Справа № 380/14194/22
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2025-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

28 січня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/14194/22 пров. № А/857/1214/25

Суддя Восьмого апеляційного адміністративного суду Шинкар Т. І., перевіривши апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року у справі № 380/14194/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року задоволено повністю адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

Не погодившись із прийнятим рішенням до ІНФОРМАЦІЯ_1 подав апеляційну скаргу.

Однак, апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, який встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Особа, яка подала апеляційну скаргу просить поновити строк на апеляційне оскарження, покликаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 було зареєстровано в Електронному кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС 19 вересня 2023 року. Оскаржуване рішення було прийнято 28 лютого 2023 року. А адміністративний позов надійшов до суду взагалі 13 жовтня 2022 року, але навіть станом на 28 грудня 2024 року відсутній текст адміністративного позову у підсистемі Електронний суд ЄСІТС. До ІНФОРМАЦІЯ_3 будь яких документів щодо даної справи не надходило. Дані обставини фактично позбавили ІНФОРМАЦІЯ_2 скористатись визначеними законом процесуальними правами.

З приводу поданого клопотання слід зазначити таке.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, та після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав, або фінансовим обмеженням (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії", справа "Креуз проти Польщі").

Апелянт, як суб`єкт владних повноважень, повинен бути обізнаний з порядком та строками апеляційного оскарження, встановленими процесуальним законодавством, а також вчиняти всі залежні від нього дії з метою дотримання відповідних вимог КАС України.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що норми процесуального законодавства не звільняють державний орган від обов`язку подачі апеляційної скарги у передбачений процесуальним законодавством строк.

Особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо її своєчасної подачі.

Крім того, у п.74 рішення Європейського Суду з прав людини "Лелас проти Хорватії" суд звернув увагу на те, що "держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу".

Звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на апеляційне оскарження, реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків встановлених положеннями КАС України. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Наведена позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 26 квітня 2021 року у справі № 400/2226/19.

Як вбачається з матеріалів електронної справи, оскаржуване рішення було постановлено 28.02.2023, натомість скаржник зареєстрований в підсистемі «Електронний суд» значно пізніше, що унеможливило вчасне отримання ним зазначеного рішення. Поміж тим, документ «Виконавчий лист від 28.02.2023» скаржником отримано у його електронний кабінет 04.10.2024, що є свідченням обізнаності останнього про існування судової справи №380/14191/22, наслідком розгляду якої є саме видача зазначеного виконавчого листа.

Однак, з 04.10.2024 у матеріалах справи відсутні як відомості, що скаржник вчиняв будь-які дії спрямовані на отримання ним копії оскаржуваного рішення, так і дані про фактичне отримання скаржником такого рішення.

Натомість апеляційна скарга подана 28.12.2024, тобто більше ніж через два місяці з моменту, коли скаржник фактично міг дізнатися про оскаржуване рішення.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції нагадує, що неможливість здійснення процесуальних прав учасником процесу (за для визнання поважною причини пропуску процесуального строку) має бути реальною. Указані ж доводи скаржника є необґрунтованими, адже не містять жодного підтвердження доказами.

Вказаний недолік апеляційної скарги повинен бути усунутий шляхом надіслання на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду клопотання (заяви) про поновлення строку апеляційного оскарження із наведенням інших поважних підстав для його поновлення.

За таких обставин, відповідно до статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення вказаних недоліків.

При цьому, особі, яка подає апеляційну скаргу, слід роз`яснити, що оскільки однією з підстав залишення апеляційної скарги без руху є пропуск строку на апеляційне оскарження, то відповідно до пункту 4 частини 1 статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України в разі, якщо клопотання (заяву) про поновлення строку на апеляційне оскарження не буде подано в зазначений строк, або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись статтями 169, 295, 298, 299 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави для поновлення строку апеляційного оскарження, наведені ІНФОРМАЦІЯ_4 в апеляційній скарзі.

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року у справі №380/14194/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій - залишити без руху.

Встановити ІНФОРМАЦІЯ_1 десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліку апеляційної скарги шляхом подання заяви про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням інших поважних підстав для поновлення строку з відповідними обґрунтуваннями та доказами причин пропуску такого строку.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

СуддяТ. І. Шинкар