Справа № 676/8398/24
Суддя: Вдовичинський А. В.
Дата ухвалення: 2025-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №676/8398/24
Номер провадження 2-а/676/19/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В.,

секретаря судового засідання Мазуркевич О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам`янець-Подільський справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови , -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови. В обгрунтування позовних вимог позивач вказав, що постановою № 1860 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 від 28.11.2024р. на нього накладено штраф у сумі 17000 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП. Постанова від 28.11.2024р. не відповідає вимогам законодавства і підлягає скасуванню. В постанові вказано, що 26.11.2024р. о 19 год. 00 хв. з`ясовано, що 28.10.2024р. на ім`я ОСОБА_1 та за наявною в Єдиному електронному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» адресою його проживання; АДРЕСА_1 , засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 061020086 було відправлено повістку про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 06.11.2024р. о 14:00 годині. До ІНФОРМАЦІЯ_2 повернулося рекомендоване поштове відправлення, як не вручене. Відповідно до Довідки про причини повернення, причина повернення: адресат відсутній за вказаною адресою. Отже, за приписами чинного законодавства повістка про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 вважається врученою. В той же час ОСОБА_1 за отриманою повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився то порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме статтю 22 Закону України «Про мобілізаційну підго говку іа мобілізацію», статтю 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ч.21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024р. № 560. Позивач вказує, що обставини викладені в постанові від 28.11.2024 р. не відповідають дійсності. Він є особою з інвалідністю 3 групи по зору з дитинства. 01.11.2013 р. група інвалідності встановлена довічно. Перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 . Він зареєстрований і постійно проживає по АДРЕСА_1 . Місце проживання не змінював. В жовтні, листопаді 2024 р. жодних повідомлень чи поштової кореспонденції не отримував. Будь-яких повідомлень, про те що йому надійшов лист з повісткою не отримував. Працівники Укрпошти не повідомляли його про надходження на її ім`я рекомендованного листа, повідомлення про надходження рекомендованого листа не залишали. При таких обставинах не знав, що йому надсилалась повістка про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оскільки не отримував повістку його не може бути притягнуто до відповідальності. В протоколі про адміністративне правопорушення від 26.11.2024р. зазначено, що розгляд справи відбудеться о 15 год. 00 хв. 28 листопада 2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою; АДРЕСА_2 , кабінет № 12. 28.11.2024р. о 15 год. прибув в приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_2 для розгляду справи про адміністративне правопорушення згідно протоколу від 26.11.2024р. Знаходився в коридорі ІНФОРМАЦІЯ_2 . Через деякий час вийшов працівник ТЦК та СП і надав йому постанову від 28.11.2024р. про накладення штрафу у сумі 17000 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч.З ст.210-1 КУпАП. Його для розгляду справи про адміністративне правопорушення не запросили внаслідок цього був позбавлений можливості дати по справі особисті пояснення, заявити клопотання про допит свідків та про витребування доказів. При таких обставинах, постанову від 28.11.2024р. не можна вважати законною. Позивач просить суд винести рішення яким: скасувати постанову № 1860 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 від 28 листопада 2024 року по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення про накладення на нього штрафу в сумі 17000 грн.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав суду відзив в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог, просить справу розглянути без його участі. В обґрунтування заперечень представник відповідача вказав, що як вбачається із Довідки УкрПошти про причини повернення/досилання рекомендованого поштового відправлення №186, надісланого на ім`я та адресу позивача поштове відправлення, яке містило Повістку №840005 йому не було вручено та повернуто до ІНФОРМАЦІЯ_2 в зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою, в зв`язку із цим за приписами чинного законодавства, Повістка №840005 вважається врученою відповідно до ч.2 п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024р. №560 (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 16.08.2024р. №951); про поважність причини свого не прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 Позивач у визначений строк (не пізніше трьох діб) не повідомив, а також, в подальшому у визначений строк строк, шо не перевищує сім календарних днів") до ІНФОРМАЦІЯ_4 не з`явився; в зв`язку із невиконанням Позивачем обов`язків, передбачених частинами першою, третьою статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме не явкою за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 , останній і звернувся до органу поліції зі зверненням про доставку ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 для складання протоколу про адміністративне правопорушення; оскаржувана постанова винесена з врахуванням вимог діючого законадавства.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

28.11.2024 р. постановою № 1860 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 на позивача накладено штраф у сумі 17000 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, В постанові зазначено суть правопорушення: 26.11.20204 р. о 19 год. 00 хв-н з`ясовано, що 28.10.2024 р. на ім`я ОСОБА_1 та за наявною в Єдиному електронному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» адресою його проживання засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення було відправлено повістку про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 06.11.2024 р. о 14:00 годині. До ІНФОРМАЦІЯ_2 повернулося рекомендоване поштове відправлення як не вручене, причина повернення: адресат відсутній за вказаною адресою. Відповідно до п.2 ч.41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16.05.2024 р. № 560 та Додатку 11 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 р. № 1487, повістка про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 вважається врученою. В той же час ОСОБА_1 за отриманою повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився та порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме ст.22 закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацією», ст.1 закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ від 16.05.2024 р. № 560.

Частиною 1 статті 210-1 КУпАП визначено, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приписами частини 3 статті 210-1 КУпАП встановлено, що вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оборону України" від 06 грудня 1991 року № 1932-ХІІ, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і по теперішній час.

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. (ст. 235 КУпАП)

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої вона винесена. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На виконання вимог ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом норм ч. 1 та 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Обґрунтовуючи протиправність притягнення до адміністративної відповідальності, позивач зазначав, що повістка йому не вручалась, а отже не був обізнаний про обов`язок прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 06.11.2024 р.

Процедура оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів визначена Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560.

Відповідно до п. 28 Порядку № 560 виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).

Згідно з пп. 2 п. 41 Порядку № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: ) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

З наданої суду позивачем копії довідки МСЕК від 01.11.2013 р. серії АВ № 0171750 видно, що він є інвалідом третьої групи дитинства по зору, група інвалідності встановлено довічно. 25.02.2019 р. йому було видано тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_5 , з копії якого видно, що він перебуває на військовому обліку з 21.12.2015 р.

Згідно наданої суду представником відповідача копії повістки № 840005 від 28.10.2024 р. позивач викликався для уточнення даних в ІНФОРМАЦІЯ_6 на 06.11.2024 р. на 14.00 год. Повістка була направлена позивачу по місцю його реєстрації поштовим відправленням № 76 яке, як встановлено судом, повернулося в ІНФОРМАЦІЯ_6 07.11.2024 р. з відмоткою про не вручення в зв`язку з тим, що «адресат відсутній за вказаною адресою», повернення було здійснено відправнику 05.11.2024 р. Вказані обставини підтверджуються наданою суду представником відповідача копією поштового відправлення.

Оцінюючи вказаний доказ, суд приймає до уваги те, що позивач не був належним чином повідомлений про виклик в ІНФОРМАЦІЯ_7 на 06.11.2024 р. для уточнення даних, повістка йому не була вручена. За вказаних обставин, на переконання суду, відсутня його вина (умисел (ст.10 КУпАП) або необережність(ст.11 КУпАП) як складова адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП. Крім цього суд враховує, що ч.3 ст. 210-1 КУпАП є бланкетною нормою. В той же час в оскаржуваній постанові не конкретизивано які саме положення ст. 22 закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізація» порушив позивач адже зазначена стаття містить шість частин, не конкретизовано також які саме положення ст.1 закону України «Про військовий облік і військову службу» порушив позивач адже вказана стаття складається з 12 частин. Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою КМУ від 16.05.2024 р. № 560, на яке також міститься посилання в оскаржуваній постанові складається з пунктів.

Відповідачем не було спростовано твердження позивача про порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачене ст. 279 КУпАП внаслідок чого він був позбавлений прав передбачених ст. 268 КУпАП, в т.ч.: давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги встановлені обставини, а також те, що правомірність прийнятого рішення відповідачем не доведено, суд доходить висновку про задоволення позову, визнання протиправною і скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

При цьому суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

На підставі ч. 1 ст. 139 КАС України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 605,60 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 9, 72, 73, 77, 139, 242-246, 286 КАС України, ст.ст. 210-1, 235, 245, 247, 251, 256, 268, 279 КУпАП,

УХВАЛИВ:

позов задовольнити.

Постанову № 1860 від 28 листопада 2024 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 підполковника ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 - 1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17000 гривень скасувати, а провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 -1 КУпАП, закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_8 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 605,60 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено учасниками судового розгляду в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення виготовлено 29 січня 2025 р.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Вдовичинський А.В.