Справа № 260/5488/24
Суддя: Гебеш С.А.
Дата ухвалення: 2025-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 січня 2025 року м. Ужгород№ 260/5488/24
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гебеш С.А., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в особі представника Лучинця Олександра Вацловича звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головне управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області, в якому просить суд:

1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області та Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області стосовно не зарахування періоду роботи, зазначеного в архівних довідках №11, 12, 13, 14 від 12.04.2016 року до страхового стажу ОСОБА_1 та скасувати рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області №28 від 06.08.2024 року про відмову їй в призначенні пенсії;

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи, зазначених в архівних довідках №11, 12, 13, 14 від 12.04.2016 року та здійснити перерахунок стажу з урахуванням зарахованих періодів роботи;

3. стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка звернувся до Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області із заявою про призначення їй пенсії за віком, однак рішенням Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області відмовлено позивачці у призначенні пенсії. Відмовляючи у призначенні пенсії відповідач 2 вказав на те, що за доданими документами до страхового стажу не взято до розрахунку періоди роботи в колгоспі згідно архівних довідок №11, 12, 13, 14 від 12.04.2016 року, оскільки ім`я та по батькові скорочено. Періоди роботи можливо зарахувати до страхового стажу після перевірки довідок.

Позивачка вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують її конституційні права на соціальний захист.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.08.2024 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Головне управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області подало відзив на позовну, в якому проти позову заперечило та просило відмовити у задоволенні позовних вимог. Заперечуючи проти позову, відповідач зокрема зазначив, про те, що страховий стаж заявниці становить 13 років 11 місяців 2 днів, з необхідних 21 р. Вказує, що стаж, зазначений в архівних довідках не може бути врахований до страхового стажу, оскільки ім`я та по батькові вжито в скороченій формі.

Головне управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області також подало відзив на позовну заяву, в якому також зазначено про те, що оскаржуваним рішенням відмовлено позивачці у призначенні пенсії, оскільки у неї недостатньо страхового стажу.

Відповідно до положень ч. 5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.

ОСОБА_1 (далі - Позивачка, ОСОБА_2 ) 29.07.08.2024 року звернулася до Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За принципом екстериторіальності документи ОСОБА_2 розглядалися Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області, рішенням якого 06.08.2024 № 28 позивачці відмовлено в призначенні пенсії за віком.

Вказане рішення мотивоване тим, що страховий стаж особи становить 13 років 11 місяців 2 дні.

Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу не взято до розрахунку періоди роботи в колгоспі згідно архівних довідок №11, 12, 13, 14 від 12.04.2016 року, оскільки ім`я та по батькові скорочено. Періоди роботи можливо зарахувати до страхового стажу після перевірки довідок.

Вважаючи рішення відповідача щодо відмови в призначення пенсії протиправним, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону №1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Як встановлено абзацом першим частини першої статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною другою статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно із статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 3 Порядку 637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

З аналізу наведених норм слід дійти висновку, що основним документом, який підтверджує трудовий стаж, є трудова книжка. При цьому, лише у разі відсутності трудової книжки або записів у ній органи Пенсійного фонду мають право встановлювати трудовий стаж на підставі інших первинних документів. У разі сумніву органу, що призначає пенсію, у належності та обґрунтованості поданих заявником документів, в нього є право перевірити надані заявником документи шляхом звернення до установ, підприємств, організацій, де працював заявник, із відповідними запитами.

Як вбачається із матеріалів справи позивачка при зверненні до пенсійного органу подала серед іншого трудову книжку, записи в якій починаються з 2016 року та разом з тим вона подала й інші документи (архівні довідки).

Із змісту оскаржуваного рішення ГУ ПФУ в Запорізькій області від 06.08.2024 №28 вбачається, що позивачу до страхового стажу не зараховано період за архівними довідками від 12.04.2016 №11, 12, 13, 14, оскільки в довідках ім`я та по батькові вказано скорочено.

Так, судом встановлено, що Семенівською сільською радою Мелітопольського район Запорізької області видано на ім`я ОСОБА_1 архівні довідки №11, 12, 13, 14.

Із змісту вказаних довідок вбачається, що прізвище ім`я та по батькові позивачки ОСОБА_1 у деяких випадках вказано скорочено, а саме: ОСОБА_3 ; ОСОБА_3 , ОСОБА_3 ; ОСОБА_3 , ОСОБА_3 .

Суд зазначає, що право особи на пенсійне забезпечення не може ставитись в залежність від існування конкретних документів, оскільки збереження таких відомостей не може контролюватись самим пенсіонером, а значить на нього не може покладатись відповідальність за їх некоректне заповнення чи взагалі їх відсутність.

Верховний Суд у постановах від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а та від 04.09.2018 у справі №423/1881/17 висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки чи іншої документації не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Крім того, позивач як громадянка України наділена правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

Відповідно до пункту 4.7. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (зі змінами; даліПорядок №22-1), право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Частиною третьою статті 44 Закону №1058-IVпередбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Суд зазначає, що законодавством саме на орган Пенсійного фонду покладено обов`язок здійснення перевірки допустимості документів, поданих разом із заявою про призначення пенсії, та обґрунтованість видачі таких з метою забезпечення не лише реалізації права особи на отримання пенсії, а й контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, однак вчинення будь яких дій з боку Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області для перевірки поданих позивачем документів суду не надано.

Аналізуючи наведене суд зазначає, що незважаючи на те, що у позивача не збереглася трудова книжка із записами за період роботи у колгоспі «Путь Ленина» та КСП «Колос, остання підтвердила такий стаж відповідними архівними довідками, а тому такий період повинен бути зарахований до страхового стажу ОСОБА_1 .

Отже, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 06.08.2024 №28 про відмову в призначені пенсії прийняте без урахуванням вищевказаних обставин, тому є таким, що прийняте всупереч нормам чинного законодавства, тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Суд при вирішенні спору також враховує, що відповідно до пункту 4.2 розділу IV Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.10 Порядку № 22-1 передбачено, що після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

Відповідачем у справах, в яких оскаржується, зокрема, рішення, дії чи бездіяльність, ухвалені/вчинені в результаті розгляду заяви про призначення пенсії, є суб`єкт владних повноважень, який прийняв відповідне рішення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 08.02.2024 у справі № 500/1216/23.

З метою захисту прав позивача необхідно задовольнити і похідну позовну вимоги та зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій бласті зарахувати до страхового стажу період роботи позивачки, зазначений в архівних довідках від 12.04.2016 року №11, №12, №13, № 14, виданих Семенівською сільською радою Мелітопольського заводу Запорізької області та зобов`язати повторно розглянути заяву позивачки про призначення пенсії за віком від 29.07.2024, з урахуванням висновків суду.

Частиною першою статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а згідно з вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єктів владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень і дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково у визначений судом спосіб.

Вирішуючи питання відносно розподілу судових витрат суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 1211,20 грн.

Таким чином, за результатами розгляду справи на користь позивача належить стягнути понесені ним витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2, оскільки саме відповідач 2 приймав рішення щодо відмови у призначенні пенсії.

Керуючись ст.ст. 9, 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відмову у призначенні пенсії від 06 серпня 2024 року №28.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 158-Б, м. Запоріжжя, Запорізька область, ) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) період її роботи, зазначений в архівних довідках від 12.04.2016 року №11, №12, №13, №14, виданих Семенівською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із врахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 158-Б, м. Запоріжжя, Запорізька область, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяС.А. Гебеш