Справа № 440/13902/24
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2025-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/13902/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сич С.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, Державного підприємства "ІНФОРЕСУРС" про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

19 листопада 2024 року через систему "Електронний суд" до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач; ОСОБА_1 ) до Міністерства освіти і науки України, Державного підприємства "ІНФОРЕСУРС"про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що у період з 01.09.2014 по 10.02.2015 він навчався у Полтавському національному технічному університеті імені Юрія Кондратюка по спеціальності 6.050502 "Інженерна механіка", заочна форма навчання, з якого був відрахований. У 2024 році позивач вступив до Новобузького фахового коледжу Миколаївського національного аграрного університету на денну форму навчання. З метою збору документів для отримання відстрочки від призову на військову службу відповідно до пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", позивачем отримана довідка про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти від 15.08.2024 №188706. У вказаній довідці зазначено, що позивач порушує послідовність здобуття освіти, визначеної частиною 2 статті 10 Закону України "Про освіту". Зі змістом довідки позивач не погоджується, вказує, що ця довідка порушує його законне право на отримання відстрочки від призову на військову службу відповідно до пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/13902/24. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Витребувано від відповідача Міністерства освіти і науки України докази.

03 грудня 2024 року до суду надійшов відзив Міністерства освіти і науки України на позовну заяву /а.с. 30-37/, в якому відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що згідно з інформацією, яка міститься в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, ОСОБА_1 (01.06.1973) у 2014 році був зарахований до Національного університету "Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка" за освітнім ступенем бакалавр за спеціальністю 6.050502 "Інженерна механіка", відраховано 01.02.2015. У подальшому у 2024 році позивач зарахований до відокремленого структурного підрозділу "Новобузький фаховий коледж Миколаївського національного аграрного університету" за освітнім-професійним ступенем фаховий молодший бакалавр за спеціальністю 201 "Агрономія". Посилається на приписи Закону України "Про освіту" та Закону України "Про вищу освіту" та вказує, що здобуття освіти на рівні, нижчому (молодший бакалавр) ніж рівень попереднього навчання (бакалавр), не вважається послідовним, тому у довідці на підставі даних, що містяться в ЄДЕБО у відповідному полі буде зазначено "Ні, порушує". Зазначає, що питання внесення інформації про здобувача освіти до ЄДЕБО належить до компетенції суб`єктів освітньої діяльності, тоді як повноваження Міністерства освіти і науки України визначені статтею 13 Закону України "Про вищу освіту". Пояснює, що оскільки здобувач освіти у 2014 році був зарахований до Національного університету "Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка" за освітнім ступенем бакалавр за спеціальністю 6.050502 "Інженерна механіка", з якого відрахований 01.02.2015, тому відсутні правові підстави для скасування відповідної історії навчання.

06 грудня 2024 року до суду надійшов відзив Державного підприємства "ІНФОРЕСУРС" на позовну заяву /а.с. 67-71/, в якому другий відповідач просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що власником ЄДЕБО є держава в особі Міністерства освіти і науки України, яке відповідно до покладених на нього завдань забезпечує ведення та функціонування ЄДЕБО, вживає організаційних заходів, пов`язаних із забезпеченням функціонування ЄДЕБО, встановлює вимоги до апаратного та програмного забезпечення ЄДЕБО та є володільцем інформації, що міститься в ЄДЕБО. Державне підприємство "ІНФОРЕСУРС" забезпечує функціонування ЄДЕБО у порядку, визначеному Міністерством освіти і науки України. Вказує, що внесення до ЄДЕБО та підтримання в ЄДЕБО в повному, актуальному та достовірному стані інформації про здобувачів освіти, які навчаються у закладах освіти, не відноситься до компетенції відповідачів, натомість, вчинення зазначених дій відноситься до компетенції суб`єктів освітньої діяльності. Пояснює, що в ЄДЕБО не вноситься інформація щодо здобувачів освіти стосовно того, порушує чи не порушує на підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, поточне здобуття освіти послідовність, визначену частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", зазначена інформація відображається в довідках про здобувача освіти, що формуються закладами освіти на підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, за формою, визначеною у додатку 9 до Порядку.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, перебуває на військовому обліку, що підтверджується військовим квитком ОСОБА_1 , копія витягу з якого наявна у матеріалах справи /а.с. 12-13/.

Довідкою Національного університету "Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка" №522 від 26.08.2024 підтверджено, що ОСОБА_1 у період з 01.09.2014 по 10.02.2015 навчався по спеціальності 6.050502 "Інженерна механіка", електромеханічного факультету Полтавського національного університету імені Юрія Кондратюка, форма навчання заочна (контракт) /а.с. 15/.

З 01.09.2024 (наказ про зарахування №8 від 14.08.2024) ОСОБА_1 навчається у Відокремленому структурному підрозділі "Новобузький фаховий коледж Миколаївського національного аграрного університету", код та назва спеціальності/професії - 201 Агрономія, ступінь/рівень освіти - фаховий молодший бакалавр, форма здобуття освіти - денна.

З метою збору документів для отримання відстрочки від призову на військову службу відповідно до пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", позивачем була отримана довідка про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти від 15.08.2024 № 188706 /зворот а.с. 15/.

У довідці зазначено, що на підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, поточне здобуття освіти порушує послідовності, визначені частиною 2 статті 10 Закону України "Про освіту" ("Ні, порушує").

З метою внесення змін до інформації, що міститься в ЄДЕБО щодо зазначеної інформації, позивач звернувся до Державного підприємства "ІНФОРЕСУРС" із заявою від 05.09.2024 /а.с. 16/, яке надіслало цю заяву для розгляду за належністю до Міністерства освіти і науки України, про що повідомило позивача листом від 24.10.2024 /а.с. 17/.

Листом Міністерства освіти і науки України від 17.10.2024 №3/7570-24 позивачу надано відповідь на його заяву, у якій зазначено, що після першого зарахування на навчання для здобуття відповідного рівня освіти, особі, яка приступила до навчання, впродовж періоду навчання надавалися необхідні освітні послуги, які забезпечували, зокрема, формування знань, умінь, навичок та загальних компетентностей на тому самому рівні вищої освіти. Повторне зарахування означає, що особа знову формуватиме такі знання, уміння, навички та загальні компетентності. Згідно з інформацією, яка міститься в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, здобувач освіти ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у 2014 році був зарахований до Національного університету "Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка" за освітнім степенем бакалавр за спеціальністю 6.050502 "Інженерна механіка", відрахований 01.02.2015. У 2024 року був зарахований до Відокремленого структурного підрозділу "Новобузький фаховий коледж Миколаївського національного аграрного університету" за освітнім-професійним степенем фаховий молодший бакалавр за спеціальністю 201 "Агрономія". Здобуття освіти на рівні, нижчому ніж рівень попереднього навчання, не вважається послідовним. Саме тому у довідці, сформованій на підставі даних, що містяться в ЄДЕБО у відповідному полі буде зазначено "Ні, порушує".

Не погоджуючись зі змістом довідки про здобувача освіти за даними ЄДЕБО від 15.08.2024 №188706, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі, у якому просить:

1) визнати протиправною відмову Міністерства освіти і науки України №3/7570-24 від 17.10.2024 у внесенні змін до відомостей, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти щодо ОСОБА_1 ;

2) зобов`язати Міністерство освіти і науки України та Технічного адміністратора Єдиної державної електронної бази з питань освіти - Державне підприємство "ІНФОРЕСУРС" внести зміни до даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, щодо порушення ОСОБА_1 черговості здобуття освіти, визначеної статтею 10 Закону України "Про освіту", а саме: в розділі "На підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної ч.2 ст. 10 Закону України "Про освіту" - вказати "Так, не порушує".

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд дійшов таких висновків.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі по тексту - Закон №2232-ХІІ) військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Частиною 3 статті 1 Закону №2232-ХІІ передбачено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Частиною 5 статті 1 Закону №2232-ХІІ встановлено, що від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.

Відповідно до частини 9 статті 1 Закону №2232-ХІІ щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Статтею 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 №3543-ХІІ (надалі - Закон №3543-ХІІ) визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

За приписами статті 1 Закону України "Про оборону України" особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Мобілізацію провести на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Згідно пункту 3 цього Указу мобілізація проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Указами Президента України неодноразово продовжувався воєнний стан та строк проведення мобілізації.

Так, Указом від 6 травня 2024 року № 272/2024, затвердженим Законом України від 8 травня 2024 року № 3685-IX, продовжено з 14 травня 2024 року строк проведення загальної мобілізації на 90 діб, а Указом Президента України від 23 липня 2024 року № 470/2024, затвердженим Законом України від 23 липня 2024 року № 470/2024, продовжено з 12 серпня 2024 року строк проведення загальної мобілізації на 90 діб.

На час розгляду цієї справи воєнний стан в Україні триває.

Частиною 5 статті 22 Закону №3543-XII передбачено, що призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини п`ятої статті 22 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. №560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі по тексту - Порядок №560), який визначає, зокрема, процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення.

За приписами пункту 62 Порядку №560 здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України Про освіту, а також докторанти для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період подають до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки довідку про здобувача освіти, сформовану в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, за формою згідно з додатком 9.

Пунктом 1 частини 3 статті 23 Закону №3543-XII встановлено, що призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.

Таким чином, під час мобілізації, на особливий період не підлягають призову на військову службу військовозобов`язані, які є здобувачами, зокрема, фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту".

Суспільні відносини, що виникають у процесі реалізації конституційного права людини на освіту, прав та обов`язків фізичних і юридичних осіб, які беруть участь у реалізації цього права, а також визначає компетенцію державних органів та органів місцевого самоврядування у сфері освіти регулюються Законом України Про освіту від 05.09.2017 № 2145-VIII (далі по тексту Закон №2145-VIII).

Відповідно до частини 2 статті 10 Закону № 2145-VIII рівнями освіти є: дошкільна освіта; початкова освіта; базова середня освіта; профільна середня освіта; перший (початковий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; другий (базовий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; третій (вищий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; фахова передвища освіта; початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень вищої освіти; другий (магістерський) рівень вищої освіти; третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень вищої освіти.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону України "Про вищу освіту" від 01.07.2014 № 1556-VII (далі по тексту Закон № 1556-VII), вища освіта - сукупність систематизованих знань, умінь і практичних навичок, способів мислення, професійних, світоглядних і громадянських якостей, морально-етичних цінностей, інших компетентностей, здобутих у закладі вищої освіти (науковій установі) у відповідній галузі знань за певною кваліфікацією на рівнях вищої освіти, що за складністю є вищими, ніж рівень повної загальної середньої освіти.

За визначенням частини 1 статті 47 Закону № 1556-VII освітній процес - це інтелектуальна, творча діяльність у сфері вищої освіти і науки, що провадиться у закладі вищої освіти (науковій установі) через систему науково-методичних і педагогічних заходів та спрямована на передачу, засвоєння, примноження і використання знань, умінь та інших компетентностей у осіб, які навчаються, а також на формування гармонійно розвиненої особистості.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону № 1556-VII підготовка фахівців з вищою освітою здійснюється за відповідними освітніми програмами на таких рівнях вищої освіти:

початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти;

перший (бакалаврський) рівень;

другий (магістерський) рівень;

третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень.

Початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти передбачає набуття здобувачами вищої освіти здатності до розв`язування типових спеціалізованих задач у певній галузі професійної діяльності.

Перший (бакалаврський) рівень вищої освіти передбачає набуття здобувачами вищої освіти здатності до розв`язування складних спеціалізованих задач у певній галузі професійної діяльності.

Другий (магістерський) рівень вищої освіти передбачає набуття здобувачами вищої освіти здатності до розв`язування задач дослідницького та/або інноваційного характеру у певній галузі професійної діяльності.

Третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень передбачає набуття здобувачами вищої освіти здатності розв`язувати комплексні проблеми в галузі професійної та/або дослідницько-інноваційної діяльності.

Частиною 2 статті 5 Закону № 1556-VII встановлено, що здобуття вищої освіти на кожному рівні вищої освіти передбачає успішне виконання особою освітньої програми, що є підставою для присудження відповідного ступеня вищої освіти:

1) молодший бакалавр;

2) бакалавр;

3) магістр;

4) доктор філософії/доктор мистецтва.

Відповідно до частин 3, 4 статті 5 Закону № 1556-VII молодший бакалавр - це освітній або освітньо-професійний ступінь, що здобувається на початковому рівні (короткому циклі) вищої освіти і присуджується закладом вищої освіти у результаті успішного виконання здобувачем вищої освіти освітньої програми, обсяг якої становить 120 кредитів ЄКТС. Для здобуття освітнього ступеня молодшого бакалавра на основі фахової передвищої освіти заклад вищої освіти має право визнати та перезарахувати кредити ЄКТС, максимальний обсяг яких визначається стандартом вищої освіти. Особа має право здобувати ступінь молодшого бакалавра за умови наявності в неї повної загальної середньої освіти.

Бакалавр - це освітній ступінь, що здобувається на першому рівні вищої освіти та присуджується закладом вищої освіти у результаті успішного виконання здобувачем вищої освіти освітньо-професійної програми, обсяг якої становить 180-240 кредитів ЄКТС. Для здобуття освітнього ступеня бакалавра на основі освітнього ступеня молодшого бакалавра або на основі фахової передвищої освіти заклад вищої освіти має право визнати та перезарахувати кредити ЄКТС, максимальний обсяг яких визначається стандартом вищої освіти. Особа має право здобувати ступінь бакалавра за умови наявності в неї повної загальної середньої освіти.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у 1990 році закінчив Миргородську середню загальноосвітню школу №7, про що 16.06.1990 отримав атестат серії НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою Миргородської гімназії №7 Миргородської міської ради Полтавська область від 16.07.2024 №52 /зворот а.с. 14/.

Із 01.09.2014 по 10.02.2015 ОСОБА_1 навчався в Полтавському національному університеті імені Юрія Кондратюка по спеціальності 6.050502 "Інженерна механіка", форма навчання заочна (контракт), ступінь/рівень освіти - бакалавр.

Із 01.09.2024 (наказ про зарахування від 14.08.2024 №8) ОСОБА_1 навчається у Відокремленому структурному підрозділі "Новобузький фаховий коледж Миколаївського національного аграрного університету", код та назва спеціальності/професії - 201 Агрономія, форма здобуття освіти - денна, дата завершення здобуття освіти - 30.06.2027, ступінь/рівень освіти - фаховий молодший бакалавр.

Таким чином, із 01.09.2024 по 30.06.2027 позивач навчатиметься за денною формою здобуття освіти і здобуває рівень освіти початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти, що є нижчим за перший (бакалаврський) рівень вищої освіти, який позивач здобував у Полтавському національному університеті імені Юрія Кондратюка з 01.09.2014, з якого його відраховано у 2015 році.

Суд враховує, що після зарахування на навчання для здобуття за першим (бакалаврським) рівнем вищої освіти, особі, яка приступила до навчання, впродовж періоду навчання надавалися необхідні освітні послуги, які забезпечували, зокрема, формування знань, умінь, навичок та загальних компетентностей на відповідному рівні вищої освіти. Зарахування на навчання за нижчим рівнем освіти (початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти) означає, що особа формуватиме знання, уміння, навички та загальні компетентності на нижчому рівні вищої освіти. У термінах визначення послідовності здобуття освіти це свідчить про здобуття вищої освіти в непослідовному порядку.

Зважаючи на викладене вище, враховуючи встановлені обставини справи та наведені вище норми права, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позивачем порушено послідовність здобуття рівнів освіти, визначену частиною 2 статті 10 Закону № 2145-VIII, оскільки він раніше здобував освіту за першим (бакалаврським) рівнем вищої освіти (ступінь/рівень освіти - бакалавр), що є вищим за початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти (ступінь/рівень освіти - фаховий молодший бакалавр), який позивач здобуває з 01.09.2024, та отримував необхідні освітні послуги, які забезпечували, зокрема, формування знань, умінь, навичок та загальних компетентностей на вищому рівні освіти, тому довідка про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти від 15.08.2024 №188706 сформована та видана відповідачем правомірно.

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправною відмову Міністерства освіти і науки України №3/7570-24 від 17.10.2024 у внесенні змін до відомостей, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти щодо ОСОБА_1 та похідні від неї вимоги про зобов`язання Міністерства освіти і науки України та Державного підприємства "ІНФОРЕСУРС" внести зміни до даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, щодо порушення ОСОБА_1 черговості здобуття освіти, визначеної статтею 10 Закону України "Про освіту", а саме: в розділі "На підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної ч.2 ст. 10 Закону України "Про освіту" - вказати "Так, не порушує", - необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Підстави для розподілу судових витрат відсутні у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 3, 6-10, 72, 77, 90, 139, 229, 241-245, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до Міністерства освіти і науки України (ідентифікаційний код 38621185, проспект Берестейський, 10, м. Київ, 01135), Державного підприємства "ІНФОРЕСУРС" (ідентифікаційний код 37533381, вул. О. Довженка, 3, м. Київ, 03057) про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Сич