Справа № 362/724/25
Суддя: Попович О. В.
Дата ухвалення: 2025-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 362/724/25
Провадження № 2-а/362/19/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"28" січня 2025 р.

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Поповича О.В. перевірив на предмет відповідності вимогам закону матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до відділення поліції № 2 Фастівського РУП ГУНП в Київській області про визнання дій протиправними та скасування постанови й

установив:

Позивач звернувся до суду із указаною позовною заявою з вимогами:

- визнати дії працівників поліції такими, що являються протиправними;

- визнати протиправною та скасувати постанову від 15.01.2025 серії ББА № 639175.

За змістом частин першої, другої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви, з-поміж іншого, з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, та чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними). Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Ознайомившись із матеріалами позовної заяви, суд дійшов висновку про її невідповідність вимогам процесуального закону з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 43 КАС України здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Адміністративна процесуальна правоздатність - абстрактна умова володіння всіма процесуальними правами і обов`язками, яка передбачає можливість конкретної особи стати суб`єктом конкретних процесуальних правовідносин, стати персоніфікованим носієм прав і обов`язків, передбачених законом для даного суб`єкта і даних правовідносин. Тому особою, що бере участь у справі, можуть бути лише особи, які володіють процесуальною правоздатністю.

Для особистої участі в адміністративній справі недостатньо володіти лише правоздатністю, необхідна ще й адміністративна процесуальна дієздатність, тобто здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді.

Відповідно до частини другої статті 43 КАС України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Таким чином, змістом адміністративної процесуальної дієздатності є здатність особисто здійснювати процесуальні права та обов`язки, яка породжує відповідні юридичні наслідки. Вона визнається за фізичними особами, які досягли повноліття.

Положеннями статті 34 Цивільного кодексу України, серед іншого, передбачено, що особа вважається повнолітньою, якщо вона досягнула вісімнадцяти років.

Відповідно до частини першої статті 21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в даному випадку належним доказом наявності у позивача адміністративної процесуальної правосуб`єктності є саме паспорт громадянина України.

Окрім наведеного, відповідно до абзацу першого частини першої статті 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Позивач, звернувшись до Васильківського міськрайонного суду Київської області та зазначивши місцем свого проживання місто Васильків, не надав жодних відомостей щодо реєстрації місця його проживання (перебування, знаходження) у встановленому законом порядку.

При цьому стаття 171 КАС України не надає суду повноважень з власної ініціативи встановлювати інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) позивача фізичної особи чи користуватися з цією метою даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Також, відповідно до частини третьої статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До позовної заяви не додано документу про сплату судового збору.

При цьому позивач послався на приписи статті 288 КУпАП.

У постанові від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням вимог частини першої, пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» і статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» ставка судового збору за звернення з цією позовною заявою складає 605,60 гривень.

Крім того, відповідно до частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень; 4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача; 10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт; 11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У порушення вимог частини п`ятої статті 160 КАС України у позовній заяві належним чином не зазначені: реєстраційний номер облікової картки платника податків позивача за його наявності або номер і серія паспорта; місцезнаходження відповідача із зазначенням поштового індексу, його ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету як позивача, так і відповідача; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; обґрунтування порушення оскаржуваною постановою прав, свобод, інтересів позивача.

Таким чином, позивачу належить усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду оформленої із дотриманням вимог частини п`ятої статті 160 КАС України позовної заяви та її копії відповідно до кількості відповідачів; документу про сплату судового збору в розмірі 605,60 гривень та надання копії паспорту громадянина України разом із документально підтвердженими офіційними відомостями про його зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування, знаходження).

Суд також звертає увагу позивача на те, що у справах цієї категорії належним відповідачем є не відділення поліції, а орган, який є юридичною особою (відповідне головне управління Національної поліції).

Також суд пропонує позивачу привести свої вимоги у відповідність із повноваженнями місцевого загального суду як адміністративного суду, які визначені статтею 286 КАС України.

Керуючись статтями 160-161, 169, 286 КАС України, суд

постановив:

1. Залишити без руху позовну заяву.

2. Надати позивачу строк у п`ять днів із дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, наведених у мотивувальній частині ухвали.

3. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не оскаржується.

Суддя О.В. Попович