Справа № 580/8199/24
Суддя: Альона КАЛІНОВСЬКА
Дата ухвалення: 2025-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року справа № 580/8199/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Каліновської А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області, Міністерства внутрішніх справ України, Головного сервісного центру МВС про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області (далі відповідач 1), Міністерства внутрішніх справ України (далі відповідач 2), Головного сервісного центру МВС (далі відповідач 3), в якому просить:

- визнати протиправними дії Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області щодо відмови позивачу у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850;

- визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови позивачу у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги позивачу у зв`язку із встановленням І групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків по ЛНА на ЧАЕС - відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що наказом Міністерства внутрішніх справ України Управління МВС України в Черкаській області від 26.09.1996 №203 о/с позивача звільнено по статті 63 пункту «В» Положення/через обмежений стан здоров`я/в запас Збройних сил України з поставкою на військовий облік. 04.11.2022 позивач отримав І групу «Б» інвалідності пов`язану з виконанням службових обов`язків по ЛНА на ЧАЕС на термін «Безтерміново», зазначене підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серія 12 ААВ №643041. Відповідно до довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності складає 90%, зазначене підтверджується довідкою серія 12 ААА №054274. З метою призначення та виплати одноразової грошової допомоги позивач звертався до Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області з відповідною заявою та підтверджуючими матеріалами, однак відповідач у відповіді від 03.05.2024 за №33/44/-Ц-17-0-1896 відмовив у задоволенні заяви позивача та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з набуттям позивачем І групи інвалідності пов`язаною з виконанням службових обов`язків по ЛНА на ЧАЕС. В своєму листі відмові відповідач 1 від 03.05.2024 зазначає, що згідно наказу УМВС України в Черкаській області від 26.09.1996 №203 о/с позивача (прапорщика внутрішньої служби) звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил за ст. 63 п. «В» (через обмежений стан здоров`я). При цьому відповідач 1 зазначає, що виплата одноразової грошової допомоги колишнім працівникам міліції передбачалось статтею 23 Закону України «Про міліцію», а порядок такої виплати затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівникам міліції» (далі - Порядок). Позивач вважає, що відмова відповідача 1 у задоволенні заяви позивача про виплату одноразової грошової допомоги носить формальний характер та ґрунтується на надуманих та безпідставних фактах.

Державною установою Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області у встановлений судом строк відзив на позов не подано.

Ч. 6 ст. 162 КАС України, встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідачем 2 подано відзив на позовну заяву, згідно якого позов не визнано. Обґрунтовуючи відзив зазначив, що у разі встановлення вищої групи інвалідності особам із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інших ядерних аварій, особам, які брали участь в ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, виплачується різниця одноразової компенсації. Відповідно до статті 16 Закону України «Про міліцію» - до працівників міліції належать особи, які проходили службу в підрозділах міліції, і які відповідно до чинного законодавства було присвоєно спеціальні звання міліції. Згідно зі статтею 17 Закону України «Про пожежну безпеку (втратив чинність на підставі Кодексу цивільного захисту України № 5403-VI від 02.10.2012) спеціальні звання внутрішньої служби присвоювалися відповідно до чинного законодавства особам рядового та начальницького складу державної пожежної охорони. Таким чином, позивач, як підполковник внутрішньої служби, належить до категорії осіб начальницького складу державної пожежної охорони і не належить до категорії працівників міліції. У зв`язку з чим на позивача не поширюються норми Закону України «Про міліцію» та Порядку № 850.

Головний сервісний центр МВС у відзиві на позов зазначив, що позивач перебуваючи у званні старшини внутрішньої служби брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році. 1997 року позивач отримав III групу інвалідності, пов`язану з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, за що було виплачено страхову суму за державним обов`язковим особистим страхуванням в розмірі 392 400 крб. 00 коп. та 2 667 грн. 72 коп. 2004 року позивачу встановлено II групу інвалідності, пов`язану з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, виплачено страхове відшкодування в розмірі 11 051 грн. 28 коп. 04.11.2022 позивач отримав безтерміново I групу інвалідності пов`язану з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. У зв`язку з встановленням I групи інвалідності позивач відповідно положень визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 має намір отримати одноразову грошову допомогу. Листом Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області» від 03.05.2024 № 33/44/1-Ц-17-0-1896 позивачу надано відмову в отриманні одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що він звільнений у запас Збройних Сил та між встановленням II та I групи інвалідності минуло більше 2 років. Тому, з урахуванням фактичних обставин справи та норм законодавства, яке регулює порядок виплати одноразової грошової допомоги вбачається, що дії відповідача 1 є законними та правомірними.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України Управління МВС України в Черкаській області від 26.09.1996 №203 о/с позивача звільнено по статті 63 пункту «В» Положення/через обмежений стан здоров`я/в запас Збройних сил України з поставкою на військовий облік.

04.11.2022 позивач отримав І групу «Б» інвалідності пов`язану з виконанням службових обов`язків по ЛНА на ЧАЕС на термін «Безтерміново», зазначене підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серія 12 ААВ №643041. Відповідно довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності складає 90%, зазначене підтверджується довідкою серія 12 ААА №054274.

З метою призначення та виплати одноразової грошової допомоги позивач звертався до Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області з відповідною заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги.

Листом Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області від 03.05.2024 за №33/44/-Ц-17-0-1896 позивачу надано відповідь в якій зазначено, що при опрацюванні документів встановлено, що відповідно наказу Міністерства внутрішніх справ України Управління МВС України в Черкаській області від 26.09.1996 №203 о/с його звільнено з органів внутрішніх справ в запас Збройних сил України з поставкою на військовий облік. При огляді МСЕК, який проводився 04.11.2022, позивачу встановлено з 04.11.2022 першу групу інвалідності, пов`язану з виконанням службових обов`язків по ЛНА на ЧАЕС. Отже, установлення медико-соціальною експертною комісією першої групи інвалідності в 2022 році відбулося в період понад два роки від дати встановлення другої групи інвалідності. Враховуючи викладене, для направлення заяви та наданих документів до Міністерства внутрішніх справ України щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги відсутні підстави.

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції визначає Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 (далі Порядок № 850).

Підпункт 2 Порядку № 850 визначив, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги є у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Грошова допомога, у відповідності до пункту 3 Порядку № 850, виплачується, в тому числі, в разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі:

250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи;

200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи;

150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Як вбачається з наведених вище норм Порядок № 850 визначає порядок виплати одноразової грошової допомоги саме працівникам міліції.

Закон України "Про міліцію" був прийнятий Верховною Радою УРСР 20.12.1990, набрав чинності з 01.01.1991 та 07.11.2015 втратив чинність.

Частина шоста статті 23 Закону України "Про міліцію" передбачала підстави та розміри виплати одноразової грошової допомоги у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності.

Право на отримання одноразової грошової допомоги, згідно статті 23 Закону України "Про міліцію", наявне у працівників міліції, інвалідність яких настала не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

Закон України «Про Національну поліцію» в розділі XI визначає, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Таким чином, як Законом України «Про міліцію» так і Законом України «Про Національну поліцію» визначено, що право на виплату одноразової грошової допомоги мають саме працівники міліції.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що позивач звільнений в запас Збройних Сил з посади прапорщика внутрішньої служби, отже до категорії працівників міліції не належав, на нього не розповсюджуються дія Закону України "Про міліцію" та Порядку № 850.

Також відповідно до статті 16 Закону України «Про міліцію» - до працівників міліції належать особи, які проходили службу в підрозділах міліції, і які відповідно до чинного законодавства було присвоєно спеціальні звання міліції (постановою Верховної Ради України від 22 квітня 1993 р. № 3135-XII «Про спеціальні звання, формений одяг та знаки розрізнення в органах внутрішніх справ України» встановлені спеціальні звання для осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ).

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про пожежну безпеку (втратив чинність на підставі Кодексу цивільного захисту України № 5403-VI від 02.10.2012) спеціальні звання внутрішньої служби присвоювалися відповідно до чинного законодавства особам рядового та начальницького складу державної пожежної охорони.

Отже, законодавчими актами чітко розмежовано правовий статус працівників міліції та працівників державної пожежної охорони, що має наслідком застосування різних правових актів до них під час служби та соціального забезпечення.

Звільнені зі служби особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, у тому числі пенсіонери, зі спеціальним званням «міліції» за вказаних умов мають право на отримання одноразової грошової допомоги, а зі спеціальним званням «внутрішньої служби» такого права згідно Порядку № 850 не мають.

Право позивача на отримання грошової допомоги може бути реалізоване в порядку передбаченому постановою Кабінету міністрів України від 26.10.2016 № 760, якою затверджено «Порядок виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян» (далі порядок 760).

Порядок 760 регулює питання здійснення виплати передбачених статтею 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї (далі - одноразова компенсація), та щорічної допомоги на оздоровлення (далі - щорічна допомога) деяким категоріям громадян.

Одноразова компенсація та щорічна допомога виплачуються за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті України на відповідний рік для соціального захисту громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, центрами з нарахування та здійснення соціальних виплат, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних і районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад за місцем фактичного проживання (перебування) громадян.

У разі встановлення вищої групи інвалідності особам із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інших ядерних аварій, особам, які брали участь в ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, виплачується різниця одноразової компенсації.

Також позивач із заявою в Порядку № 850 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням I групи інвалідності звернувся до уповноваженого органу (на момент подачі відповідної заяви) після двох років з дня встановлення інвалідності.

В той же час, пункт 4 Порядку № 850 встановлює можливість отримання грошової допомоги у зв`язку з встановленням вищої групи інвалідності, якщо під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, однак якщо це відбулося протягом двох років з моменту встановлення працівникові міліції первинної інвалідності.

З урахуванням викладеного та зважаючи на факт спливу строку визначеного Порядком № 850 відмова в отриманні одноразової грошової допомоги є законною та обґрунтованою, що також відображено в листі Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області» від 03.05.2024 № 33/44/1-Ц-17-0-1896.

Викладеним підтверджується, що дії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області» за результатом розгляду заяви позивача про призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням I групи інвалідності згідно Порядку № 850 є законними та правомірними, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Відтак, на переконання суду, оскільки відсутні підстави для визнання протиправними дій Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області щодо відмови позивачу у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги та направлення відповідних документів до Міністерства внутрішніх справ України, а тому у задоволенні інших позовних вимог до Міністерства внутрішніх справ України також слід відмовити, оскільки вказаним відповідачем не приймалось рішення щодо відмови позивачу у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

Враховуючи вищезазначене вимоги позивача є такими, що не підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на висновок суду про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, а також ураховуючи положення ст. 139 КАС України, судові витрати понесені позивачем стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Альона КАЛІНОВСЬКА