної документації із дотриманням всіх відстаней відповідно до державних будівельних норм.

Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 01 липня 2024 року залишити без змін.

Відповідач 2 на адресу апеляційного суду скерував відзив на апеляційну скаргу. Зазначає, що оскаржувані містобудівні умови видані законно, враховуючи дані генерального плану міста Тернопіль, плану зонування території міста Тернопіль, а також вимоги ДБП Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій».

Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 01 липня 2024 року залишити без змін.

Третя особа ОСОБА_3 подав відзив на апеляційну скаргу. Вказує, що судом першої інстанції було зроблено вірні висновки в частині того, що позовні вимоги позивача грунтуються на припущеннях, які не знайшли свого підтвердження в процесі перевірки уповноваженими органами та судом і звадяться лише до незгоди позивача із самим фактом будівництва та відстанню запроектованого будинку до земельної ділянки, що належить йому на праві власності.

Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 01 липня 2024 року залишити без змін.

Крім цього, на адресу апеляційного суду від позивача найшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Однак, у відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявності у ній і додатково поданими доказами, і перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що за результатами розгляду звернення ОСОБА_3 від 12.05.2023, наказом Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради №776 від 24.05.2023 затверджені містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва на земельній ділянці з кадастровим номером :12:018:0210 «Будівництво індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 » реєстраційний номер ЄДЕССБ МU01:9598-9692-8243-0219, реєстраційний номер А257264393 від 24.05.2023.

Згідно Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва зареєстровано повідомлення про початок виконання будівельних робіт на об`єкт «Будівництво індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 » №ТП34 від 23.06.2023, замовник ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 є суміжним користувачем (власником) земельної ділянки, на якій здійснюється будівництво.

Розпорядженням міського голови №77 від 24.03.2022 створено комісію з метою запобігання та виявлення незаконної забудови на території Тернопільської міської територіальної громади до якої входять представники виконавчих органів Тернопільської міської ради, зокрема, Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради, Відділу земельних ресурсів Тернопільської міської ради, Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради.

З метою належного розгляду звернення позивача комісія 19.10.2023 вийшла на місце та здійснила візуальний огляд будівництва за адресою АДРЕСА_1 за результатом якого порушень не виявлено. Встановлено, що роботи ведуть на підставі вихідних даних та затвердженої проектної документації із дотриманням всіх відстаней відповідно до державних будівельних норм.

Вважаючи, що будівництво здійснюється з порушенням будівельних норм та правил позивач звернувся до суду із даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги щодо визнання протиправними та скасування містобудівних умов та обмеження для проектування об`єкта будівництва «Будівництво індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 » реєстраційний номер ЄДЕССБ МU01:9598-9692-8243-0219, реєстраційний номер А257264393 від 24.05.2023, які затверджено наказом від 24.05.2023 №776 є необґрунтованими та такими, що до задоволення не підлягають, оскільки комісією при здійсненні візуального огляду будівництва за адресою АДРЕСА_1 , за заявою позивача, порушень не виявлено та встановлено, що роботи ведуться на підставі вихідних даних та затвердженої проектної документації із дотриманням всіх відстаней відповідно до державних будівельних норм.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно із положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлено Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №3038-ІV (далі - Закон № 3038-VI) що спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Згідно із частиною 1 статті 3 Закону №3038-VІ відносини у сфері містобудівної діяльності регулюються Конституцією України, Цивільним, Господарським і Земельним кодексами України, цим Законом, законами України «Про Генеральну схему планування території України», «Про основи містобудування», «Про архітектурну діяльність», «Про комплексну реконструкцію кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового Фонду», «Про землеустрій», іншими нормативно-правовими актами, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин.

П.4 ч.І ст.1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції чинній на час видачі містобудівних умов та обмежень) встановлює, що замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

П.8 ч.І ст.1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» відзначає, що містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Частиною 1 статті 6 Закону №3038-VI регламентовано, що управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

Ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлює, що забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва (ч.І).

Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів (ч.2).

Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради вживає заходів щодо організації комплексної забудови територій відповідно до вимог цього Закону (ч.3).

Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації (ч.3).

Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування (ч.4).

Згідно ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування (ч.І).

Фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва (ч.2).

Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника, до якої додаються: 1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію; 2) копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації); 3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000; 4) витяг із Державного земельного кадастру.

Для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовник також додає містобудівний розрахунок, що визначає інвестиційні наміри замовника, який складається у довільній формі з доступною та стислою інформацією про основні параметри об`єкта будівництва. ( При цьому, абзац шостий частини третьої статті 29 у редакції Закону України від 17.01.2017 р. N 1817-VIII діє до 01.01.2019 р.)

Цей перелік документів для надання містобудівних умов та обмежень є вичерпним.

Витяг з містобудівного кадастру для формування містобудівних умов та обмежень до документів замовника додає служба містобудівного кадастру (у разі її утворення).

Перелік об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування (ч.3).

Ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» також встановлює, що Містобудівні умови та обмеження містять: 1) назву об`єкта будівництва, що повинна відображати вид будівництва та місце розташування об`єкта; 2) інформацію про замовника; 3) відповідність на дату надання містобудівних умов та обмежень цільового та функціонального призначення земельної ділянки містобудівній документації на місцевому рівні; 4) гранично допустиму висотність будинків, будівель та споруд у метрах; 5) максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки; 6) максимально допустиму щільність населення в межах житлової забудови відповідної житлової одиниці (кварталу, мікрорайону); 7) мінімально допустимі відстані від об`єкта, що проектується, до червоних ліній, ліній регулювання забудови, існуючих будинків та споруд; 8) планувальні обмеження (охоронні зони пам`яток культурної спадщини, межі історичних ареалів, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару, в межах яких діє спеціальний режим їх використання, охоронні зони об`єктів природно-заповідного фонду, прибережні захисні смуги, зони санітарної охорони); 9) охоронні зони об`єктів транспорту, зв`язку, інженерних комунікацій, відстані від об`єкта, що проектується, до існуючих інженерних мереж. Перелік зазначених умов є вичерпним (ч.5).

Надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову в їх наданні здійснюється відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом 10 робочих днів з дня реєстрації заяви, затверджується наказом такого органу (ч.6).

Відомості про надані містобудівні умови та обмеження підлягають внесенню до реєстру містобудівних умов та обмежень, який веде відповідний уповноважений орган містобудування та архітектури.

Порядок ведення реєстру містобудівних умов та обмежень визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування.

Доступ користувачів до даних реєстру містобудівних умов та обмежень здійснюється безоплатно через офіційний веб-сайт уповноваженого органу містобудування та архітектури (ч.7).

Містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника.

Внесення змін до містобудівних умов та обмежень може здійснювати орган, що їх надав, за заявою замовника, на виконання приписів головних інспекторів будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, або за рішенням суду.

Скасування містобудівних умов та обмежень здійснюється:1) за заявою замовника; 2) головними інспекторами будівельного нагляду в порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду у разі невідповідності містобудівних умов та обмежень містобудівному законодавству, містобудівній документації на місцевому рівні, будівельним нормам, стандартам і правилам; 3) за рішенням суду.

У разі скасування в порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду або за рішенням суду містобудівних умов та обмежень посадові особи відповідного уповноваженого органу містобудування та архітектури несуть відповідальність згідно із законом (ч.8).

Підставами для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень є: 1) неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень; 2) виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці; 3) невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Відмова у наданні містобудівних умов та обмежень здійснюється шляхом направлення листа з обгрунтуванням підстав такої відмови відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури у строк, що не перевищує встановлений строк їх надання.

Ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлює, що замовник має право виконувати будівельні роботи після:

1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України;

видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (ССЗ) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля» (ч.1).

Зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

Перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затверджується Кабінетом Міністрів України (ч.2).

Виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом (ч.7).

Ст.37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачає, що право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (ССЗ) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля», підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт (ч.1).

Дозвіл на виконання будівельних робіт видається органами державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви

За наявності дозволу на виконання будівельних робіт отримання замовником та генеральним підрядником чи підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт та видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається (ч.2).

Для отримання дозволу подається заява, до якої додаються: 1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію; 3) проектна документація на будівництво, розроблена та затверджена в установленому законодавством порядку; 4) копія документа, що посвідчує право власності на будинок чи споруду; 5) копії документів про призначення осіб, відповідальних за виконання будівельних робіт, та осіб, які здійснюють авторський і технічний нагляд; 5і) інформація про інженера-консультанта (у разі його залучення); 6) інформація про ліцензію, що дає право на виконання будівельних робіт, та кваліфікаційні сертифікати; 7) результати оцінки впливу на довкілля у випадках, визначених Законом України «Про оцінку впливу на довкілля».

Копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, копія договору суперфіцію або копія документа, що посвідчує право власності на будинок чи споруду, не подається у разі, якщо державна реєстрація такого права здійснювалася у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. У цьому випадку інформація про документ, який посвідчує відповідне речове право, зазначається у заяві про видачу дозволу на виконання будівельних робіт.

Видача дозволу на виконання будівельних робіт здійснюється з використанням Реєстру будівельної діяльності.

Порядок видачі та анулювання дозволу на виконання будівельних робіт визначається Порядком виконання підготовчих та будівельних робіт, що затверджений постановою КМУ від 13 квітня 2011 року № 466 (далі - Порядок № 466).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 466 будівельні роботи - роботи з нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту.

Згідно пункту 4-1 Порядку № 466 документи, що надають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, подаються за вибором замовника до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю особисто через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет шляхом подання засобами програмного забезпечення Єдиного державного веб-порталу електронних послуг або заповнюються та надсилаються рекомендованим листом з описом вкладення до центру надання адміністративних послуг.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 466 будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та: подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) та об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта.

Згідно пункту 13 Порядку № 466 повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, та повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), повідомлення про зміну даних у зазначених повідомленнях за формою згідно з додатками 1, 2 і 2-1 подається замовником (його уповноваженою особою) до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом п`яти робочих днів з дня надходження повідомлення: вносить інформацію, зазначену у повідомленні, до Реєстру будівельної діяльності (крім об`єктів, на які поширюється дія Закону України «Про державну таємницю») згідно з цим Порядком; реєструє повідомлення та зміни до нього, подані щодо об`єкта, на який поширюється дія Закону України «Про державну таємницю», у журналі реєстрації повідомлень; під час внесення інформації, зазначеної у повідомленні, до Реєстру будівельної діяльності проставляє відмітку про місцезнаходження об`єкта будівництва на картографічній основі (у разі коли така відмітка не проставлена на картографічній основі до внесення інформації, зазначеної у повідомленні).

Пунктом 11 Порядку № 466 передбачено, що замовник несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданому ним повідомленні, за виконання будівельних робіт без подання повідомлення та за порушення вимог, визначених цим Порядком, відповідно до Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пункт 27 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. N 466 (Порядок) встановлює, що Дозвіл видається на безоплатній основі відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю з використанням Реєстру будівельної діяльності.

Згідно п.28 Порядку замовник (його уповноважена особа) подає до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю заяву через електронний кабінет.

До заяви додаються: копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію; проектна документація на будівництво, розроблена та затверджена в установленому законодавством порядку; копія документа, що посвідчує право власності на будинок чи споруду; копії документів про призначення осіб, відповідальних за виконання будівельних робіт, та осіб, які здійснюють авторський і технічний нагляд; інформація про інженера-консультанта (у разі його залучення); інформація про ліцензію, що дає право на виконання будівельних робіт, та кваліфікаційні сертифікати; результати оцінки впливу на довкілля у випадках, визначених Законом України «Про оцінку впливу на довкілля».

Копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, копія договору суперфіцію або копія документа, що посвідчує право власності на будинок чи споруду, не подається у разі, коли державна реєстрація такого права здійснювалася у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. У цьому випадку інформація про документ, який посвідчує відповідне речове право, зазначається у заяві про видачу дозволу на виконання будівельних робіт.

Під час подання заяви через електронний кабінет автоматично програмними засобами здійснюється аналіз даних, зазначених у заяві та поданих документах, на їх повноту, відповідність формату, логічність та достовірність. За результатами такого аналізу формується чек-лист, до якого включається перелік питань, що підлягають перевірці посадовою особою органу архітектурно-будівельного контролю, для прийняття рішення щодо видачі дозволу або відмови у його видачі.

Закон України «Про архітектурну діяльність» визначає правові та організаційні засади здійснення архітектурної діяльності і спрямований на формування сприятливого життєвого середовища, досягнення естетичної виразності, економічної доцільності і надійності будинків, споруд та їх комплексів.

Ст. 7 Закону України «Про архітектурну діяльність» встановлює, що проектна документація на будівництво об`єктів, розроблена відповідно до містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, не підлягає погодженню з відповідними органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, органами охорони культурної спадщини, державної санітарно-епідеміологічної служби і природоохоронними органами.

Ст.31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлює, що проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником (ч.1).

Експертиза проектів будівництва проводиться в установленому Кабінетом Міністрів України порядку експертними організаціями (ч.2). Проектна документація на будівництво об`єктів не потребує погодження державними органами, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, юридичними особами, утвореними такими органами (ч.6).

Частина 4 статті 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» в редакції чинній на час видачі Дозволу встановлює, що підставою для відмови у видачі дозволу на виконання будівельних робіт є: 1) неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу такого дозволу; 2) невідповідність поданих документів вимогам законодавства; 3) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах; 4) результати оцінки впливу на довкілля у випадках, визначених Законом України «Про оцінку впливу на довкілля».

Рішення про видачу або анулювання дозволу на виконання будівельних робіт може бути розглянуто у порядку нагляду центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (без права видачі дозволу), або оскаржено до суду.

Пункт 29 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. № 466 (Порядок) в редакції чинній на час видачі Дозволу встановлює, що орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви видає дозвіл на виконання будівельних робіт або відмовляє у його видачі з використанням Реєстру будівельної діяльності.

Пункт 30 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт встановлює, що підставою для відмови у видачі дозволу на виконання будівельних робіт є: 1) неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу такого дозволу; 2) невідповідність поданих документів вимогам законодавства: невідповідність цільового призначення земельної ділянки; наявність у поданих документах порушень містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, зокрема дотримання вимог висотності (блакитна лінія), щільності населення, планувальні обмеження (охоронні зони пам`яток культурної спадщини, межі історичних ареалів, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару, в межах яких діє спеціальний режим їх використання, охоронні зони об`єктів природно-заповідного фонду, прибережні захисні смуги, зони санітарної охорони), дотримання охоронних зон об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури та об`єктів підвищеної небезпеки (червоні та жовті лінії), а також зелених насаджень (зелена лінія); 3) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах; 4) результати оцінки впливу на довкілля у випадках, визначених Законом України «Про оцінку впливу на довкілля».

Як вірно встановлено судом першої інстанції 12 травня 2023 року третя особа звернулась із зверненням та пакетом документів до Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради, яке наказом №776 від 24.05.2023 затвердив містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва на земельній ділянці з кадастровим номером :12:018:0210 «Будівництво індивідуального житлового будинку по вул. Білогірська. 13 м. Тернопіль» реєстраційний номер ЄДЕССБ МU01:9598-9692-8243-0219, реєстраційний номер А257264393 від 24.05.2023.

Скаржник в апеляційні скарзі просить задоволити позовні вимоги в частині скасування містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва «Будівництво індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 » оскільки будівництво здійснюється з порушенням будівельних норм та правил.

Проте, колегія суддів зазначає, що підставою для скасування містобудівних умов та обмежень може слугувати встановлення судом факту неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень, та/або виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, та/або невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

В апеляційні скарзі та в позовній заяві позивач на жодну із перелічених підстав не посилається, його вимоги ґрунтуються на припущеннях, які не знайшли свого підтвердження в процесі перевірки уповноваженими органами і зводяться лише до не згоди позивача із самим фактом здійснення будівництва та відстанню запроектованого будинку до земельної ділянки, що належить йому на праві власності.

Крім цього, апеляційний суд звертає увагу, що комісією при здійсненні візуального огляду будівництва за адресою АДРЕСА_1 , за заявою позивача, порушень не виявлено та встановлено, що роботи ведуться на підставі вихідних даних та затвердженої проектної документації із дотриманням всіх відстаней відповідно до державних будівельних норм.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів підтримує висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для скасування містобудівних умов та обмеження для проектування об`єкта будівництва «Будівництво індивідуального житлового будинку по вул.Білогірська, 13 у м.Тернополі» реєстраційний номер ЄДЕССБ МU01:9598-9692-8243-0219, реєстраційний номер А257264393 від 24.05.2023, які затверджено наказом від 24.05.2023 №776, та про відсутність підстав для скасування повідомлення на початок виконання будівельних робіт №ТП34 від 23.06.2023.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що питання, на які експерт мав надати відповідь під час проведення будівельно-технічної експертизи виходять за межі позовних вимог, а тому підстави для проведення такої експертизи відсутні.

Крім того, відсутні підстави для задоволення клопотання про витребування доказів, а саме робочого проекту (проектну документацію) на об`єкт будівництва «Будівництво індивідуального житлового будинку по вул. Білогірська. 13 у м. Тернопіль», оскільки предметом спірних правовідносин є містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва «Будівництво індивідуального житлового будинку по вул. Білогірська 13 у м. Тернополі», які затверджено наказом від 24.05.2023 №776, а також повідомлення на початок виконання будівельних робіт №ТП34 від 20.06.2023. При цьому, частина проектної документації по якій відбувалась перевірка за скаргою позивача представлена відповідачами разом з відзивами на позов.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерела права.

Так, у рішенні від 10 лютого 2010 у справі «Серявін та інші проти України» ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 09 грудня 1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland) від 01 липня 2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland) від 27 вересня 2001).

Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 01 липня 2024 року у справі № 500/1733/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді Т. В. Онишкевич
Р. П. Сеник