Справа № 754/13025/17
Суддя: Скрипка О. І.
Дата ухвалення: 2025-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 6-а/754/4/25
У Х В А Л А

29 січня 2025 року

м.Київ

Суддя Деснянського районного суду м.Києва Скрипка О.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 , боржник: Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, подану в порядку ст.383 КАС України, про постановлення окремої ухвали, поданої в порядку статті 383 КАС України, щодо виконання судового рішення в адміністративній справі № 754/13025/17,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Деснянського районного суду м.Києва знаходилась справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 23.03.2018 року вказаний адміністративний позов задоволено.

23.01.2025 року позивач в порядку ст.383 КАС України звернувся до суду із заявою, в якій просить постановити окрему ухвалу про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, в якій просить суд, визнати протиправними дії ГУ ПФУ у Київській області, вчинені у процедурі виконання роз`ясненого ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 31.07.2021 року вказаного рішення, якими зменшений з 01.01.2025 року нарахований до виплати розмір його пенсії; зобов`язати ГУ ПФУ у Київській області відновити виконання вказаного рішення шляхом виплати йому пенсії у відповідності з прийнятим на його підставі рішенням ГУ ПФУ У Київській області № 40 від 28.02.2024 року «Про перерахунок пенсії»; надати до Деснянського районного суду м.Києва докази належного виконання з 01.01.2025 року вищевказаного рішення.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали, поданої в порядку статті 383 КАС України, щодо виконання судового рішення в адміністративній справі № 754/13025/17, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 383 КАС України, у такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Суд, вивчивши заяву, дослідивши додані до неї докази, приходить до висновку про повернення заяви заявнику, з огляду на наступне.

Згідно з положеннями п. 9 ч. 2 ст. 383 КАС України, у заяві про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду зазначається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви.

Судом встановлено, що заявником не надано до суду документ про сплату судового збору за подання заяви в порядку ст. 383 КАС України. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не є особою, якій відповідно до ст. 5 Закону України "Про судовий збір" встановлені пільги зі сплати судового збору при поданні до суду адміністративного позову та заяв в порядку виконання судового рішення.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України від 08 липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір".

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" врегульовано, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

З системного аналізу викладених положень, вбачається, що на заявника покладено обов`язок сплати судового збору за подання відповідної заяви до суду як процесуальним законодавством, так і Законом України "Про судовий збір".

Належних та допустимих доказів на підтвердження наявності закріплених у статті 5 Закону України "Про судовий збір" пільг позивач не надав.

Враховуючи викладене, позивачем, в порушення вимог п. 9 ч. 2 ст. 383 КАС України, не надано документ про сплату судового збору.

Суд зазначає, що підпунктом 6 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачена сплата судового збору за подання заяв, пов`язаних із виконанням судових рішень, у розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином заявнику необхідно за подання цієї заяви сплатити судовий збір у розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908,40 грн.

Аналогічні висновки щодо необхідності сплати судового збору за подання заяви в порядку ст.383 КАС України відображені в постановах Верховного Суду від 27.06.2019 року у справі №807/220/18, від 25.06.2020 року у справі №0240/2226/18-а.

ОСОБА_1 , звертаючись до суду із заявою в порядку ст.383 КАС України, посилається на правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 05.05.2022 року по справі № 440/207/19, який, на думку заявника, підтверджує, що відповідно до ст. 4 Закону №3674-VІ не передбачено ставки судового збору за звернення із заявою в порядку ст. 383 КАС України, тобто, за законом, на позивача не поширюється обов`язок сплати судового збору за звернення до суду з такою заявою.

Суд вважає такі доводи помилковими, оскільки висновки, викладені Верховним Судом у наведеній заявником постанові, не можуть бути застосовані у цій справі, так як Верховним Судом у справі №520/9769/19 вирішувалось питання щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги. Натомість стаття 383 КАС України містить прямі вимоги про сплату судового збору.

При цьому, подана у даній справі в порядку статті 383 КАС України заява до передбаченого частиною 2 ст. 3 Закону «Про судовий збір» вичерпного переліку заяв, за подання яких судовий збір не справляється, не відноситься.

Суд також виходить з того, що обов`язок сплатити судовий збір, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

При прийнятті таких висновків суд враховує положення пункту 1 частини другої статті 129 Конституції України, згідно з яким однією із основних засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Одночасно суд звертає увагу заявника на те, що частиною третьою статті 383 КАС України визначено, що до заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

Всупереч зазначеному, матеріали заяви не містять доказів її направлення іншим учасникам справи, а саме Головному управлінню Пенсійного фонду України у Київській області.

Так, належними доказами направлення є оригінали чеку (квитанції) та опису вкладення, що в сукупності підтверджують факт оплати відправником та надання відділенням зв`язку послуг з пересиланням листів з описом вкладення і перевірку працівником поштового зв`язку відповідності вкладення опису

Надана заявником квитанція про оплату поштових послуг не є належним доказом, оскільки відсутній опис вкладення до поштового відправлення, що позбавляє суд можливості ідентифікувати, які саме документи були направлені на адресу ГУ ПФУ у Київській області.

Відповідно до ч. 5 ст. 383 КАС України, у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви. У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам, а також у разі подання заяви особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, така заява ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Суд наголошує, що у зв`язку з поданням заяви в порядку ст. 383 КАС України, яка не відповідає вимогам частини 2, 3 даної статті, у суду відсутня можливість залишення такої заяви без руху для надання часу на усунення недоліків.

В разі подання такої заяви з порушенням вимог ч. 2, 3 ст. 383 КАС України, суд відповідно до ч. 5 ст. 383 КАС України повертає заяву.

Таким чином, оскільки заявником не сплачено судовий збір в порушення п. 9 ч. 2 ст. 383 КАС України, а також не надано належних доказів надсилання заяви іншим учасникам справи в порушення ч. 3 ст. 383 КАС України, дана заява ОСОБА_1 підлягає поверненню заявнику, що не позбавляє заявника права повторно звернутися до суду із цією заявою із дотриманням приписів ст. 383 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.248, 256, 294, 295, 383 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , боржник: Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, подану в порядку ст.383 КАС України, про постановлення окремої ухвали, поданої в порядку статті 383 КАС України, щодо виконання судового рішення в адміністративній справі № 754/13025/17 - повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя