Справа № 200/105/25
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2025-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

27 січня 2025 року Справа №200/105/25

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Михайлик А.С., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до 27 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до 27 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою від 13.01.2025 позов залишено без руху.

На усунення недоліків позову позивачем надано уточнення позову, де виклала такі позовні вимоги:

визнати протиправною бездіяльність у вигляді не нарахування та виплати надбавки за вислугу років до заробітної плати за період з 15.05.2024 по 10.12.2024 включно;

визнати не законним та скасувати наказ №124 о/с від 10.12.2024 про здійснення перерахунку надбавки за вислуги років;

зобов`язати нарахувати та виплатити надбавку за вислугу років за період з 15.05.2024 по 10.12.2024 включно, з урахуванням посадового окладу, премій всіх видів, доплат та всіх видів надбавок у розмірі 37 440 грн;

зобов`язати виплатити компенсацію за прострочений строк виплати розрахункових виплат з 10.12.2024 по 17.12.2024, разом з неотриманою матеріальною допомогою на оздоровлення за 2024 рік у розмірі 9 872 грн;

зобов`язати внести виправлення помилки у запису трудової книжки.

У також наданих письмових поясненнях вказала, що просить звільнити себе від сплати судового збору в силу ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки позовні вимоги пов`язані з оплатою праці, в той час як за такі спори не підлягає сплати судовий збір.

Також позивач надала до суду клопотання про витребування доказів.

Суд погоджується з позивачем в частині того, що не підлягає сплаті судовий збір позивачами у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі (п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»).

При цьому, вимоги позивача про виправлення допущеної помилки в записі трудової книжки не належать до тих, що пов`язані зі стягненням заробітної плати або поновленням на роботі, відтак, за них має буть сплачено судовий збір.

Також вимоги про зобов`язання відповідача виплатити компенсацію за прострочений строк виплати розрахункових виплат з 10.12.2024 по 17.12.2024 обґрунтовані посиланнями на ст.ст. 116, 117 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до ст. 116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно зі ст. 117 цього Кодексу в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Отже, стягнення з роботодавця середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, за весь час затримки по день фактичного розрахунку) за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

При цьому, з постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704 вбачається, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не входить до структури грошового забезпечення.

Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 910/4518/16.

Таким чином, у такому випадку не підлягає застосуванню п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, а отже за вказану позову вимогу також підлягає сплаті судовий збір.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, а у разі подання позову особою, звільненою від сплати судового збору, до позову додаються документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, що закріплено також у ч. 8 ст. 160 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01.01.2025 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028,00 грн., що визначено Законом України Про Державний бюджет України на 2025 рік.

Згідно з пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання до адміністративного суду адміністративного позову фізичною особою немайнового характеру встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, майнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України Про судовий збір за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Враховуючи, що у даному позову об`єднано 2 позовні вимоги, за які має бути сплачено судовий збір, то за подання даного уточненого позову судовий збір становить 2422,40 грн (по 1211,20 грн за кожну з 2 позовних вимог).

Разом із цим, відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України Про судовий збір при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Відтак, враховуючи звернення до суду через систему «Електронний суд» позивач має сплатити за звернення із цим позовом судовий збір в сумі 1937,92 грн.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про можливість надати позивачу додатковий час на усунення недоліків позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 Кодексу адміністративного судочинства України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Згідно з ч. 2 ст. 121 цього Кодексу встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи наведене вище суд дійшов висновку про необхідність продовження на десять днів строку для усунення недоліків позовної заяви.

З огляду на наведене та керуючись ст.ст. 118, 121, 171, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Продовжити строк на усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 до 27 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Встановити позивачу для усунення недоліків позовної заяви десятиденний строк з отримання цієї ухвали, протягом якого позивач має надати до суду докази сплати судового збору.

Роз`яснити позивачеві, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.С. Михайлик