Справа № 160/28793/24
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2025-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
при секретарі: Мартіросян Г.А.,
УСТАНОВИВ:
29.10.2024р. через підсистему Електронний суд ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "Саргерас Аква" звернулось з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області та просить суд:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.10.2024р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Також, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.10.2024 року витребувано від відповідача докази по справі, зокрема:
- всі наявні докази, що послугували для прийняття спірних рішень.
08.11.2024 року відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву. Долучені додаткові докази по справі.
12.11.2024 року позивачем подано відповідь на відзив.
19.11.2024 року відповідачем подані письмову заперечення на відповідь на відзив.
15.01.2025 року судом на розгляд ставилася питання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.
17.01.2025 року позивачем до суду подано заява про розгляд справи без участі
28.01.2025 року закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті на 28.01.2025 року.
28.01.2025 року позивачем до суду подано заява про розгляд справи без участі.
28.01.2025 року сторони в судове засідання не з`явились.
Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні.
28.01.2025 року фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.
Суд перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.
Частиною четвертою статті 243 КАС встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
16.10.2024 розпорядженням ГУ ДПС у Дніпропетровській області №359-рл, на підставі актів про встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання за місцем провадження діяльності, яка підлягає ліцензуванню, видані позивачу ліцензії були анульовані.
Позивач вважає, що спірне розпорядження прийнято за відсутності факту порушення та правових підстав, є необґрунтованими та протиправними, з огляду на такі обставини.
Так, позивач зазначає про те, що на адресу позивача не надходили ні акт про відсутність суб`єкта господарювання за місцем провадження діяльності, яка підлягає ліцензуванню, ні мультимедійні докази на підтвердження факту відсутності платника податків за місцем провадження діяльності, яка підлягає ліцензуванню, тобто належні та допустимі докази на підтвердження вказаного факту у контролюючого органу відсутні.
Вважають, що оскільки акти про відсутність суб`єкта господарювання за місцем провадження діяльності, яка підлягає ліцензуванню на адресу Позивача не надходили, контролюючим органом порушено встановлену Законом № 481/95-ВР процедуру прийняття розпорядження про анулювання ліцензій № 359-рл від 16.10.2024 року.
Також позивач зазначає про те, що Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області не було вжито жодних заходів по встановленню місцезнаходження платника податків.
Також, позивач зазначив про те, що у спірному розпорядженні вказано, що видані ТОВ Саргерас Аква ліцензії анулюються на підставі актів про встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання за місцем провадження діяльності, яка підлягає ліцензуванню, що відповідає абзацу 12 частини 52 статті 15 Закону України № 481/95-ВР. У відзиві на позовну заяву відповідач також посилається на абзац 12 частини 52 статті 15 Закону України №481/95-ВР вказуючи, що ліцензія анулюється на підставі акта про встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) за місцем провадження діяльності, яка підлягає ліцензуванню.
Вказують, що до матеріалів справи надано акт про неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю суб`єкта господарювання ТОВ Саргерас Аква за адресою: м. Дніпро, вул. Алма-Атинська, 23 від 15.10.2024 № 2524/04-36-09-02/45622564.
У вказаному акті не зазначено жодних додатків, тобто відсутнє посилання на будь-які докази, що підтверджують факт відсутності суб`єкта господарювання за податковою адресою.
При цьому, до матеріалів справи відповідачем додані фотографії на яких зображено паркан. Відсутність посилання на вказані фотографії у акті про неможливість проведення перевірки свідчить про те, що як на момент складання акту так і на момент винесення спірного розпорядження вказані фотографії були відсутні у контролюючого органу, тобто не могли бути покладені в основу спірного розпорядження. Також, з доданих до відзиву на позовну заяву фотографій неможливо встановити у якому місті, за яких обставин та ким були зроблені вказані фотографії.
Крім того, вказують про те, що є незрозумілим яким чином фотографії паркану підтверджують факт відсутності ТОВ Саргерас Аква за адресою м.Дніпро, вул. Алма-Атинська, 23.
Отже, вважають, що додані до матеріалів справи фотографії не містять інформації щодо предмета доказування, що свідчить про їх невідповідність вимогам ч. 1 ст. 77 КАС України.
Також, зазначили про те, що з метою підтвердження правомірності прийнятого розпорядження, відповідачем до справи було долучено чек про відправку рекомендованого листа на адресу ТОВ Саргерас Аква.
У відзиві на позовну заяву не вказано які саме обставини підтверджує вказаний документ. Більше того, а ні з відзиву на позовну заяву, а ні з додатків до нього неможливо встановити лист з яким змістом було направлено на адресу Позивача.
За таких обставин, позивач вказує про те, що якщо вказаним листом на адресу Позивача було направлено акт про неможливість проведення перевірки, ТОВ Саргерас Аква не мав змоги а ні ознайомитись з вказаним актом, а ні надати будь-які пояснення контролюючому органу до прийняття спірного розпорядження.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА

ГУ ДПС у Дніпропетровській області зазначає, що розпорядження №319-рл від 24.09.2024 про анулювання ліцензій винесене на підставі порушення вимог абзацу 5 частини 52 статті 15 Закону № 481/95-ВР, а не на підставі статті 3 Закону №481/95-ВР. Тому, посилання позивача у своєму позові на статтю 3 Закону №481/95-ВР є некоректними та безпідставними.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Суд, дослідив матеріали справи, з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінив докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізував застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.
Згідно матеріалів справи, 13.08.2024 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "Саргерас Аква" зареєстровано у статусі юридичної особи.
Основним видом діяльності (КВЕД 47.11) є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.
Отже, фактичні перевірки позивача призначені для здійснення функцій, визначених законодавством у сфері обігу підакцизних товарів.
Отже, 16.10.2024 року розпорядженням ГУ ДПС у Дніпропетровській області № 359-рл, на підставі актів про встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання за місцем провадження діяльності, яка підлягає ліцензуванню, видані позивачу ліцензії були анульовані
Зі змісту витягу з розпорядження ГУ ДПС у Дніпропетровській області № 359-рл від 16.10.2024 вбачається, що видані позивачу ліцензії були анульовані на підставі акта про встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання за місцем провадження діяльності, яка підлягає ліцензуванню.
Отже, спір між сторонами виник з підстав правомірності та обґрунтованості винесення контролюючим органом розпоряджень про анулювання ліцензій.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладених в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України).
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом- сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначає Закон України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР (надалі - Закон № 481/95).
Згідно ст. 1 Закону № 481/95, роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування.
Ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ, що засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.
Відповідно до ст. 15 Закону № 481/95, ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на один рік.
Також статтею 15 Закону № 481/95 визначено, що у додатку до ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) зазначається адреса місця торгівлі і вказуються перелік електронних контрольно-касових апаратів та інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення, фіскальні номери програмних реєстраторів розрахункових операцій; реєстраційні номери книг обліку розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі.
Анулювання ліцензії - позбавлення суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) права на провадження діяльності, зазначеної в ліцензії. (стаття 1 Закон № 481/95)
В свою чергу, статтею 15 Закону № 481/95 визначено, що ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного розпорядження на підставі, зокрема, акта про встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) за місцем провадження діяльності, яка підлягає ліцензуванню. До такого акта долучається мультимедійна інформація щодо фіксації зазначеного факту технічними приладами та/або технічними засобами, що здійснюють або мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи звукозапису, та/або засобами фото, кінозйомки, відеозапису чи звукозапису.
Крім того, стаття 3 Закону № 481/95 також містить аналогічне твердження щодо того, що ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного рішення про анулювання у формі розпорядження про таке анулювання на підставі: акта про встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) за місцем провадження діяльності, яка підлягає ліцензуванню. До такого акта долучається мультимедійна інформація щодо фіксації зазначеного факту технічними приладами та/або технічними засобами, що здійснюють або мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи звукозапису, та/або засобами фото, кінозйомки, відеозапису чи звукозапису.
При цьому, статтею 3 Закону № 481/95 також передбачено, що розпорядження про анулювання ліцензії приймається, зокрема, на шістнадцятий робочий день з дня, наступного за днем вручення суб`єкту господарювання акта, що є підставою для анулювання ліцензії.
Орган ліцензування на наступний робочий день після прийняття розпорядження про анулювання ліцензії:
- вносить інформацію щодо розпорядження про анулювання ліцензії до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального та/або Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, а також оприлюднює його на своєму офіційному веб-сайті;
- направляє суб`єкту господарювання (у тому числі іноземному суб`єкту господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) розпорядження про анулювання ліцензії в порядку, встановленому статтею 42 Податкового кодексу України.
Ліцензія анулюється та вважається недійсною з дня оприлюднення розпорядження про анулювання ліцензії на офіційному веб-сайті органу ліцензування.
Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) розпорядження про її анулювання в електронній формі засобами електронного зв`язку. (абз. 16 ст. 15 Закону № 481/95).
Згідно із частиною 1 статті 16 Закону №481/95-ВР) контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
Так, зі змісту оскаржуваного розпорядження ГУ ДПС у Дніпропетровській області «Про анулювання ліцензій» №359-рл від 16.10.2024 року встановлено, що підставою для анулювання ліцензії ТОВ «Саргерас Аква» на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами є встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання за місцем провадження діяльності, яка підлягає ліцензуванню.
Підставою для прийняття оскаржуваного розпорядження є Акт про встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання за місцем проживання діяльності, яка підлягає ліцензуванню.
Оцінюючи обґрунтованість висновків відповідача щодо відсутності ТОВ «Саргерас Аква» за місцем провадження діяльності, яка підлягає ліцензуванню, а також наявність встановлених законодавством підстав для анулювання ліцензій, суд зазначає про таке.
Так, Законом № 481/95 встановлено певний порядок для прийняття рішення про анулювання ліцензії, а саме, наявність підстав для прийняття рішення визначених вказаним законом та строки прийняття рішення.
Слід вказати про те, що належних доказів надіслання вказаного акту ТОВ «Саргерас Аква» відповідачем до суду не надано.
Долучений до матеріалів справи, під час розгляду справи чек про відправку рекомендованого листа на адресу ТОВ Саргерас Аква, не спростовує наведених вище висновків.
Окрім того, слід вказати про те, що акт прийнято 15.10.2024 року, а розпорядження ГУ ДПС у Дніпропетровській області «Про анулювання ліцензії» №359-рл прийнято 16.10.2024 року, тобто на наступний день після складання акту про неможливість проведення фактичної перевірки позивача.
Відтак, платник податків був позбавлений можливості спростувати встановлені цим документом обставини вчинення ним порушення законодавства.
Таким чином, суд доходить висновку, що відповідачем було винесено спірне розпорядження про анулювання його ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами передчасно - до моменту спливу, законодавчо визначеного статтею 3 Закону № 481/95 строку.
Таким чином, слід дійти до висновку про порушення податковим органом строку, передбаченого ст. 3 Закону України № 481/95, щодо прийняття відповідного рішення про анулювання у формі розпорядження на шістнадцятий робочий день з дня, наступного за днем вручення суб`єкту господарювання акта, що є підставою для анулювання ліцензії.
Стосовно доказів на підтвердження факту відсутності суб`єкта господарювання за місцем провадження діяльності, яка підлягає ліцензуванню.
Відповідно до статті 15 Закону № 481/95 визначено, що ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного розпорядження на підставі, зокрема, акта про встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) за місцем провадження діяльності, яка підлягає ліцензуванню. До такого акта долучається мультимедійна інформація щодо фіксації зазначеного факту технічними приладами та/або технічними засобами, що здійснюють або мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи звукозапису, та/або засобами фото-, кінозйомки, відеозапису чи звукозапису.
З доданих до відзиву на позовну заяву фотографій неможливо встановити у якому місті, за яких обставин та ким були зроблені вказані фотографії.
До справи долучено фото паркану, однак, таке фото не підтверджує сам по собі факт відсутності ТОВ Саргерас Аква за адресою м. Дніпро, вул. Алма-Атинська, 23.
Отже, додані до відзиву на позовну заяву фотографії не містять інформації щодо предмета доказування.
Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, суд доходить висновку, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість свого рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Отже, оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ходу судового розгляду справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
VІІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України Про судоустрій і статус суддів встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України"(п.58) суд вказує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Отже, з урахуванням вищевикладеного, та з системного аналізу матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "Саргерас Аква" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування розпоряджень.
Щодо розплоду судових витрат.
Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до приписів статті 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3149,12 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 205, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "Саргерас Аква" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування розпоряджень задовольнити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Саргерас Аква" в рахунок відшкодування судових витрат зі сплати судового збору 3149,12 гривень.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 28.01.2025 року.

Суддя В.В. Ільков