Справа № 160/32045/24
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2025-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
03 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради, в якій просить:
В обґрунтування позову позивач зазначив, що він здійснює догляд за своїм батьком, ОСОБА_2 , якому з 25 серпня 2023 року встановлена перша «Б» група інвалідності загального захворювання по зору безстроково, що підтверджено довідкою МСЕК серії 12АГГ №557003 та індивідуальною програмою реабілітації №1069 від 25.09.2023 року.
09 липня 2024 року ОСОБА_1 звертався до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Довгинцівської районної у місті Кривий Ріг ради з заявою про згоду надавати соціальні послуги з догляду за батьком на непрофесійній основі, однак рішенням Управління праці та соціального захисту населення виконкому Довгинцівської районної у місті Кривий Ріг ради від 22 липня 2024 року позивачеві відмовлено у призначенні компенсації за догляд, у зв`язку з відсутністю права на компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі. Додатково повідомлено, що сума балів індивідуальних потреб від 63 і вище.
Оскільки компенсація передбачена відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 року №859 "Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі", ОСОБА_1 вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, рішення Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті Кривий Ріг ради від 22 липня 2024 року про відмову в призначенні компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, у зв`язку з чим позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2024 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Механізм призначення і виплати компенсації за догляд (далі - компенсація), що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на непрофесійній основі, без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг (далі - фізична особа, яка надає соціальні послуги) особам із числа членів своєї сім`ї, які спільно з нею проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки та є зокрема, невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися, встановлює Порядок подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 року №859.
21.05.2024 року до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради звернувся ОСОБА_1 із заявою про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі. Рішенням комісії від 18.06.2024 було встановлено, що заявник не має права на компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, сума балів індивідуальних потреб від 63 і вище.
09 липня 2024 року заявник повторно звернувся до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради із заявою про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі. Рішенням комісії від 22.07.2024 було встановлено, що заявник не має права на компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, сума балів індивідуальних потреб від 63 і вище.
Комісія керувалась показниками за якими здійснюється комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, та діяла згідно чинного законодавства і відповідно до затвердженої додатком до Порядку форми висновку про результати комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, в якому зазначається, що якщо за результатами комплексного визначення індивідуальних потреб сума балів становить більше ніж 63 бали, особа не потребує надання соціальних послуг з догляду, якщо сума балів становить від 54 до 0 балів - потребує.
На думку представника відповідача, Управління діяло лише в межах своєї компетенції відповідно до Закону України «Про соціальні послуги» та Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 року №859 зі змінами, у зв`язку з чим просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
06 січня 2025 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив вх.№636/25, в якій позивач не погоджується з наданим відзивом, у зв`язку з наступним.
ОСОБА_1 з батьком є внутрішньопереміщеними особами з міста Бахмут, батько є особою першої «Б» групи інвалідності загального захворювання по зору безстроково.
Як вказано у довідці МСЕК, ОСОБА_2 потребує постійної сторонньої допомоги, оскільки сліпий та не може самостійно пересуватися, самообслуговуватися.
Як зазначено в індивідуальній програмі реабілітації інваліда №1069 від 25.09.2023 року ОСОБА_2 потребує постійного нагляду та допомоги, обмеження до життєдіяльності: до самообслуговування, до пересування, до орієнтації, до трудової діяльності.
А отже, саме тому норми Закону України «Про соціальні послуги» спрямовані на профілактику складних життєвих обставин, подолання або мінімізацію їх негативних наслідків, особам/сім`ям, які перебувають у складних життєвих обставинах, стосуються позовних вимог.
Крім того, до відзиву на позов додані два висновки про результати комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг без дат, які не були складені у хворого дома, так як представники відповідача були в нас вдома всього два рази - 18.06.2024 і 22.07.2024.
Тим більше, що на вказаних висновках стоїть начебто підпис батька, чого бути не може, так як батько нічого не бачить і підписати документ не може, а отже підпис підроблений.
Висновки видані відповідачем не відповідають вимогам чинного законодавства та є помилковими.
З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 просить задовольнити позовні вимоги повністю.
06 січня 2025 року на адресу суду від Управління праці та соціального захисту населення виконкому Довгинцівської районної у місті ради надійшла заперечення на відповідь на відзив вх.№598/25, в яких представник відповідача вважає відповідь на відзив безпідставною та необґрунтованою з нижченаведених підстав.
Згідно з висновками про результати комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не потребує надання соціальних послуг з догляду на підставі показників за якими здійснюється комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, від 18.07.2024 року сума балів становить 72 та на підставі показників від 12.06.2024 року сума балів становить 87.
До складу комісії входить представник медичного закладу, а саме завідувач АЗПСМ №З ЦПМСД №4 Юрій Ігнатов.
Представник відповідача звернув увагу, що в присутності відповідальних за проведення комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, у висновках ставив підпис сам ОСОБА_1 , а не ОСОБА_2 .
На думку представника відповідача, Управління діяло лише в межах своєї компетенції відповідно до Закону України «Про соціальні послуги» та Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 року №859, зі змінами, у зв`язку з чим просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 здійснює догляд за своїм батьком - ОСОБА_2 , якому з 25 серпня 2023 року встановлена перша «Б» група інвалідності загального захворювання по зору безстроково, що підтверджено довідкою МСЕК серії 12АГГ №557003 та індивідуальною програмою реабілітації №1069 від 25.09.2023 року.
Відповідно до акту мешканців будинку про фактичне проживання від 26 вересня 2024 року встановлено, що за адресою: АДРЕСА_3 , проживають з вересня 2023 року:
21 травня 2024 року до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Довгинцівської районної в місті ради звернувся ОСОБА_1 з заявою про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.
Рішенням комісії Управління праці та соціального захисту населення виконкому Довгинцівської районної у місті Кривий Ріг ради від 18 червня 2024 року було встановлено, що заявник не має права на компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, сума балів індивідуальних потреб від 63 і вище.

09 липня 2024 року заявник повторно звернувся до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Довгинцівської районної в місті ради з заявою про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

Рішенням комісії Управління праці та соціального захисту населення виконкому Довгинцівської районної в місті ради від 22 липня 2024 року було встановлено, що заявник не має права на компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, сума балів індивідуальних потреб від 63 і вище.

Оскільки компенсація передбачена відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 р. № 859 "Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі", ОСОБА_1 вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, рішення Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради від 22 липня 2024 року про відмову в призначенні компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні організаційні та правові засади надання соціальних послуг, спрямованих на профілактику складних життєвих обставин, подолання або мінімізацію їх негативних наслідків, особам/сім`ям, які перебувають у складних життєвих обставинах визначає Закон України "Про соціальні послуги" від 17.01.2019 № 2671-VIII.

За приписами абзаців 1 4 5, 8 частини 7 статті 13 Закону №2671-VIII фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, виплачується компенсація за догляд.

Компенсація за догляд фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, виплачується фізичним особам - надавачам соціальних послуг, які не перебувають у трудових відносинах, не є фізичними особами - підприємцями, не провадять незалежної професійної діяльності (наукової, літературної, артистичної, художньої, освітньої або викладацької, а також медичної, юридичної практики, у тому числі адвокатської, нотаріальної діяльності тощо), не перебувають на обліку як безробітні.

Компенсація за догляд фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, виплачується відповідно до тристороннього договору про надання соціальних послуг з догляду, що укладається у письмовій формі між фізичною особою - надавачем соціальних послуг з догляду, отримувачем соціальних послуг з догляду або його законним представником та структурним підрозділом з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міської ради міст обласного значення, рад об`єднаних територіальних громад.

Порядок подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації за догляд затверджує Кабінет Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку №859 передбачено, що цей Порядок встановлює механізм призначення і виплати компенсації за догляд, що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на непрофесійній основі, без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг особам із числа членів своєї сім`ї, які спільно з нею проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки та є, зокрема, невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися.

Відповідно до пункту 3 Порядку №859 компенсація призначається і виплачується структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами сільських, селищних, міських рад за місцем проживання / перебування осіб, яким надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

Згідно з пунктом 6 Порядку №859 для отримання компенсації фізичною особою, яка надає соціальні послуги, подаються до уповноваженого органу заява про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі та документи/відомості у паперовій або електронній формі, зазначені в пункті 7 цього Порядку.

21 травня 2024 року до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Довгинцівської районної у місті Кривий Ріг ради звернувся ОСОБА_1 з заявою про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

09 липня 2024 року заявник повторно звернувся до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Довгинцівської районної в місті ради з заявою про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

Згідно з пунктом 7 Порядку №859 уповноважений орган перевіряє подані/надіслані фізичною особою, яка надає соціальні послуги, документи/відомості, зазначає кількість прийнятих документів, порядковий номер заяви, дату її реєстрації, кількість неподаних документів, які необхідно подати, і дату, до якої такі документи повинно бути подано.

Повідомлення про прийняття заяви із пакетом документів видається особисто фізичній особі, яка надає соціальні послуги, під час подання заяви або надсилається їй протягом одного робочого дня із дати подання заяви на поштову або електронну адресу заявника.

Якщо до заяви не додано всіх необхідних документів, структурний підрозділ протягом трьох днів з дати отримання заяви надсилає на поштову або електронну адресу заявника повідомлення про те, які документи потрібно подати.

Якщо їх буде подано не пізніше ніж через один місяць з дня отримання повідомлення, днем подання заяви вважатиметься день її прийняття структурним підрозділом або відправлення поштою.

Комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, здійснюється фахівцями уповноваженого органу разом із представниками закладу охорони здоров`я, надавачів соціальних послуг із залученням особи, яка потребує надання соціальних послуг, та/або її законного представника.

Показники, за якими здійснюється комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг (додаток до Порядку) визначаються на підставі вивчення питання щодо можливості виконання особою, яка потребує надання соціальних послуг, різних видів життєдіяльності здійснюється за допомогою анкетування, яке проводиться з використанням шкали оцінки можливості виконання елементарних дій (таблиця 1) та шкали оцінки можливості виконання складних дій (таблиця 2) з метою визначення: залежності від будь-якої сторонньої допомоги (фізичної, психологічної, нагляду); можливості самостійно задовольняти свої основні життєві потреби; ступеня залежності та передбачуваної тривалості індивідуальної потреби у сторонній допомозі, причини, що її викликають.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням комісії Управління праці та соціального захисту населення виконкому Довгинцівської районної в місті ради від 18 червня 2024 року було встановлено, що заявник не має права на компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, сума балів індивідуальних потреб від 63 і вище.

Крім того, у подальшому рішенням комісії Управління праці та соціального захисту населення виконкому Довгинцівської районної у місті Кривий Ріг ради від 22 липня 2024 року було встановлено, що заявник не має права на компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, сума балів індивідуальних потреб також від 63 і вище.

За результатами комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, уповноваженим органом готується висновок за формою згідно з додатком.

Суд звертає увагу, що у вказаному додатку визначено, що якщо за результатами комплексного визначення індивідуальних потреб сума балів становить більше ніж 54 бали, особа не потребує надання соціальних послуг з догляду, якщо сума балів становить від 54 до 0 балів - потребує, при цьому зазначається лише, якщо сума балів становить від 54 до 0 балів.

У вказаній карті дійсно відсутні бали відповідно до шкали оцінки можливості виконання складних дій, однак суд акцентує увагу, що вказаним порядком не передбачено обов`язкове зазначення балів, оскільки відповідні бали зазначаються лише коли сума балів дорівнює 54 або менше.

Суд враховує, що ОСОБА_2 з 25 серпня 2023 року встановлена перша «Б» група інвалідності загального захворювання по зору безстроково, що підтверджено довідкою МСЕК серії 12АГГ №557003 та індивідуальною програмою реабілітації №1069 від 25.09.2023 року.

Однак, суд звертає увагу, що згідно з пунктом 1 Додатку до Порядку № 859 (показники, за якими здійснюється комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг), ступінь індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг (таблиця 1) визначається на підставі оцінки можливості виконання елементарних та складних дій: сума балів за шкалами оцінки виконання елементарних та складних дій 54-62 балів свідчить про належність особи до IV групи рухової активності.

При цьому позивачем не надано до суду доказів на спростування визначення кількості балів відповідно до шкали оцінки можливості виконання складних дій, оскільки у спірному випадку було встановлено, що заявник відповідно до шкали оцінки можливості виконання складних дій має суму балів індивідуальних потреб від 63 і вище, що підтверджено двома рішеннями комісії Управління праці та соціального захисту населення виконкому Довгинцівської районної в місті ради від 18 червня 2024 року та від 22 липня 2024 року.

З урахуванням викладеного та враховуючи суму балів більше 63 за шкалою оцінки виконання елементарних та складних дій, суд приходить до висновку, що рішення Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради від 22 липня 2024 року про відмову в призначенні компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, є правомірним та скасуванню не підлягає.

Приймаючи рішення в справі, суд також враховує, що визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, та прийняття відповідних рішень з питань соціального захисту населення відноситься до дискреційних повноважень відповідача, а втручання суду у вказані повноваження не є допустимими.

Суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (Заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для відмови в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .

Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до адміністративного суду із позовною заявою сплачено суму судового збору у розмірі 1211,20 грн., що документально підтверджується платіжною інструкцією АТ "Ощадбанк" №35 від 29 листопада 2024 року.

З урахуванням відмови в задоволенні адміністративного позову, розподіл судових витрат судом не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник