Справа № 520/3842/24
Суддя: Ніколаєва О.В.
Дата ухвалення: 2025-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

29 січня 2025 року справа №520/3842/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Ніколаєвої Ольги Вікторівни, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві

та Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській

області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі по тексту ГУ ПФ України в місті Києві) та Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту ГУ ПФ України в Харківській області), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФ України в місті Києві від 06.02.2024 о/р №37 про відмову позивачу у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, якою відмовлено у здійсненні перерахунку та виплаті щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці Орджонікідзевського районного суду міста Харкова з урахуванням довідки від 29.01.2024 №04-49/83, виданої Територіальним управлінням ДСА України в Харківській області, виходячи з розміру суддівської винагороди на 01.01.2024;

- зобов`язати ГУ ПФ України в місті Києві та ГУ ПФ України в Харківській області здійснити перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці Орджонікідзевського районного суду міста Харкова позивача відповідно довідці Територіального управління державної судової адміністрації України в Харківській області від 29.01.2024 №04-49/83, виходячи з розміру суддівської винагороди на 01.01.2024, починаючи з 01.01.2024 у відсотковому співвідношенні 52% до суддівської винагороди, зазначеної у довідці від 29.01.2024 №04-49/83, виданої Територіальним управлінням ДСА України в Харківській області, виходячи з розміру суддівської винагороди на 01.01.2024, з урахуванням фактично виплачених сум щомісячного довічного грошового утриманням;

- зобов`язати ГУ ПФ України в Харківській області здійснити позивача, як судді у відставці Орджонікідзевського районного суду місто Харкова, виплату щомісячного довічного;

- грошового утримання з урахуванням довідки від 29.01.2024 №04-49/83, виданої Територіальним управлінням ДСА України в Харківській області, виходячи з розміру суддівської винагороди на 01.01.2024, з 01.01.2024 у відсотковому співвідношенні 52% до суддівської винагороди, зазначеної у довідці від 29.01.2024 №04-49/83, виданої Територіальним управлінням ДСА України в Харківській області, виходячи з розміру суддівської винагороди на 01.01.2024, з урахуванням фактично виплачених сум щомісячного довічного грошового утримання, та надалі здійснювати виплату щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням довідки від 29.01.2024 №04-49/83, виданої Територіальним управлінням ДСА України в Харківській області, виходячи з розміру суддівської винагороди на 01.01.2024, у відсотковому співвідношенні 52% до суддівської винагороди, зазначеної у довідці від 29.01.2024 №04-49/83, виданої Територіальним управлінням ДСА України в Харківській області, виходячи з розміру суддівської винагороди на 01.01.2024.

- зобов`язати ГУ ПФ України в Харківській області здійснити виплату позивачу, як судді у відставці Орджонікідзевського районного суду міста Харкова, недоотриманих сум, починаючи з 01.01.2024.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що є суддею у відставці та перебуває на обліку в ГУ ПФ України в Харківській області. Вказує, що з 2020 року їй призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у відсотковому співвідношенні 52% до суддівської винагороди. Зазначила, що 2024 році звернулася до ГУ ПФ України в Харківській області з заявою про проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки Територіального управління ДСА України в Харківській області від 29.01.2024 №49/83. Після реєстрації в ГУ ПФ України в Харківській області, заява позивача про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за принципом екстериторіальності розглянута ГУ ПФ України в місті Києві, за результатами розгляду якої прийнято рішення від 06.02.2024 №37, яким відмовлено їй у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, оскільки з 01.01.2024 після прийняття Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 №3460-IX змінився розмір складових суддівської винагороди судді, а саме збільшився розмір прожиткового мінімуму, з якого нараховується базові посадовий оклад, доплати за вислугу років та за перебування на адміністративній посаді в суді, що є безумовною підставою для здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Наполягала на тому, що положення статті 7 Закону України №3460-ІХ у частині запровадження величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення розміру базового посадового окладу судді на рівні 2102,00 грн не відповідають приписам частини другої статті 130 Конституції України та статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII, якою закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року, тобто 3028,00 грн у відповідності до приписів Закону України №3460-ІХ, що кореспондується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 13.09.2024 у справі №240/44080/21, від 03.11.2022 у справі №160/14770/21, від 22.12.2022 у справі №640/21651/21 та від 15.08.2023 у справі №120/19262/21.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Ніколаєвій Ользі Вікторівні.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Цією ж ухвалою відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання ухвали про відкриття спрощеного провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву разом з усіма доказами, що обґрунтовують доводи, які в ньому наведені або заяву про визнання позову та надати суду докази надіслання (подання) копії відзиву іншим учасникам справи.

ГУ ПФ України в місті Києві засобами електронного зв`язку на адресу суду 27.03.2024 надіслало відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки відсутні правові підстави для здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивачу, оскільки статтею 7 Закону України №3460-ІХ з 01.01.2024 встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, залишено у розмірі 2102,00 грн, а відтак, у спірних правовідносинах не відбулось події підвищення розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, що свідчить про правомірність спірного рішення відповідача.

ГУ ПФ України в Харківській області за допомогою системи «Електронний суд» 20.03.2024 надіслало відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки з 01.01.2024 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді не змінився, відповідно, і не змінився розмір суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, тому на переконання відповідача-2 відсутні для здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням довідки Територіального управління ДСА України в Харківській області від 29.01.2024 №49/83.

Позивач за допомогою системи «Електронний суд» 28.03.2024 надіслала суду відповідь на відзив, в якій виклала свої заперечення проти доводів, викладених відповідачами у відзивах на позовну заяву. Вказала, що право на щомісячне довічне грошового утримання судді у відставці, виходячи із прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028,00 грн, встановлено довідкою станом на 01.01.2024.

Розглянувши надані сторонами документи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Харківський окружний адміністративний суд встановив наступне.

Позивач є суддею у відставці, що підтверджується посвідченням № НОМЕР_1 , копія якого наявна у матеріалах справи.

Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФ України в Харківській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, обчислене відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» з 23.12.2020.

Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Харківській області позивачу видана довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом 01.01.2024 від 29.01.2024 №04-49/83 із зазначенням базового розміру посадового окладу судді місцевого суду, розміру доплат за вислугу років (40%), виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого абзацом 4 частини першої статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України» на 2024 рік від 09.11.2023 №3460-IX у розмірі 3028,00 грн.

Позивач звернувся до ГУ ПФ України в Харківській області із заявою щодо здійснення з 01.01.2024 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі зазначеної оновленої довідки.

Після реєстрації в ГУ ПФ України в Харківській області, заява позивача про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за принципом екстериторіальності розглянута ГУ ПФ України в місті Києві.

За результатами розгляду вказаної заяви, рішенням від 06.02.2024 №37 позивачу відмовлено у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі оновленої довідки у зв`язку зі зміною розміру складових суддівської винагороди, оскільки починаючи з січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді становить 2102,00 грн. Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для визначення розміру посадового окладу суддів становить 2102,00 грн.

Не погодившись з рішенням відповідача від 06.02.2024 №37, позивач звернулася до суду за захистом права на отримання довічного грошового утримання судді у відставці у належному розмірі.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі статтею 126 Конституції України незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Відповідно до статті 130 Конституції України, держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

У преамбулі Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII (далі по тексту Закон України №1402-VIII) зазначено, що цей Закон визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

За частиною першою статті 4 Закону України №1402-VIII судоустрій і статус суддів в Україні визначаються Конституцією України та законом.

Зміни до цього Закону можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (частина друга статті 4 Закону України №1402-VIII).

Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 135 Закону України №1402-VIII суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом.

Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за:

1) вислугу років;

2) перебування на адміністративній посаді в суді;

3) науковий ступінь;

4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Згідно з пунктом 1 частини 3, частинами 4, 5 статті 135 Закону України №1402-VIII, базовий розмір посадового окладу судді становить: судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

До базового розміру посадового окладу, визначеного частиною третьою цієї статті, додатково застосовуються такі регіональні коефіцієнти:

1) 1.1 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше сто тисяч осіб;

2) 1.2 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше п`ятсот тисяч осіб;

3) 1.25 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше один мільйон осіб.

У випадку, якщо суд розміщується в декількох населених пунктах, застосовується регіональний коефіцієнт за місцезнаходженням органу, який провів державну реєстрацію такого суду.

Суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

Відповідно до частини третьої, четвертої статті 142 Закону України №1402-VIII, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1 затверджено Порядок подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України (далі Порядок №3-1) (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку, заява про призначення (перерахунок) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 1) (далі - щомісячне довічне утримання) подається до управлінь Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаних управлінь (далі - органи, що призначають щомісячне довічне утримання) через уповноважену особу суду за останнім місцем роботи (далі - уповноважена особа).

Пунктом 1 розділу ІІ Порядку №3-1 визначено, що заява про перерахунок щомісячного довічного утримання та довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 2) (далі - довідка про суддівську винагороду) або довідка про винагороду судді Конституційного Суду України для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді Конституційного Суду України у відставці (додаток 3) (далі - довідка про винагороду судді КСУ) подається до органів, що призначають щомісячне довічне утримання.

У разі надсилання заяви і документів для перерахунку щомісячного довічного утримання поштою, днем звернення за перерахунком вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви (пункт 2 розділу ІІ Порядку № 3-1).

Відповідно до пунктів 3, 4 розділу ІІ Порядку №3-1, звернення за перерахунком щомісячного довічного утримання проводиться в разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді (в разі збільшення розміру винагороди судді Конституційного Суду України), який працює на відповідній посаді.

Перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з дня виникнення права на відповідний перерахунок.

Пунктом 2 розділу ІІІ Порядку №3-1 визначено, що до заяви про перерахунок щомісячного довічного утримання додається довідка про суддівську винагороду (довідка про винагороду судді КСУ) працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди.

Згідно з пунктом 2 розділу ІV Порядку №3-1, для призначення (перерахунку) щомісячного довічного утримання подаються оригінали документів

Відповідно до пункту 3 розділу ІV Порядку №3-1, не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення щомісячного довічного утримання документами або надання додаткових документів орган, що призначає щомісячне довічне утримання, розглядає подані документи та приймає рішення про призначення щомісячного довічного утримання або відмову в його призначенні відповідно до пункту 5 розділу І цього Порядку.

Таким чином, правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання/складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

У свою чергу, розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, на пряму залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян урегульовано Законом України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999 №966-XIV (далі по тексту - Закон України №966-XIV), відповідно до статті 1 якого прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність. До працездатних осіб відносяться особи, які не досягли встановленого законом пенсійного віку.

У змісті наведеної норми Закону України №966-XIV закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення, стосовно яких визначається прожитковий мінімум.

Судді до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо, не віднесені.

Статтею 7 Закону України №3460-IX установлено з 01.01.2024 прожитковий мінімум для працездатних осіб - 3028 грн; для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2 102,00 гривні.

Матеріали справи свідчать, що Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Харківській області позивачу видана довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом 01.01.2024 від 29.01.2024 №04-49/83 із зазначенням базового розміру посадового окладу судді місцевого суду, розміру доплат за вислугу років (40%), виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого абзацом 4 частини першої статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України» на 2024 рік від 09.11.2023 №3460-IX у розмірі 3028,00 грн.

Відмовляючи позивачу у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі вказаної довідки, відповідач-1 керувався положеннями Закону України №3460-IX, які визначають прожитковий мінімум для працездатних осіб, що застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, на рівні 2102,00 грн. Однак, колегія суддів зазначає, що виплата суддівської винагороди регулюється статтею 130 Конституції України та статтею 135 Закону № 1402-VIII і норми інших законодавчих актів до цих правовідносин (щодо виплати суддівської винагороди) застосовуватися не можуть.

Зміни до Закону України №1402-VIII у частині, яка регламентує розмір суддівської винагороди у спірний період, про який йдеться у позовній заяві, а також до Закону України №966-XIV щодо визначення прожиткового мінімуму не вносилися.

Законом України №1402-VIII закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Оскільки указана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій, суддівська винагорода не може обчислюватися із застосуванням величини, відмінної від тієї, що визначена Законом України №1402-VIII.

Закон України №3460-IX не повинен містити інакшого чи додаткового правового регулювання правовідносин, що охоплюються предметом регулювання інших законів України, особливо тієї сфери суспільних відносин, для яких діють спеціальні (виняткові) норми. Конституція України не надає закону про Державний бюджет України вищої юридичної сили стосовно інших законів.

Тобто, у національному законодавчому полі існує колізія положень двох нормативно-правових актів рівня закону, подолати яку можливо, застосувавши загальний принцип права «спеціальний закон скасовує дію загального закону» (Lex specialis derogate generali). Такий підхід використовується у випадку конкуренції норм: коли на врегулювання суспільних відносин претендують загальні та спеціальні норми права.

Відтак за таким правовим підходом, при конкуренції норм необхідно застосовувати правило пріоритетності норм спеціального закону (lex specialis), тобто Закону України №1402-VIII, а положення Закону України №3460-IX вважати загальними нормами (lex generalis).

На такий аспект законодавчого регулювання звернув увагу Конституційний Суд України у рішеннях від 09.07.2007 №6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) та від 22.05.2008 №10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України).

Суд зазначає, що сталою та послідовною є практика Верховного Суду щодо застосування вказаних норм права (постанови від 10.11.2021 у справі №400/2031/21, від 30.11.2021 у справі №360/503/21, від 02.06.2023 у справі №400/4904/21, від 24.07.2023 у справі №280/9563/21, від 25.07.2023 у справі №120/2006/22-а, від 26.07.2023 у справі №240/2978/22, від 27.07.2023 у справі №240/3795/22, від 13.09.2023 у справі №240/44080/21, від 21.09.2023 у справі №380/25627/21).

Зокрема, у постанові від 13.09.2023 у справі №240/44080/21 Верховний Суд сформулював такі правові висновки у спірних правовідносинах:

- Законом України «Про судоустрій і статус суддів» закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

- суддівська винагорода не може обчислюватися із застосуванням величини, відмінної від тієї, що визначена Законом України «Про судоустрій і статус суддів»;

- зміна Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» складової для визначення базового розміру посадового окладу судді, є порушенням гарантії незалежності суддів.

Підсумовуючи викладене та приймаючи до уваги збільшення станом на 01.01.2024 розміру суддівської винагороди, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, колегія суддів дійшла висновку, що позивач має право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Харківській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом 01.01.2024 від 29.01.2024 №04-49/83.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що оскаржуване рішення ГУ ПФ України в місті Києві від 06.02.2024 №37 про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивача є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У силу пункту 9 Порядку №3-1, перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з дня виникнення права на відповідний перерахунок.

У спірних відносинах підставою для здійснення відповідного перерахунку є збільшення базового розміру посадового окладу судді місцевого суду з 01.01.2024 внаслідок підвищення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці ОСОБА_1 виплачується із розрахунку 52% від суддівської винагороди судді, що не заперечується відповідачами у справі.

За наведених обставин суд дійшов висновку про те, що порушене право позивача у спірних відносинах слід відновити шляхом зобов`язання ГУ ПФ у місті Київі здійснити з 01.01.2024 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивача із розрахунку 52% від сум суддівської винагороди, відображених у довідці Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом 01.01.2024 від 29.01.2024 №04-49/83.

У силу абзацу 14 пункту 4.2 Порядку №22-1 (у редакції постанови Пенсійного фонду від 16.12.2020 №25-1) після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

За таких обставин, оскільки у спірних відносинах компетентним органом для розгляду заяви позивача від 23.12.2020 визначено ГУ ПФ у місті Києві, то саме це Управління і має завершити процедуру перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивача.

Водночас з приводу вимог щодо зобов`язання ГУ ПФ у Харківській області здійснити виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці після його перерахунку, суд зазначає, що відповідно до пункту 1 розділу V Порядку №3-1, нарахована сума щомісячного довічного грошового утримання включається в документи для виплати не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення (перерахунок) щомісячного довічного грошового утримання. Щомісячне довічне грошове утримання виплачується у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується щомісячне довічне грошове утримання, у грошовій формі, в установленому законодавством порядку.

У силу абзацу 1 пункту 4.10 Порядку №22-1, після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

Позивач перебуває на обліку як одержувач відповідних виплат у ГУ ПФ в Харківській області, а тому саме цей орган уповноважений проводити відповідні виплати.

Однак оскільки перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці наразі не проведено, то у відповідній частині вимог позов слід залишити без задоволення за передчасністю.

Згідно частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Положеннями частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується копією довідки МСЕК серії 12 ААА №465290.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, особи з інвалідністю II групи.

Зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», питання про його розподіл суд не вирішує.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246, 371 Кодексу адміністративного судочинства України

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 16, місто Київ, 04053, ) та Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, місто Харків, 61002, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 06.02.2024 №37 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити з 01.01.2024 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 із розрахунку 52% від сум суддівської винагороди, відображених у довідці Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом 01.01.2024 від 29.01.2024 №04-49/83

У решті позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає оскарженню у порядку та у строки, визначені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 29.01.2025.

Суддя Ольга НІКОЛАЄВА