Справа № 160/21373/23
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 січня 2025 року м. Дніпросправа № 160/21373/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

секретар судового засідання Бендес А.Г.

за участю представника позивача Гринь І.В.

представника відповідача Сухотської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.03.2024 (повний текст 14.05.2024, головуючий суддя Савченко А.В.)

в адміністративній справі №160/21373/23 за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до відповідача Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових-повідомлень рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , звернувся 23.08.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до відповідача Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.04.2023 р. № про застосування до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 штрафних санкцій в розмірі 1 020грн., видане ГУ ДПС у Дніпропетровській області, прийняте на підставі Акту перевірки від 17.03.2023 р. за №1065/04/36/07/08/РРО/ НОМЕР_1 ;

- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.04.2023 № про застосування до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 штрафних санкцій в розмірі 360грн., видане ГУ ДПС у Дніпропетровській області, прийняте на підставі Акту перевірки від 17.03.2023 за №1065/04/36/07/08/РРО/ НОМЕР_1 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій від 27.04.2023 №8694/04-36-09-03/ НОМЕР_1 про застосування до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 штрафних санкцій у вигляді штрафу в розмірі 17 000грн., прийняте ГУ ДПС у Дніпропетровській області, прийняте на підставі Акту перевірки від 17.03.2023 за №1065/04/36/07/08/РРО/ НОМЕР_1 ;

Також просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 17420грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що за результатами перевірки 14.03.2023 складено акт фактичної перевірки, який зареєстрований в органі ДПС 17.03.2023 за №1065/04/36/07/08/ РРО/ НОМЕР_1 , згідно із яким проведено перевірку господарської одиниці магазину, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , суб`єкта господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 . На підставі Акта перевірки контролюючим органом прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 27.04.2023 №, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано суму адміністративних штрафів і та ін. санкції (надходження коштів, контроль за справлянням яких закріплений за ГУ ДПС-рай у розмірі 1 020грн. Також на підставі Акта перевірки контролюючим органом прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 27.04.2023 №, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законодавства про патентування, норм регульованого обігу готівки та застосування реєстраторів у розмірі 360 грн. Також, на підставі Акта пеервірки контролюючим органом прийнято оскаржуване рішення про застосування фінансових санкцій від 27 квітня 2023 р. №8694/04-36-09-03/ НОМЕР_1 , яким накладено на ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі 17 000грн. Позивач вважає дії ГУ ДПС у Дніпропетровській області протиправними, оскільки на порушення, котрі здійсненні ГУ ДПС під час прийняття рішення про призначення та проведення фактичної перевірки, зокрема наказ №1207-п від 14.03.2023 призначено на проведення фактичної перевірки суб`єкту господарювання, за адресою АДРЕСА_1 , а фактично здійснено перевірку суб`єкта господарювання за іншою адресою: АДРЕСА_1 .; відсутність підстав для застосування штрафних санкцій, визначених Законом України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», оскільки відсутня законодавчо встановлено норма, котра передбачає застосування штрафних санкцій за реалізацію електронних сигарет, котрі не є підакцизним товаром; відсутність підстав для застосування штрафних санкцій, визначених Законом України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», оскільки відсутні докази реалізації тютюнових виробів; відсутність підстав для застосування штрафних санкцій, визначених ст. 85 ПК України, оскільки Позивач не був обізнаний про проведення перевірки до 29.03.2023 й не міг знати про необхідність подання документів.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.03.2024 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення, прийняті Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області від 27.04.2023 р. №, №.

Визнано протиправним та скасовано рішення про застосування штрафних санкцій, прийняте Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області від 27.04.2023 №8694/04-36-09-03/ НОМЕР_1 .

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2576,64 грн.

Стягнуто на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 500грн.

В іншій частині витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що висновок податкового органу про наявність підстав для застосування штрафу за ненадання позивачем оригіналів документів, зазначених у вимозі від 14.03.2023 р., є необґрунтованим, оскільки відсутні докази отримання цієї вимоги ФОП ОСОБА_1 . Крім того, штраф у сумі 360 грн., тобто 150 % вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг), тобто відповідальність як за наступне вчинене порушення, застосований неправомірно. Суд позбавлений можливості самостійно перекваліфіковувати підстави для застосування штрафу за іншою нормою законом (за іншим пунктом). Отже, податкове повідомлення-рішення від 27.04.2023 № є неправомірним, у зв`язку з чим його належить скасувати. Також зазначив, що електронні сигарети не були віднесені до тютюнових виробів на час спірних спірних правовідносин, відтак санкції за реалізацію тютюнових виробів без наявності марок акцизного податку застосовано не на підставі закону. Доказів того, що позивач здійснював реалізацію тютюнових виробів, суд не встановив. Відтак, позов належить задовольнити.

Стосовно витрат на професійну правничу допомогу суд першої інстанції дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5 500грн. є обґрунтованим та співмірним.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Вказує, що перед початком фактичної перевірки посадовими особами контролюючого органу, керуючись пп.20.1.11 п.20.1 ст. 20 ПК України, проведена контрольна розрахункова операція з придбання тютюнового виробу, а саме: «Disposible electronic cigarette» на суму 240 грн. Зазначена контрольна розрахункова операція проведена без застосування реєстратора розрахункових операцій, без роздрукування та видачі відповідного розрахункового документу встановленої форми. Наведені обставини викладені в акті фактичної перевірки від 17.03.2023№1065/04/36/07/08/РРО/ НОМЕР_1 . Крім того, при проведенні розрахункової операції з продажу тютюнового виробу «Disposible electronic cigarette», вказаний тютюновий виріб не був маркований акцизною маркою встановленого зразка. Зауважує, що на фото, яке є додатком до акту перевірки, зафіксований тютюновий виріб «Disposible electronic cigarette», із тютюновими заправками до електронних сигарет без акцизної марки встановленого зразка. Таким чином, контролюючим органом встановлено реалізацію ФОП ОСОБА_1 тютюнових виробів без наявності марок акцизного податку встановленого зразка. Вказане порушення зафіксоване в акті фактичної перевірки від 17.03.2023 №1065/04/36/07/08/РРО/ НОМЕР_1 та на підставі нього винесено рішення про застосування фінансових санкцій від 27.04.2023 №8694/04-36-09-03/ НОМЕР_1 .

Під час перевірки виявлено порушення вимог пункту 1, 2, статті З Закону №265/95- ВР, в частині проведення розрахункових операцій без застосування РРО/ПРРО та без роздрукування та видачі розрахункового документу на суму 240 грн. Так, в ході проведення фактичної перевірки встановлено проведення розрахункових операції продавцем ОСОБА_2 без видачі касового чеку за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 , на суму 240 грн., тютюнового виробу «Disposible electronic cigarette» без застосування зареєстрованого, опломбованого у встановленому порядку та переведеного у фіскальний режим роботи реєстратора розрахункових операцій або через зареєстрований фіскальним сервером контролюючого органу програмного реєстратора розрахункових операцій та без надання особі, яка отримує товар, розрахункового документу встановленої форми та змісту, а саме фіскального касового чека РРО/ПРРО.

Також, всупереч п.85.2 ст.85 ПК України ФОП ОСОБА_1 не надано посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. За ненадання платником податків контролюючим органам всіх документів, що стосуються об`єкта перевірки, винесено податкове повідомленнярішення від 27.04.2023 № на суму 1 020 гривень. Враховуючи викладене, перевірку проведено з дотриманням норм законодавства, штрафні фінансові санкції, застосовані правомірно та обґрунтовано.

Стосовно витрат на правничу допомогу відповідач вказав, що розмір таких витрат заявлений представником позивача, не є доведеним та обґрунтованим, тому відповідач заперечує проти заявленого розміру судових витрат на правничу допомогу у справі в повному обсязі.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні представники позивача та відповідача підтримали свої позиції щодо рішення суду першої інстанції.

Представник відповідача просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні позову.

Представник позивача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції виходить з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 19.05.2022 зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб-підприємців та громадських формувань фізичної особи, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Основний вид діяльності ФОП ОСОБА_1 є: 47.26 Роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах; додатковими видами діяльності є: 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 47.78 Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах; 47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет; 77.29 Прокат інших побутових виробів і предметів особистого вжитку; 95.29 Ремонт інших побутових виробів і предметів особистого вжитку.

На підставі акта перевірки від 17.03.2023р. №1065/04/36/07/08/РРО/ НОМЕР_1 контролюючим органом прийняті:

податкове повідомлення-рішення від 27.04.2023 №, яким на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України, абз. 3 п.1 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» до ФОП ОСОБА_1 застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законодавства про патентування, норм регульованого обігу готівки та застосування реєстраторів у розмірі 360 грн.,

податкове повідомлення-рішення від 27.04.2023 №, яким на підставі пункту 54.3.3. пункту 54.3 ст.54 ПКУ і абз. 1,2 п.121.1 ст.121 ПКУ до ФОП ОСОБА_1 застосовано адмін. штрафи та інші санкції (надх.коштів, контроль за справляннями яких закріп. За ГУ ДФС у розмірі 1020грн.

Також підставі акта перевірки від 17.03.2023р. №1065/04/36/07/08/РРО/ НОМЕР_1 контролюючим органом прийнято рішення про застосування фінансових санкцій від 27.04.2023 р. №8694/04-36-09-03/ НОМЕР_1 у розмірі 17 000грн., за результатами перевірки стану дотримання вимог законодавства під час провадження діяльності, пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального у ФОП ОСОБА_1

Позивач вважає протиправними податкові повідомлення-рішення від 27.04.2023 р. №, № та рішення про застосування штрафних санкцій від 27.04.2023 №8694/04-36-09-03/ НОМЕР_1 .

Суд першої інстанції позов задовольнив.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-V1, Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР, Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Матеріалами справи підтверджується, що 16.02.2023 р. від Антикорупційної правозахисної ради до ГУ ДПС у Дніпропетровській області подано заяву про проведення фактичної перевірки господарської одиниці ГО «MEDELLIN» за адресою: м. Дніпро, пр-т. Дмитра Яворницького, буд. 46.

14.03.2023 Головним управлінням Державної податкової служби у Дніпропетровській області, керуючись ст. 19, ст. 20, пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, на підставі пп. 80.2.3 п. 80.2 ст. 80, п.п. 69.2 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, прийнято наказ №1207-п «Про проведення фактичної перевірки ГО «MEDELLIN» за адресою: м. Дніпро, вул. Дмитра Яворницького, буд. 46», яким вирішено (а.с. 26 т.1):

1. провести фактичну перевірку, де здійснюється діяльність ГО «MEDELLIN» за адресою: м. Дніпро, вул. Дмитра Яворницького, буд. 46, з питань дотримання норм законодавства, регулювання обігу готівки, порядку здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявність ліцензій, свідоцтв, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

2. Оформити направлення на проведення фактичної перевірки ГО «MEDELLIN» за адресою: м. Дніпро, вул. Дмитра Яворницького, буд. 46 з додержанням вимог п.п.81.1 ст. 81 Податкового кодексу України;

3. Перевірку розпочати з 14.03.2023 року, тривалістю не більше 5 діб, період діяльності, який буде перевірятися: згідно ст. 102 Податкового кодексу України.

Матеріали справи містять направлення ГУ ДПС від 14.03.2023 №1572 та №1573 на перевірку, згідно яких перевірку доручено здійснювати заступнику начальника відділу обслуговування акцизних складів та податкових постів управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Дніпропетровській області Дунцю Олександру Миколайовичу та головному державному інспектору відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту Головного управління ЖПС у Дніпропетровській області Ягольнику Денису Олександровичу (а.с. 27, 27 з/с т.1).

Також матеріали справи містять акт від 16.03.2023р. №000208/1 про засвідчення відмови від ознайомлення та підписання акту фактичної перевірки, яким встановлено, що посадові особи платника податків його законні представники, особа яка здійснювала розрахункові операції відмовились від ознайомлення та підписання акта фактичної перевірки (а.с. 28 т.1).

Крім того, матеріали справи містять Акт (довідка) фактичної перевірки (бланк №000208) від 17.03.2023 №1065/04/36/07/08/ РРО/ (а.с. 29-30 т.1).

Згідно Акту фактичної перевірки від 17.03.2023 №1065/04/36/07/08/ РРО/ проведено перевірку господарської одиниці магазину, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , суб`єкта господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , код за ЄДРПОУ (РНОКПП) НОМЕР_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_2 .

Вказаним актом встановлено наступні порушення:

- п. 1, 2 ст. 3 розд. ІІ Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР;

- ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР;

- п.85.2 ст. 85, ст. 226 Податкового кодексу України.

В Акті фактичної перевірки від 17.03.2023 №1065/04/36/07/08/ РРО/ НОМЕР_1 зазначено про закінчення перевірки: число 16, місяць 03, рік 2023, год 14 хв. 00.

Відповідно до п.4.1. акта перевірки: Зауваження до акту перевірки відсутні;

Відповідно до п.4.3. акта перевірки: Для ознайомлення з матеріалами перевірки, надання вмотивованих пояснень та документів щодо фактів, вказаних в акті, керівнику пропонується прибути до ГУ ДПС у Дніпропетровській області;

Відповідно до п.4.5. до акта перевірки додано: письмова вимога на 1 арк.; 2. повідомлення про прийняття працівника н 1 арк.; 3. Фото паспорту на 1 арк.; 4. Відмова від підпису на 1 арк.; 5. Матеріали перевірки.

На підставі акта перевірки від 17.03.2023р. №1065/04/36/07/08/РРО/ НОМЕР_1 контролюючим органом прийняті:

податкове повідомлення-рішення від 27.04.2023 №, яким на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України, абз. 3 п.1 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» до ФОП ОСОБА_1 застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законодавства про патентування, норм регульованого обігу готівки та застосування реєстраторів у розмірі 360 грн.,

податкове повідомлення-рішення від 27.04.2023 №, яким на підставі пункту 54.3.3. пункту 54.3 ст.54 ПКУ і абз. 1,2 п.121.1 ст.121 ПКУ до ФОП ОСОБА_1 застосовано адмін. штрафи та інші санкції (надх.коштів, контроль за справляннями яких закріп. За ГУ ДФС у розмірі 1020грн.

Також підставі акта перевірки від 17.03.2023р. №1065/04/36/07/08/РРО/ НОМЕР_1 контролюючим органом прийнято рішення про застосування фінансових санкцій від 27.04.2023 р. №8694/04-36-09-03/ НОМЕР_1 у розмірі 17 000грн., за результатами перевірки стану дотримання вимог законодавства під час провадження діяльності, пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального у ФОП ОСОБА_1

Позивач вважає протиправними податкові повідомлення-рішення від 27.04.2023 р. №, № та рішення про застосування штрафних санкцій від 27.04.2023 №8694/04-36-09-03/ НОМЕР_1 .

Щодо податкового повідомлення-рішення від 27.04.2023р. № про застосування до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 штрафних санкцій в розмірі 1 020грн. колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Вказане податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі пункту 54.3.3 пункту 54.3 ст.54 ПКУ і абз. 1, 2 п. 121.1 ст. 121 ПКУ за ненадання платником податків посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки.

В обґрунтування податкового повідомлення-рішення № відповідач посилається також на положення підпункту 20.1.6 пункту 20.1 статті 20, пункту 85.2 статті 85 ПКУ.

Відповідно до підпункту 20.1.6 пункту 20.1 статті 20 ПКУ контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право ПКУ запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи

Підпункт 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПКУ передбачає, що згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Згідно з пунктом 85.2 статті 85 ПКУ платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки.

Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

При цьому великий платник податків на запит контролюючого органу зобов`язаний також надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" копії таких документів, що створюються ним в електронній формі з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів, не пізніше двох робочих днів, наступних за днем отримання запиту.

Для платників податків, які відповідно до цього пункту зобов`язані надавати інформацію в електронному вигляді, загальний формат та порядок подачі такої інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

У разі невстановлення електронного формату та порядку надання такої інформації платник податків звільняється від обов`язку подання її в електронній формі.

Для проведення електронної перевірки платник податків забезпечує подання до контролюючого органу засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" документів, які відповідно до цього Кодексу пов`язані з обчисленням та сплатою податків і зборів(якщо такі документи створюються таким платником податків в електронній формі та зберігаються на машинних носіях інформації).

Загальний формат та порядок подання такої інформації встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно з абз. 1, 2 п. 121.1 ст. 121 ПКУ незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.

Матеріали справи містять письмову вимогу відповідача від 14.03.2023 р. про надання платником податків документів, яка адресована ФОП ОСОБА_1 та в якій зазначено, що до 15.03.2023 р. йому необхідно надати визначений перелік документів.

Водночас, з вказаної вимоги вбачається, її отримала ОСОБА_3 , яка є продавцем.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази того, що письмова вимога відповідача від 14.03.2023 р. отримана ФОП ОСОБА_1 безпосередньо, або докази вручення цієї вимоги ФОП ОСОБА_1 від ОСОБА_3 , або докази того, що ОСОБА_3 мала обов`язок вручати таку вимогу ФОП ОСОБА_1 .

Частини 2 статті 61 Конституції України передбачено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відтак, висновок податкового органу про наявність підстав для застосування штрафу за ненадання позивачем оригіналів документів, зазначених у вимозі від 14.03.2023 р., є необґрунтованим, оскільки відсутні докази отримання цієї вимоги безпосередньо ФОП ОСОБА_1 .

Щодо податкового повідомлення-рішення від 27.04.2023 № про застосування до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 штрафних санкцій в розмірі 360грн. за проведення розрахункових операцій без застосування реєстратора розрахункових операцій та без видачі відповідного розрахункового документу, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Підставою для застосування штрафу за вказаним податковим повідомленням-рішенням відповідач зазначив п.п. 1, 2 ст. 3, абз. 3 п.1 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 3 вказаного закону суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Використання програмних реєстраторів розрахункових операцій при оптовій та/або роздрібній торгівлі пальним забороняється;

2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

Згідно з абз. 3 п.1 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:

1) у разі встановлення в ході перевірки факту:

проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг);

непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи;

невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:

100 % вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;

150 % вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

Колдегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що в Акті фактичної перевірки від 17.03.2023 №1065/04/36/07/08/ РРО/ НОМЕР_1 зазначено про те, що мало місце проведення контрольної розрахункової операції без застосування реєстратора розрахункових операцій (програмного реєстратора розрахункових операцій, розрахункової книжки) при продажу товарів (надання послуг) DISPOSABLE electronic cigarette 240грн. на загальну суму 240грн.

Податковий орган в обґрунтування штрафу у сумі 360 грн. посилався на те, що наявні підстави для застосування розміру штрафу 150 % вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг), тобто відповідальність застосована як за наступне вчинене порушення.

Проте, доказів того, що ФОП ОСОБА_1 вже допускалось таке порушення в акті перевірки не зафіксовано та у подальшому не доведено.

Отже, штраф у сумі 360 грн., тобто 150 % вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг), тобто відповідальність як за наступне вчинене порушення, застосований неправомірно.

Суд позбавлений можливості самостійно перекваліфіковувати підстави для застосування штрафу за іншою нормою законом (за іншим пунктом).

Отже, податкове повідомлення-рішення від 27.04.2023 № є неправомірним, у зв`язку з чим його належить скасувати.

Щодо Рішення про застосування штрафних санкцій від 27.04.2023 №8694/04-36-09-03/ НОМЕР_1 , яким застосовано до ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій у вигляді штрафу в розмірі 17000грн. за порушення ч. 1 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Стаття 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 №481/95-ВР регламентує маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Оскільки продажу алкогольних напоїв не встановлено, то висновок податкового органу про порушення вказаної норми є необґрунтований.

При цьому, на підставі абз 20 ч.2 статті 17 Закону України №481/95-ВР до позивача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. - за зберігання, реалізацію тютюнових виробів без наявності марок акцизного податку встановленого зразку.

За змістом вказаної норми до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі:

оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 % вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що незгода позивача із рішенням про застосування санкцій на суму 17000 грн. ґрунтується на тому, що він не здійснював реалізацію тютюнових виробів, як зазначено в оскаржуваному рішенні про застосування штрафних санкцій 27.04.2023 №8694/04-36-09-03/, а реалізовував електронну сигарету, яка є пристроєм для споживання рідин й не містить тютюн або його замінники, однак висновок відповідача, зазначений в Акті, про реалізацію тютюнових виробів ґрунтується виключно на припущеннях.

З цього приводу колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що в акті перевірки податковий орган зафіксував продаж електронної сигарети DISPOSABLE electronic cigarette, однак ототожнив електронну сигарету з тютюновими виробами та застосував санкції, як за тютюнові вироби.

Проте, норма, на яку посилався податковий орган, а саме абз. 20 ч.2 статті 17 Закону України № 481/95-ВР, на час спірних правовідносин передбачала можливість застосування фінансових санкцій за зберігання, реалізацію без наявності марок акцизного податку саме тютюнових виробів, але не електронних сигарет.

Статтею 1 Закону України № 481/95-ВР, у редакції, чинній на час спірних правовідносин, передбачено, що тютюнові вироби - сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання, жування чи нагрівання.

Отже, електронні сигарети не були віднесені до тютюнових виробів на час виникнення спірних правовідносин, відтак санкції за реалізацію тютюнових виробів без наявності марок акцизного податку застосовано не на підставі закону.

Доказів того, що позивач здійснював реалізацію тютюнових виробів, матеріали справи не містять.

Отже, Рішення про застосування штрафних санкцій від 27.04.2023 №8694/04-36-09-03/, яким застосовано до ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі 17000грн. також підлягає скасуванню.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Щодо витрат, що пов`язані з правничою допомогою адвоката, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає таке.

Судом першої інстанції встановлено, що з метою отримання професійної правничої допомоги позивачем було укладено з адвокатом Гринь І.В. договір про надання професійної правничої допомоги від 03.01.2023р. №03/01/2023-01.

Відповідно до п.1 договору, Клієнт доручає, а Адвокат приймає доручення Клієнта та бере на себе зобов?язання надати Клієнту правову допомогу щодо:

1.1. Надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань.

1.2. Складання звернень (запитів, заяв, скарг, пропозицій, заперечень, претензій, пояснень, доповнень) та інших документів правового характеру.

1.3. Складання процесуальних документів (відзивів, заперечень, клопотань, претензій, відповідей на відзиви, позовних заяв, апеляційних і касаційних скарг, заяв про вжиття заходів забезпечення позову та/або доказів та інших документів відповідно до вимог процесуального законодавства).

1.4. Представництва та захисту інтересів Клієнта в будь-яких органах державної влади, в підприємствах, установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального та конституційного судочинства, провадження у справах про адміністративні правопорушення, органах державної виконавчої служби, органах Національної поліції України, прокуратури, органах Державної фіскальної служби України та усіх інших правоохоронних органах, органах Державної реєстраційної служби України, Міністерства юстиції У країни тощо з будь-яких питань.

Відповідно до п.3.8 строк оплати наданих послуг сторони узгоджують в акті приймання-передачі наданих послуг.

Відповідно до додатку №1 до договору від 03.01.2023р. №03/01/2023-01, сторони договору про надання професійної правничої допомоги №03/01/2023-01 від 03.01.2023, ("Адвокат") з однієї сторони, та ("Клієнт") з іншої сторони погодили вартість послуг:

1. Розрахунок вартості однієї години надання послуг - 20% від розміру однієї мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством, на дату підписання акту приймання-передачі наданих послуг:

- зустріч та усна консультація Клієнта;

- ознайомлення з матеріалами справи;

- відповідь на запит контролюючого органу;

- складання адвокатського запиту;

- складання клопотання, заяви, пропозиції, претензії;

2. Розрахунок вартості однієї години надання послуг - 40% від розміру однієї мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством, на дату підписання акту приймання-передачі наданих послуг

- представництво та захист інтересів Клієнта в суді будь-якої інстанції (одна година), в тому числі час витрачений на очікування судового засідання, але не менше 40% від розміру однієї мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством, на дату підписання акту приймання-передачі наданих послуг;

- представництво та захист інтересів Клієнта перед іншими фізичними особами чи юридичними особами (одна година); але не менше 40% від розміру однієї мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством, на дату підписання акту приймання-передачі наданих послуг;

- представництво та захист інтересів Клієнта під час проведення допиту чи обшуку (одна година); але не менше 40% від розміру однієї мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством, на дату підписання акту приймання-передачі наданих послуг;

- юридичне супроводження угоди участь Адвоката в переговорах з контрагентом Клієнта, консультації з питань, які виникають під час укладення угоди, юридична експертиза проекту контракту між Клієнтом та його контрагентом) (одна година); але не менше 40% від розміру однієї мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством, на дату підписання акту приймання-передачі наданих послуг;

- побачення із Клієнтом в статусі затриманої особи (одна година); але не менше 40% від розміру однієї мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством, на дату підписання акту приймання-передачі наданих послуг;

- участь у слідчих/дослідчих діях (одна година);

- складання, скарги, заперечень;

- юридична експертиза договорів та інших документів (включаючи складання протоколу розбіжностей, додаткової угоди та юридичного висновку;

- досудове врегулювання спорів (складання претензій, відповіді на претензію);

- складання позовної заяви, зустрічної позовної заяви, відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечення, додаткових пояснень, складання заяви про перегляд заочного рішення, апеляційних та касаційних скарг.

Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг) від 11.08.2023р. адвокат виконала наступні роботи:

- ознайомлення та аналіз документів Клієнта щодо проведеної фактичної перевірки 14.03.2023 та нарахованих штрафних санкцій за її результатами, усна правова консультація щодо можливих способів захисту (13.07.2023) 1340 грн.;

- підготування та направлення адвокатського запиту до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо отримання матеріалів фактичної перевірки від 14.03.2023 на підставі накату від 14.03.2023 №1207-п (13.07.2023) 1340 грн.;

- опитування свідка фактичної перевірки - ОСОБА_2 з метою встановлення обставин здійснення ГУ ДПС в Дніпропетровській області такої перевірки 14.03.2023 (18.08.2023) 1340 грн.;

- підготування позовної заяви про оскарження податкового повідомлення-рішення від 27.04.2023 № про застосування до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 штрафних санкцій в розмірі 1 020грн., повідомлення-рішення від 27.04.2023 № про застосування до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 штрафних санкцій в розмірі 1 020 грн., рішення про застосування штрафних санкцій від 27.04.2023 №8694/04-36-09-03/ НОМЕР_1 про застосування до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 штрафних санкцій у вигляді штрафу в розмірі 17000грн. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (18.08.2023) 13400 грн.;

Всього 17420грн.

Відповідно до акта приймання-передачі наданих послуг від 13.10.2023р. адвокат виконала наступні роботи:

- підготування відповіді на відзив по справі 160/12373/23 8100грн.

Відповідно до квитанції від 18.08.2023р. клієнт сплатив адвокату 17420грн.

Відповідно до квитанції від 13.10.2023р. клієнт сплатив адвокату 8100грн. Позивач вважає, що є підстави для стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 17420грн.

Суд першої інстанції частково задовольнив заяву позивача та стягнув витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5500 грн.

Так, згідно п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність №5076-VI від 05.07.2012 договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору;

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, видами адвокатської діяльності є, зокрема,

- надання правової інформації,

- консультацій і роз`яснень з правових питань,

- правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати:

- консультації,

- роз`яснення,

- складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг,

- здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо.

Отже, до правової допомоги належать:

- консультації, роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.

Водночас, втирити на професійну правничу допомогу мають бути співмірними та справедливими.

В силу статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» - гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що саме суд встановлює розмір судових витрат, які сторона сплатила, або має сплатити на підставі доказів, при цьому втирити на професійну правничу допомогу мають бути співмірними та справедливими.

Для встановлення судом розміру витрат, що понесла сторона у справі слід надати відповідні докази.

Так, відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Слід зазначити, що в силу ч. 1, 3 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат враховується:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В силу ч. 5 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, і складність справи, і витрачений час на надання правничої допомоги і ціна позову та ін. мають значення для суду для визначення розміру витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги.

Визначаючи розмір витрат на правничу допомогу колегія суддів апеляційної вважає, що розмір 5500 грн., який визначив суд першої інстанції, є значно перевищеним.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що при визначенні суми відшкодування витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Саме такі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

Разом з тим, суд апеляційної інстанції враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», у справі «East/West Alliance Limited» проти України» та «Ботацці проти Італії» (заява № 34884/97, п. 30), в яких ЄСПЛ, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише ті витрати, які були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

У постанові Верховного Суду від 23.04.2019 по справі №826/9047/16 зазначено, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Згідно із ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи зазначені критерії, а також, що дана справа в суді першої інстанції розглянута в письмовому провадженні без виклику сторін та є справою незначної складності, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що співмірною сумою витрат на професійну правничу допомогу, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача є сума в розмірі 2000грн.

Отже, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення розміру витрат на правничу (правову) допомогу, які підлягають стягненню, а в іншій частині рішення необхідно залишити без змін.

Керуючись 241-245, 250, 311, 317, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.03.2024 року - змінити в частині визначення розміру витрат на правничу (правову) допомогу.

Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул.Сімферопольська, буд.17-а, м.Дніпро, 49005, ) судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн.

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.03.2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили 21.01.2025 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції..

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 21.01.2025.

В повному обсязі постанова виготовлена 28.01.2025.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова