Справа № 320/44048/23
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2025-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року місто Київ № 320/44048/23

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Донця В.А., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним рішення та зобов?язання вчинити дії.

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом:

визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 24.08.2023 № 81 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_3 ;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_3 до страхового стажу період роботи з 04.09.1978 по 30.08.1980, з 23.04.1984 по 14.05.1988, з 08.08.1988 по 09.04.1990, з 10.04.1990 по 22.06.1992 та з 01.11.1993 по 31.12.1997 відповідно до записів трудової книжки, призначити та виплатити позивачці пенсію за віком, починаючи з 16.08.2023.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.01.2024 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати судовий розгляд справи в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов.

В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що надала пенсійному органу необхідні документи, а саме трудову книжку (копію), диплом, довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи тощо, проте відповідачем протиправно не враховано трудовий стаж за період навчання, оскільки не подано документа про зміну прізвища, а відомості з трудової книжки подано у копії. Страховий стаж обраховано у 22 роки 1 місяць, що не відповідає фактичним обставинам.

Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши письмові докази, суд установив.

16.08.2023 ОСОБА_2 звернулася із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про призначення пенсії за віком. До заяви позивачкою додано довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, паспорт, диплом НОМЕР_1 від 04.07.1985, трудову книжку (копія), довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 3006- від 07.08.2023, заяву про відсутність громадянства держави-окупанта від 16.08.2023.

Рішенням від 24.08.2023 № 81 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області відмовлено позивачу в призначенні пенсії. Підставою для відмови стали обставини недостатності трудового стажу для її призначення, а саме замість 28 років наявний трудовий стаж складає 22 роки 1 місяць. Заявнику вказано, що необхідний трудовий стаж для виникнення права на пенсію за віком становить 28 років.

Згідно з розрахунком трудового стажу ОСОБА_4 відповідачем зараховано наступні періоди:

09.03.1981 по 08.03.1984 - догляд за дитиною до 3 років;

25.12.1986 по 24.12.1989 - догляд за дитиною до 3 років;

01.01.2004 по 28.02.2014.

Всього 22 роки 1 місяць.

Не враховано період навчання у Ташкентському ордена Дружби народів політехнічному інституті ім. Беруні (1979 - 23.06.1985), оскільки позивачкою не надано документ, що посвідчує зміну прізвища з " ОСОБА_5 " (рос.) на " ОСОБА_5 " та не враховані записи трудової книжки, оскільки не долучено оригінал трудової книжки, а надано скановану копію з копії трудової книжки.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Право громадян України на пенсію за віком встановлено Конституцією України (стаття 46), Законом України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) та Законом України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 9 Закону України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-15) громадяни України мають право на пенсію за віком.

Згідно із статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-12) право на пенсію за віком мають жінки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Особам, які не мають достатнього для призначення повної пенсії стажу роботи (стаття 12), призначаються пенсії за віком при неповному стажі в розмірі, пропорційному наявному стажу (стаття 68), але не менше соціальної пенсії (пункт "б" статті 94) (стаття 20 Закону № 1788-12).

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною другої наведеної норми передбачена компетенція територіальних органів Пенсійного фонду обчислювати страховий стаж за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону № 1058-15).

Статтею 26 Закону № 1058-15 встановлені умови призначення пенсії за віком. Так, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років, а з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Суд звертає увагу, що сторони не оскаржують питання страхового стажу у 28 років щодо настання права на призначення позивачу пенсії за віком. Спірне питання виникло при обрахунку відповідного страхового стажу. На день звернення позивачки до відповідача за призначенням пенсії за віком вік заявниці становив 62 роки 3 місяці 8 днів, а за розрахунком позивачки страховий стаж складав на той час 36 років 02 місяці 04 дні. За розрахунком відповідача - 22 роки 1 місяць.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінета Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Як вбачається з документів, долучених до позовної заяви, позивачка мешкала та працювала на території АР Крим (копія паспорту, копія картки фізичної особи - платника податків, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи). Зареєстроване місце проживання позивачки - АДРЕСА_1 . Фактичне місце проживання - АДРЕСА_2 .

Враховуючи, що позивачка є внутрішньо переміщеною особою, суд приймає доводи позивачки, що вона не має можливості підтвердити свій трудовий стаж показами свідків, а також надати оригінал трудової книжки, яка залишилася на останньому місці роботи на території АР Крим до окупації.

Зі свого боку, відповідач не надав пояснень суду та не навів у рішенні про відмову у призначенні пенсії за віком підстав неврахування обставин неналежного подання документів позивачкою, які не залежать від заявниці.

Як вбачається з копії трудової книжки, позивачка працювала у наступні періоди:

з 04.09.1978 по 30.08.1980 - ПМК трест «Узбекшахстрой»;

з 23.04.1984 по 14.05.1988 - інженер відділу приймання робіт;

з 08.08.1988 по 09.04.1990 - працювала в кооперативі на посаді економіста;

з 10.04.1990 по 22.06.1992 - бухгалтер у розрахунковому відділі;

з 01.11.1993 по 01.01.1997 - мед.реєстратор у санаторії «Орленок» АР Крим.

Записи трудової книжки містять відмітку про зміну прізвища з « ОСОБА_5 » (рос.) на « ОСОБА_5 », відповідні номери приказів роботодавців та дати прийняття на роботу та звільнення позивачки.

Також суду пред?явлено відомості з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов?язкового державного соціального страхування ОСОБА_4 за період з січня 1998 по грудень 2014 рік, згідно з яким сплата страхових внесків здійснювалась з січня 1998 року по лютий (включно) 2014 року та копію свідоцтва про шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 НОМЕР_2 від 20.12.1980.

Наведені у спірному рішенні відповідача обставини не вказують на порушення порядку заповнення трудової книжки та не покладають на позивача будь-які обов?язки щодо додаткового підтвердження факту праці у спірний період й не можуть стати підставою для настання негативних наслідків для громадянина України під час реалізації права на пенсію за віком.

Так, згідно з Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 (далі - Інструкція), на працівника покладено обов?язок при працевлаштуванні подавати трудову книжку, оформлену відповідно до законодавства.

Пункт 2.4. Інструкції передбачає, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м.Києва, держархівом м.Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму (пункт 2.8. Інструкції).

Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань здійснює контроль за додержанням вимог законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески) та інших платежів, за достовірністю документів, поданих для призначення пенсії, та відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, призначенням (перерахунком) і виплатою пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці та іншими виплатами, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України, інших джерел, визначених законодавством тощо (Положення про Пенсійний фонд України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280.

Відповідно до п. 4.2. Порядку № 22-1 при прийманні документів працівник сервісного центру, зокрема, уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьоїстатті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку.

Виходячи з системного аналізу наведених норм права вбачається, що на органи Пенсійного фонду покладено обов?язок доказування належного трудового та страхового стажу заявників. Проте, відповідачем будь-яких дій для уточнення даних щодо обрахунку страхового стажу позивачеві не вчинено, що звужує права особи та має для неї певні негативні наслідки. Наведений висновок суду базується на спірному рішенні відповідача, яке не містить таких вказівок та прийнято через 5 робочих днів з дня звернення заявниці.

З приводу зарахування до страхового стажу періоду навчання в Ташкентському ордена Дружби народів політехнічному інституті ім. Беруні з 01.09.1979 по 23.06.1985 суд виходить з наступного.

Так, суду пред?явлено копію диплому НОМЕР_1 від 04.07.1985, що підтверджує навчання ОСОБА_8 у Ташкентському ордена Дружби народів політехнічному інституті ім. Беруні з 01.09.1979 по 23.06.1985 за спеціальністю «Промислове та цивільне будівництво», кваліфікація - інженер-будівник.

Відповідно до пункту «д» статті 56 Закону № 1788-12 навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі належить до видів трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію.

Як зазначалося судом вище, суду також пред?явлено копію свідоцтва про шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 НОМЕР_2 від 20.12.1980, а копія трудової книжки № НОМЕР_3 містить запис про зміну прізвища з « ОСОБА_5 » (рос.) на « ОСОБА_5 ».

Наведені документи приймаються судом як належні докази підтвердження навчання позивачки у вищому навчальному закладі у період з 01.09.1979 по 23.06.1985. Протилежного суду не наведено.

Надаючи оцінку доказам позивачки щодо належного підтвердження страхового стажу для оформлення пенсії за віком суд зазначає, що записи у копії трудової книжки містять періоди та місце роботи ОСОБА_4 , дати та номери наказів про прийняття та звільнення з роботи, назву посад позивачки. Будь-яких зауважень щодо записів у копії трудової книжки рішення відповідача не містить.

З огляду на позицію Верховного Суду, висловлену у рішенні від 21.02.2018 у справі № 687/975/17, що на особу не може бути покладено тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці чи інших офіційних документах, а також враховуючи статус позивачки як внутрішньо переміщеної особи, який обумовлює обставини неможливості подання документів в оригіналі, суд приймає позицію позивачки щодо належного підтвердження страхового стажу, необхідного для оформлення пенсії за віком.

Підсумовуючи вищевикладене суд вважає, що бездіяльність відповідача та обрахунок пенсії за віком виходячи із трудового стажу (22 роки 01 місяць) не відповідає критеріям, які встановлені частиною другою статті 2 КАС України.

Враховуючи з?ясовані під час судового розгляду обставини, суд приходить до висновку, що факт помилкового не врахування відповідачем до страхового стажу ОСОБА_4 періоду навчання у вищому навчальному закладі з 01.09.1979 по 23.06.1985 та не вчинення відповідачем дій щодо з?ясування обставин для належного врахування до страхового стажу періодів праці позивачки з 04.09.1978 по 30.08.1980, з 23.04.1984 по 14.05.1988, з 08.08.1988 по 09.04.1990, з 10.04.1990 по 22.06.1992 та з 01.11.1993 по 31.12.1997 є доведеними. Разом з тим, суд звертає увагу, що позивачка не просить врахувати строк навчання до страхового стажу, а просить врахувати тільки наявний у трудовій книжці стаж роботи.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування права позивача на належний обрахунок її страхового стажу та вважає за належний правовий захист визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 24.08.2023 № 81 про відмову у призначенні пенсії та зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_4 трудовий стаж за період з 04.09.1978 по 30.08.1980, з 23.04.1984 по 14.05.1988, з 08.08.1988 по 09.04.1990, з 10.04.1990 по 22.06.1992 та з 01.11.1993 по 31.12.1997, призначити та виплатити пенсію за віком, починаючи з дати звернення до ПФУ - 16.08.2023.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Оскільки позов задоволено повністю на користь позивача підлягають присудженню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтею 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 24.08.2023 № 81 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_3 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_3 до страхового стажу період роботи з 04.09.1978 по 30.08.1980, з 23.04.1984 по 14.05.1988, з 08.08.1988 по 09.04.1990, з 10.04.1990 по 22.06.1992 та з 01.11.1993 по 31.12.1997, призначити та виплатити пенсію за віком, починаючи з дати звернення- 16.08.2023

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Позивач - ОСОБА_9 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (ідентифікаційний код 14099344, місцезнаходження: 35028, місто Рівне, вулиця Борисенка Олександра, будинок 7).

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно зі статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Донець В.А.