Справа № 461/791/25
Суддя: Волоско І. Р.
Дата ухвалення: 2025-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №461/791/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 січня 2025 року Галицький районний суд м.Львова
в складі: головуючого судді Волоско І.Р.
секретаря судового засідання Старовецької С.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові справу за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області до громадянки російської федерації ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, -
позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянки російської федерації ОСОБА_1 про затримання, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, терміном на шість місяців, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.
В обгрунтування поданого позову покликається на те, що 29.01.2025 року о 13.30 год. згідно протоколу про адміністративне затримання за ч. 2 ст. 263 КУпАП працівниками Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області була виявлена та затримана громадянка російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для забезпечення своєчасного розгляду справи про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 порушила правила перебування іноземців на території України, а саме ухилилась від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 29.01.2025 за ч. 2 ст. 203 КУпАП громадянка російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перевищила дозволений строк перебування більш як на 30 днів. Беручи до уваги той факт, що відповідач була притягнута до адміністративної відповідальності на території України та проживала без документів та дозволів на право перебування на території держави Україна, до органів та підрозділів міграційної служби з заявою і документами необхідними для вирішення питання про продовження строку перебування або про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту не зверталася, своїми діями грубо порушила вимоги ст. ст. 9, 16, 23, 26 Закону №3773, позивач вважає, що є обґрунтовані підстави для прийняття рішення про її затримання з метою ідентифікації та забезпечення подальшого примусового видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства строком на шість місяців, а тому просить суд позов задоволити.
Ухвалою суду від 29 січня 2025 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду.
Представник позивача Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області подав до суду заяву про слухання справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 подала в суд заяву про слухання справи за її відсутності. Позовні вимоги визнає повністю та не заперечує щодо їх задоволення.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в на підставі ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося у зв`язку з тим, що всі учасники процесу в судове засідання не з`явилися.
Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Суд встановив, що 29.01.2025 року о 13.30 год. згідно протоколу про адміністративне затримання за ч. 2 ст. 263 КУпАП працівниками Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області була виявлена та затримана громадянка російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для забезпечення своєчасного розгляду справи про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 порушила правила перебування іноземців на території України, а саме ухилилась від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 29.01.2025 за ч. 2 ст. 203 КУпАП громадянка російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перевищила дозволений строк перебування більш як на 30 днів.
Дії громадянки російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушують законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 203 КУпАП - перевищення іноземцем або особою без громадянства встановленого строку перебування в Україні більш як на 30 днів, а так само проживання на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні, за недійсними документами чи документами, термін дії яких закінчився, - тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідач пояснила, що прибула на територію України 15.06.2015 року та до цього часу територію України не залишала, вину визнала. Документи, що посвідчують особу іноземця - відсутні.
Згідно п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України
Встановлено, що відповідач перевищив дозволений строк свого перебування на території України - більше 90 днів протягом 180 днів, чим порушив п. 2 Порядку продовження строку перебування та проживання або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою КМУ від 15.02.2012 № 150.
Зазначені норми права містять імперативний припис, обов`язковий до виконання.
Натомість гр. російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухилилась від виїзду з України, не вживала заходів щодо оформлення легального статусу перебування на території України, з заявою про надання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту не зверталася, законне джерело існування та підстави для подальшого перебування на території України відсутні.
Відповідно до п.п. 2, 5 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 року № 150, іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів з дати першого в`їзду з держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Строк перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, паспортні документи або документи, що підтверджують особу без громадянства, яких зареєстровано посадовою особою Держприкордонслужби, продовжується територіальними органами або підрозділами ДМС.
Відповідач нелегально перебуваючи на території України з 2015 року не має постійного місця проживання та місця праці, не має стабільного джерела доходів для свого існування. Відтак, існує ризик втечі громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та уникнення нею подальшого примусового видворення за межі території України.
29.01.2025 ГУ ДМС у Львівській області прийнято рішення про примусове видворення з України іноземця або особи без громадянства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України, визначає Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773-VI (далі - Закон № 3773- VI).
Відповідно до пункту 16 частини першої статті 1 Закону № 3773- VI паспортний документ іноземця це документ, виданий уповноваженим органом іноземної держави або статутною організацією ООН, що підтверджує громадянство іноземця, посвідчує особу іноземця або особу без громадянства, надає право на в`їзд або виїзд з держави і визнається Україною.
У частині 3 статті 3 розділу І Закону № 3773- VI зазначено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи щодо затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземців та осіб без громадянства, які підлягають примусовому видворенню за межі України.
Згідно частини 4 статті 30 Закону № 3773- I зазначено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення, (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Суд приймає до уваги покликання представника позивача про те, що відповідач порушила встановлені правила перебування іноземців та осіб без громадянства на території України.
Встановлено, що відповідач була притягнута до адміністративної відповідальності на території України та проживала без документів та дозволів на право перебування на території держави Україна, до органів та підрозділів міграційної служби з заявою і документами необхідними для вирішення питання про продовження строку перебування або про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту не зверталася, своїми діями грубо порушила вимоги ст. ст. 9, 16, 23, 26 Закону №3773.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи щодо затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземців та осіб без громадянства, які підлягають примусовому видворенню за межі України.
Частиною 1 ст. 289 КАС України визначено, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:
1) затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України;
2) затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;
3) взяття на поруки підприємством, установою чи організацією;
4) зобов`язання внести заставу.
Відповідно до ч.11 ст. 289 КАС України визначено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, не може перевищувати шести місяців.
Враховуючи наведене, зокрема те, що відповідач перебуває на території України без відповідних законних підстав, суд приходить до висновку, що є всі правові підстави для задоволення позову.
Керуючись ст. ст.271, 272, 243-245, 289, 297 Кодексу адміністративного судочинства, Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", суд, -
адміністративний позов задовольнити.
Затримати громадянку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, терміном на шість місяців, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.
Рішення суду допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Р.Волоско