Справа № 200/7715/24
Суддя: Духневич О.С.
Дата ухвалення: 2025-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2025 року Справа№200/7715/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Духневича О.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, будинок 3, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

04 листопада 2024 року через систему «Електронний суд» до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо не зарахування до страхового стажу періодів роботи з 08.08.1980 по 23.12.1980, з 04.01.1981 по 25.04.1988 та з 10.05.1988 по 31.12.1990 із розрахунку 1 рік за 1 рік 6 місяців страхового стажу, а також неврахування заробітної плати за період роботи з 01.01.1991 по 31.12.1993, відповідно до довідок про зарплату № 11-11.4-6Р614з/727 від 29.04.2010 та № 11-11.4-6Р1163з/1873 від 14.07.2010;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з 03.05.2024 із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи з 08.08.1980 по 23.12.1980, з 04.01.1981 по 25.04.1988 та з 10.05.1988 по 31.12.1990 із розрахунку 1 рік за 1 рік 6 місяців страхового стажу та із врахуванням заробітної плати за період роботи з 01.01.1991 по 31.12.1993, відповідно до довідок про зарплату № 11-11.4-6Р614з/727 від 29.04.2010 та № 11-11.4-6Р1163з/1873 від 14.07.2010.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та з 09.01.2011 отримує пенсію згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-VI.

Позивач зазначає, що при призначенні їй пенсії відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу періоди роботи з 08.08.1980 по 23.12.1980, з 04.01.1981 по 25.04.1988 та з 10.05.1988 по 31.12.1990 із розрахунку 1 рік за 1 рік 6 місяців страхового стажу, а також не враховано заробітну плати за період роботи з 01.01.1991 по 31.12.1993, відповідно до довідок про зарплату № 11-11.4-6Р614з/727 від 29.04.2010 та № 11-11.4-6Р1163з/1873 від 14.07.2010.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.11.2024, зазначена вище справа була розподілена та передана судді Духневичу О.С.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08.11.2024 позовну заяву залишено без руху.

25.11.2024 на адресу суду від позивача надійшли докази сплати судового збору.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28.11.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному статтею 262 КАС України. Зобов`язано відповідача подати до суду: засвідчену належним чином у відповідності до вимог ст. 94 КАС України копію пенсійної справи відносно позивача.

11.12.2024 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив щодо задоволення позовних вимог.

Аргументуючи свою позицію відповідач зазначає, що відповідно до даних електронної пенсійної справи ОСОБА_1 при призначенні пенсії за віком до страхового стажу враховані періоди роботи з 08.08.1980 по 23.12.1980, з 04.01.1981 по 25.04.1988, з 10.05.1988 по 31.12.1990 та встановлено особливість, що позивач працювала в районі Крайньої півночі без строкового договору, тобто в одинарному розмірі.

Відповідач вказав, що довідкою від 03.06.2008 № 15/924 підтверджено, що ОСОБА_1 працювала в період з 08.08.1980 по 23.12.1980, при цьому відсутній договір. В довідці від 07.06.2008 № 8-82.1-8Р825з/6948 зазначено період заробітної плати з червня 1988 року по травень1993 року, в довідці від 06.12.2010 № 11-11.4-6Р1707з/3078 зазначено період заробітної плати з січня 1992 року по грудень 1993 року.

До Пенсійного фонду Російської Федерації направлено листи від 03.02.2011 № 1700/05 щодо необхідності надання довідки про стаж та заробітну плату за період з 04.01.1981 по 25.04.1988; від 07.08.2012 № 10966/05 щодо витребування довідок про стаж та заробітну плату за період з 08.08.1980 по 23.12.1980, з 04.01.1981 по 25.04.1988, з 10.05.1988 по 02.07.1998; від 16.09.2013 № 12631/05/08-17 щодо необхідності витребування довідок про заробітну плату та стаж за період з 04.01.1981 по 25.04.1988.

Листом від 01.11.2013 № 48/14455 Пенсійний фонд Російської Федерації повідомив Управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області, що лист щодо витребування документів про період роботи з 04.01.1981 по 25.04.1988 перенаправлено до Управління Пенсійного фонду Російської Федерації в м. Якутськ. Листом від 23.12.2013 № 6/14898 надано архівну довідку про заробітну плату за період з січня 1981 року по березень 1982 року, з вересня 1982 по червень 1983 року, з вересня 1983 по червень 1985 року, серпень 1985 року, з жовтня 1985 року по січень 1986 року, з листопада 1986 по квітень 1988 року, жовтень 1988 року.

Таким чином, враховуючи, що періоди роботи з 08.08.1980 по 23.12.1980, з 04.01.1981 по 25.04.1988 та з 10.05.198 по 31.12.1990 не підтверджено письмовими трудовими договорами, в яких обумовлено термін дії та пільги, які отримував працівник у вказані періоди роботи, у зв`язку з чим неможливо врахувати до спеціального стажу як 1:1.5.

Також відповідач вказав, що в сканованій паперовій пенсійній справі відсутні довідки про заробітну плату № 11-11.4-6Р614з/727 та № 11-11.4-6Р1163з/1873. Заробітну плату обчислено за період з листопада 1985 по грудень 1985 року, з червня 1988 року по грудень 1990, з 01.07.2000 по 28.02.2010. Період заробітної плати з 01.01.1991 по 31.12.1993 не підтверджено первинними документами, у зв`язку з чим не можливо врахувати для обчислення пенсії.

Таким чином, підстави для задоволення позовних вимог позивачу в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо здійснення перерахунку пенсії з 03.05.2024 із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи, відсутні.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та з 09.01.2011 отримує пенсію згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-VI.

З метою з`ясування підстав призначення ОСОБА_1 пенсії, представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом.

Листом відповідача від 26.09.2024 надано документи про призначення та розрахунок пенсії, з яких позивачу стало відомо про протиправні дії відповідача щодо не зарахування до страхового стажу періодів роботи з 08.08.1980 по 23.12.1980, з 04.01.1981 по 25.04.1988 та з 10.05.1988 по 31.12.1990 із розрахунку 1 рік за 1 рік 6 місяців страхового стажу, а також не врахування заробітної плати за період роботи з 01.01.1991 по 31.12.1993, відповідно до довідок про зарплату № 11-11.4-6Р614з/727 від 29.04.2010 та № 11-11.4-6Р1163з/1873 від 14.07.2010.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.91 № 1788-XII (далі-Закон № 1788-XII) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі-Закон № 1058-IV).

Закон № 1788-XII був введений в дію з 01 січня 1992 року в частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій та коригування рівнів пенсій, призначених до введення цього Закону; з 01 квітня 1992 року в повному обсязі.

01 січня 2004 року набув чинності Закон № 1058-IV.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ст. 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Отже, страховий стаж здобутий до впровадження системи персоніфікованого обліку обчислюється на підставі документів згідно законодавства, що діяло до набрання чинності Закону № 1058-IV.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року N 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Підпунктом "д" п. 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 "Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Відповідно до статті 3 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 № 1908-VII "Про розширення пільг на осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", скорочено тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960, з п`яти до трьох років та передбачено надання зазначених пільг особам, які прибули в ці райони і місцевості з власної ініціативи, за умови укладення ними трудових договорів на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану два роки.

Згідно з п. 3 постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" зазначено, що працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, після 01.03.1960 зараховувати за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на які розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", визначений постановою Ради Міністрів СРСР № 1029 від 10 листопада 1967 року.

Статтею 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (далі-Угода від 13.03.1992) передбачено, що пенсійне забезпечення громадян держав учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якого вони проживають.

Відповідно до ст. 6 Угоди від 13.03.1992, призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди здійснюється за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, у тому числі пенсій на пільгових умовах та за вислугою років, громадянам держав учасниць Угоди, враховується трудовий стаж, набутий на території будь якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до вступу в силу цієї Угоди.

Необхідні для пенсійного забезпечення документи, що видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав, що входили у склад СРСР до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав-учасниць Співдружності без легалізації (ст. 11 Угоди від 13.03.1992).

Згідно вимог ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Таким чином, законодавство визначає, що основним та достатнім документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Суд встановив, що відповідно до відомостей трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 позивач у період з 08.08.1980 по 23.12.1980 працювала (мовою оригіналу) табельщиком в ПЭТСК-4УГЭ «Братекгэсстроя» в районе Крайнего Севера, з 04.01.1981 по 25.04.1988 працювала штукатуром-маляром в Строительно-монтажном управлении № 1 в районе Крайнего Севера, з 10.05.1988 по 31.12.1990 працювала штукатуром-маляром в Нерюгринском РСУ п/о «Якутуголь» в районе Крайнего Севера.

Відомості про роботу позивача в районах Крайньої Півночі також підтверджується довідкою ОАО «Дальневосточная генерирующая компания» від 03.06.2008 № 15/924, архівною довідкою Якутуголь від 07.06.2008 № 8-82.1-8Р825з/6985 та архівною довідкою «Муниципального архиву Нерюгринского района» про заробітну плату ОСОБА_1 .

Відтак, місцевість, де розташовувалися підприємства, на яких працювала позивач, знаходяться у районі Крайньої Півночі.

Попри це, відповідач у відзиві зазначає про відсутність підстав для зарахування до страхового стажу роботи в районі Крайньої Півночі з 08.08.1980 по 23.12.1980, з 04.01.1981 по 25.04.1988 та з 10.05.1988 по 31.12.1990 оскільки, не вбачається укладання трудових договорів.

Суд зазначає, що дії відповідача щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до страхового стажу, роботу в районі Крайньої Півночі у пільговому обчислені рік роботи як один рік і шість місяців з 08.08.1980 по 23.12.1980, з 04.01.1981 по 25.04.1988 та з 10.05.1988 по 31.12.1990 з підстав відсутності трудового договору, є протиправним, оскільки з огляду на приписи п. 5 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV пільгове обчислення страхового стажу проводиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами. Тобто, достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.02.2018 по справі № 590/871/17, від 07.06.2018 по справі № 173/637/17, від 03.07.2018 по справі № 302/662/17-а, від 25.09.2018 по справі № 554/1723/17, від 18.12.2018 по справі № 263/13671/16-а, від 10.01.2019 по справі № 352/1612/15-а, від 17.10.2022 по справі № 592/5589/17.

Тобто, наявність письмового договору не є виключною і єдиною підставою для встановлення підстав пільгового обчислення страхового стажу, адже норма п. 5 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV надає особі можливість альтернативно надати передбачені у ній документи.

Згідно протоколу розрахунку стажу Форми РС-право судом встановлено, що період роботи з 08.08.1980 по 23.12.1980, з 04.01.1981 по 25.04.1988 та з 10.05.1988 по 31.12.1990 не зараховано відповідачем до факту роботи в районі Крайньої Півночі у зв`язку із відсутністю строкового договору.

Разом з тим, суд встановив, що факт роботи позивача в районі Крайньої Півночі у період з 08.08.1980 по 23.12.1980, з 04.01.1981 по 25.04.1988 та з 10.05.1988 по 31.12.1990 підтверджується записами в трудовій книжці. Достовірність внесених записів додатково підтверджується наданими позивачем довідками, а тому спірні періоди підлягають зарахуванню до стажу роботи.

Щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з 03.05.2024 із врахуванням заробітної плати за період роботи з 01.01.1991 по 31.12.1993, відповідно до довідок про зарплату № 11-11.4-6Р614з/727 від 29.04.2010 та № 11-11.4-6Р1163з/1873 від 14.07.2010, суд зазначає наступне.

Згідно з підпунктом 3 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 за № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 5).

Особи, яким пенсія відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення призначається з урахуванням заробітної плати, отриманої за періоди роботи на територіях держав-учасниць міжнародних договорів (угод), надають довідки про заробітну плату для призначення пенсії (з розбивкою по місяцях), видані підприємствами, установами чи організаціями (їх правонаступниками), де працювала особа, або архівними установами.

Відповідно до пункту 2.10 Порядку № 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

В матеріалах справи наявні довідки про заробітну плату № 11-11.4-6Р614з/727 від 29.04.2010 та № 11-11.4-6Р1163з/1873 від 14.07.2010 за період роботи з 01.01.1991 по 31.12.1993 на території Російської Федерації.

Дослідженням змісту копій вказаних довідок судом встановлено, що вони містить відомості про суми заробітної плати за періоди роботи позивача з січня 1991 року по грудень 1993 року з розбивкою по місяцях. В таких довідках міститься посилання на підстави для їх видачі, а саме: особові рахунки по заробітній платі, штатних розкладів, наказів з основної діяльності та інших архівних документів.

Тобто, зважаючи на зміст відомостей зазначених в таких довідках та беручи до уваги положення підпункту 3 пункту 2.1 Порядку № 22-1, якими встановлено вимоги до оформлення довідок про заробітну плату для обчислення пенсії, суд дійшов висновку, що надані позивачем довідки відповідають вимогам законодавства, так як видані на підставі особових рахунків, містять чітко визначені періоди роботи, за які здійснювалась виплата заробітної плати, суми заробітної плати, а також усю інформацію щодо місцезнаходження і адресу підприємства, яким видано такі довідки, містять відповідні печатки та підписи відповідальних осіб.

Доказів, які б свідчили про недостовірність вищевказаних довідок відповідачем суду не надано.

Враховуючи викладене, суд вказує на те, що відповідачем не надано жодного доказу в обґрунтування того, що відмовляючи у врахуванні довідок про заробітну плату № 11-11.4-6Р614з/727 від 29.04.2010 та № 11-11.4-6Р1163з/1873 від 14.07.2010 він діяв обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно, тобто з забезпеченням усіх прав особи.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, висновків Верховного Суду, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, шляхом визнання протиправними дії відповідача щодо не зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи в районі Крайньої Півночі з 08.08.1980 по 23.12.1980, з 04.01.1981 по 25.04.1988 та з 10.05.1988 по 31.12.1990 у пільговому обчислені рік роботи як один рік і шість місяців та не врахування довідок про заробітну плату № 11-11.4-6Р614з/727 від 29.04.2010 та № 11-11.4-6Р1163з/1873 від 14.07.2010 за період роботи з 01.01.1991 по 31.12.1993 та зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії з 03.05.2024 із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи в районі Крайньої Півночі з 08.08.1980 по 23.12.1980, з 04.01.1981 по 25.04.1988 та з 10.05.1988 по 31.12.1990 у пільговому обчислені рік роботи як один рік і шість місяців та із врахуванням довідок про заробітну плату № 11-11.4-6Р614з/727 від 29.04.2010 та № 11-11.4-6Р1163з/1873 від 14.07.2010 за період роботи з 01.01.1991 по 31.12.1993.

При цьому, суд вважає, вищевказаний спосіб захисту достатнім, враховуючи обставини по справі.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно із статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх дій, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову в розмірі 968,96 грн.

Враховуючи викладене, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 2, 77, 78, 94, 139, 241-246, 257-258, 262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи в районі Крайньої Півночі з 08.08.1980 по 23.12.1980, з 04.01.1981 по 25.04.1988 та з 10.05.1988 по 31.12.1990 у пільговому обчислені рік роботи як один рік і шість місяців та не врахування довідок про заробітну плату № 11-114-6Р614з/727 від 29.04.2010 та № 11-114-6Р1163з/1873 від 14.07.2010 за період роботи з 01.01.1991 по 31.12.1993.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 03.05.2024 із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи в районі Крайньої Півночі з 08.08.1980 по 23.12.1980, з 04.01.1981 по 25.04.1988 та з 10.05.1988 по 31.12.1990 у пільговому обчислені рік роботи як один рік і шість місяців та із врахуванням довідок про заробітну плату № 11-11.4-6Р614з/727 від 29.04.2010 та № 11-11.4-6Р1163з/1873 від 14.07.2010 за період роботи з 01.01.1991 по 31.12.1993.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 968,96 гривень (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя О.С. Духневич