Справа № 520/30092/24
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2025-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

29 січня 2025 р. справа № 520/30092/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 здійснити перерахунки заборгованостей, що утворилися внаслідок виконання рішень Харківського окружного адміністративного суду по справам №520/25826/23, №520/13230/19, №520/11866/2020, №520/14684/21 з урахуванням інфляційних витрат та 3% річних з дати набрання законної сили рішеннями по 10.09.2024;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунки заборгованостей на ім`я ОСОБА_1 утворилися внаслідок виконання рішень Харківського окружного адміністративного суду по справам №520/25826/23, №520/13230/19, №520/11866/2020, №520/14684/21 з урахуванням інфляційних витрат та 3% річних з дати набрання законної сили рішеннями по 10.09.2024.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2024 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі згідно з положеннями п. 3 та п. 10 ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 257 КАС України, якими унормовано що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч. 2, 3, 4, 5 ст. 262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішеннями Харківського окружного адміністративного суду по справам: №520/25826/23, №520/13230/19, №520/11866/2020, №520/14684/21 встановлено протиправну бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо перерахунку пенсії позивача. Таким чином, внаслідок протиправних дій відповідача позивач великий період часу не отримував значну частину пенсійного забезпечення, передбаченого законодавством України, внаслідок чого утворилась сума заборгованості у 1040747,51 грн. Заборгованість з виплати різниці пенсії на час подання даного позову виплачена не була. З огляду на те, що відповідач порушив грошове зобов`язання з перерахунку та відповідно виплати пенсії, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що судові рішення, які набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України відповідно до покладених зобов`язань, в установленому чинним законодавством порядку. Головне управління Пенсійного фонду України здійснює виплати винятково за рахунок коштів Фонду та з інших джерел, визначених законодавством. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області виконано рішення суду в межах покладених на управління зобов`язань. Однак, Пенсійний фонд України вказану суму в повному обсязі ГУ ПФУ в Харківській області не перерахував. Крім того, у випадку надходження грошових коштів на рахунок відповідача за відповідним цільовим призначенням, ГУ ПФУ автоматизованим способом, пропорційно обсягу виділених з державного бюджету коштів та кількості отримувачів, здійснює розрахунок та часткову виплату заборгованості. Отже, відповідач в особі начальника ГУ ПФУ в Харківській області вживав заходи по вказаних у позові справах, а фактична невиплата заборгованості зумовлена тим, що виділені бюджетні кошти на виконання судових рішень, боржником в яких є Пенсійний фонд України, спрямовуються на безумовне виконання таких рішень у порядку черговості прийняття. Черговість здійснення виплат визначається в залежності від дати набрання рішенням законної сили. Станом на листопад 2024 року погашено заборгованість за рішеннями судів, які набрали законної сили по 19.11.2020 включно. Враховуючи зазначене, виплату нарахованих різниць в пенсії за відповідний період буде проведено за наявності виділення коштів на цю мету з Державного бюджету України. Відповідач зазначає, що до суду не надано жодних доказів того, що відповідач умисно не виконує рішення суду в частині виплати заборгованості. При цьому, відповідачем вжито залежних від нього заходів щодо виконання судового рішення. Подальші заходи щодо виділення коштів із Державного бюджету на фінансування судових рішень не залежить від діяльності ГУ ПФУ. Щодо виплати 3 % річних відповідач вказує на те, що у позивача не виникло право на застосування наслідків порушення грошового зобов`язання відповідно до статті 625 ЦК України. Враховуючи, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.11.2023 по справі №520/26576/23 не визначено розмір заборгованості щодо перерахунку та виплати пенсії позивача, стягнення грошових сум не встановлено, тобто між сторонами відсутні грошові зобов`язання, тому у справі відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Представником позивача надано відповідь на відзив, в якій зазначено, що доводи відповідача про те, що судом не покладено обов`язку на виплату чіткої грошової суми позивачу є безпідставними, оскільки суд не міг здійснити відповідний підрахунок грошового зобов`язання, яке утворилося внаслідок рішень. Позивач вважає, що між сторонами виникло грошове зобов`язання. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Наданий розрахунок позивача відповідачем не спростовано, даних, які б спростовували викладені у позові обставини суду не надано, та не надано даних щодо погашення заборгованості. Враховуючи доводи, викладені у позовній заяві та у відповіді на відзив, позивач вважає, що позов підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.01.2020 у справі №520/13230/19, яке набрало законної сили 13.02.2020, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області протиправними, які полягають у зменшенні розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі 90% від відповідних сум грошового забезпечення. Визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області протиправними, які полягають у зменшенні розміру пенсії з надбавками ОСОБА_1 за рахунок виплати 75% суми підвищеної пенсії з 05.03.2019 згідно постанови №103. Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 05.03.2019 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області здійснити виплату недоплаченої частини основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018. У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

На виконання вищезазначеного рішення суду позивачу здійснено перерахунок пенсії з 01.01.2018 та нарахована заборгованість з виплати пенсії у розмірі 79683,56 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.10.2020 у справі №520/11866/20, яке набрало законної сили 05.03.2021, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 12.08.2020 про відмову у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 в розмірі обчисленого з грошового забезпечення визначеного Адміністрацією Державної прикордонної служби України в довідці від 17.07.2020 №11/449 з 01.04.2019. Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області перерахувати, нараховувати та виплатити з 01.04.2019 ОСОБА_1 пенсію, розмір якої обчислений з грошового забезпечення визначеного Адміністрацією Державної прикордонної служби України в довідці від 17.07.2020 №11/449. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

На виконання вищезазначеного рішення суду позивачу здійснено перерахунок пенсії з 01.04.2019 та нарахована заборгованість з виплати пенсії у розмірі 57445,00 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 у справі №520/14684/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у обмеженні максимального розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.04.2019 пенсію без обмеження максимальним розміром, а також здійснити виплату суми недоплаченої частини пенсії з 01.04.2019. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо нездійснення ОСОБА_1 виплати пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення у довідці щодо грошового забезпечення визначеного Адміністрацією Державної прикордонної служби України від 17.07.2020 №11/449 з 01.04.2019. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 з 01.04.2019, виходячи з 90% відповідних сум грошового забезпечення, зазначених у рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 13.01.2020 у справі №520/13230/19 та у відповідності до довідки щодо грошового забезпечення визначеного Адміністрацією Державної прикордонної служби України від 17.07.2020 №11/449 та з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 05.03.2019, з урахуванням раніше виплачених сум.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2022 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 по справі №520/14684/21 скасовано в частинні задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо нездійснення ОСОБА_1 виплати пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення у довідці щодо грошового забезпечення визначеного Адміністрацією Державної прикордонної служби України від 17.07.2020 №11/449 з 01.04.2019 та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 з 01.04.2019, виходячи з 90% відповідних сум грошового забезпечення, зазначених у рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 13.01.2020 у справі №520/13230/19 та у відповідності до довідки щодо грошового забезпечення визначеного Адміністрацією Державної прикордонної служби України від 17.07.2020 №11/449 та з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 05.03.2019, з урахуванням раніше виплачених сум. Прийняту постанову, якою в цій частині провадження у справі закрито. В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 у справі №520/14684/21 залишено без змін.

На виконання вищезазначених рішень суду позивачу здійснено перерахунок пенсії з 01.04.2019 та нарахована заборгованість з виплати пенсії у розмірі 99057,20 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.11.2023 у справі №520/25826/23, яке набрало законної сили 29.12.2023, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 1 квітня 2019 року щодо зменшення розміру встановленої пенсії з 90% до 70% грошового забезпечення неправомірними та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії та її недоплаченої суми ОСОБА_1 , виходячи з 90 відсотків від суми грошового забезпечення, відповідно до довідки щодо розміру грошового забезпечення, наданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України від 17.07.2020 №11/449, без обмеження граничного розміру виплати пенсії. Визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 , з 1 лютого 2022 року щодо зменшення розміру встановленої пенсії з 90% до 70% грошового забезпечення неправомірними та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 01.02.2021 перерахунок та виплату пенсії та її недоплаченої суми ОСОБА_1 , виходячи з 90 відсотків від суми грошового забезпечення, відповідно до довідки щодо розміру грошового забезпечення, наданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України від 29.12.2021 №11/33, без обмеження граничного розміру виплати пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити індексування пенсії ЕСМ на підставі постанов Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 р. №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» та від 24 лютого 2023 р. №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» без обмеження граничного розміру виплати пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату різниці між нарахованим розміром пенсії та фактично виплаченим з 01.04.2019 по день проведення перерахунку, з урахуванням раніше виплачених сум. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

На виконання вищезазначених рішень суду позивачу здійснено перерахунок пенсії з 01.04.2019 та нарахована заборгованість з виплати пенсії у розмірі 804561,75 грн.

Позивач, вважаючи, що оскільки відповідачем не виплачена на його користь заборгованість з виплати різниці пенсії у загальному розмірі 1 040 747,51 грн., що нарахована за рішеннями суду по справам №520/13230/19, №520/11866/2020, №520/14684/21 та №520/25826/23, наявні підстави для здійснення перерахунку заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 3% річних.

13.09.2024 та 02.10.2024 позивач через свого представник звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявами щодо здійснення перерахунку заборгованості з урахуванням положень ст. 625 ЦК України, у ході виконання рішень Харківського окружного адміністративного суду по справам №520/25826/23, №520/13230/19, №520/11866/2020, №520/14684/21.

Листами від 19.09.2024 №2000-0203-8/166666 та №2000-0203-8/166561, від 08.10.2024 №2000-0203-8/177601 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повідомило позивача про відсутність підстав для нарахування компенсації втрати частини доходів.

Вважаючи протиправною відмову відповідача у перерахунку заборгованостей, що утворилися внаслідок виконання рішень Харківського окружного адміністративного суду по справам №520/13230/19, №520/11866/2020, №520/14684/21 та №520/25826/23, з урахуванням інфляційних витрат та 3% річних з дати набрання законної сили рішеннями по 10.09.2024, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти (частина 2 статті 11 ЦК України).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 11 та ч. 1 ст. 13 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Законодавець у ч. 1 ст. 509 ЦК України визначив зобов`язання як правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов`язань передбачені, зокрема, приписами статей 549 - 552, 611, 625 ЦК України.

Грошовим зобов`язанням, за змістом статей 524, 533-535 ЦК України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов`язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Грошовим слід вважати будь-яке зобов`язання, що складається в тому числі з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Зокрема, грошовим зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана оплатити поставлену продукцію, виконану роботу чи надану послугу в грошах, а друга сторона вправі вимагати від першої відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору.

За ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Стягнення інфляційних втрат регулюється статтею 625 ЦК України, яка передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Системний аналіз вказаних норм права свідчить, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами належними до сплати кредиторові.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 18.07.2018 у справі №2а-11853/10/1570.

Суд зазначає, що спірні правовідносини у даній справі виникли у зв`язку з невиплатою перерахованої пенсії позивача на виконання рішень Харківського окружного адміністративного суду у справах №520/13230/19, №520/11866/2020, №520/14684/21 та №520/25826/23, в яких Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виступало як суб`єкт владних повноважень у публічно-правовому спорі.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області відсутні договірні зобов`язання щодо нарахування та виплати пенсії.

Вищевказаними рішеннями визначено обов`язок пенсійного органу перерахувати та виплатити пенсію позивачу, однак без визначення конкретної суми грошового зобов`язання.

Таким чином, в цій справі у відповідача не виникло перед позивачем грошового зобов`язання в порядку статті 11 ЦК України як зобов`язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України, а відтак відповідач не є боржником, що прострочив виконання грошового зобов`язання, у розумінні статті 625 ЦК України.

Аналогічні правові висновки щодо застосування вищевказаних норм права викладені в постановах Верховного Суду від 15.04.2021 в адміністративній справі №807/542/17, від 26.07.2021 в адміністративній справі №712/23614/12.

Отже, підстави для стягнення суми 3% річних та втрат від інфляції відсутні.

Разом з цим, суд зауважує, що у силу ч. 2 ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані спеціальним Законом України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати від 19.10.2000 №2050-ІІІ та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159.

Таким чином, позивач не позбавлений можливості скористатися вказаним правом компенсації втрати частини доходів у порядку та спосіб, визначені законом.

В межах цього судового провадження позивачне заявляв відповідних вимог щодо саме компенсації втрати частини доходів, передбачених Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", а позовна заява не вмотивована відповідними підставами, відповідне право не підлягає захисту в межах цієї справи, розгляд якої суд здійснює в межах та на підставі заявлених позивачем вимог.

Вищевказані висновки суду узгоджуються з висновками Другого апеляційного адміністративного суду, викладеними у постанові від 07.01.2025 по справа №440/1353/24.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 19, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Біленський О.О.