Справа № 754/14241/24
Суддя: Саламон О. Б.
Дата ухвалення: 2025-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/17/25
РІШЕННЯ

Іменем України

27 січня 2025 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 про скасування постанови № 877 про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду, в якому просить скасувати постанову Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23.09.2024 № 877 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Вимоги позову обґрунтовано тим, що 23.09.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 було винесено постанову № 877 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 25 500 грн. У відповідності до постанови, ОСОБА_1 21.09.2024 о 13 год. 30 хв. відмовився від проходження ВЛК за направленням ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується рапортом лейтенанта ОСОБА_3 від 21.09.2024.

Позивач в обґрунтування позовних вимог вказує на те, що 21.09.2024 близько 11 год. його зупинили працівники поліції, яким пред`явив паспорт та застосунок Резерв+. В подальшому, працівники поліції повідомили про те, що позивач перебуває в розшуку і згодом з працівниками ТЦК та СП доставили його до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де повідомили, що останній мав прибути за повісткою від 08.08.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказує на те, що після прибуття до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 останнім було надано письмові пояснення та запропоновано пройти військово-лікарську комісію. Позивач пояснив, що прибув до міста Києва в гості до знайомого, при собі медичних документів не має, а відтак просив видати направлення для проходження ВЛК за місцем реєстрації. У зв`язку з тим, що вже була вечірня пора, позивач був втомлений, тому був вимушений написати відмову від проходження ВЛК на місці. З вказаних підстав, 23.09.2024 позивачем було отримано постанову № 877 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. При цьому, підставою для винесення постанови була відмова позивача від проходження ВЛК 21.09.2024. Оскаржувану постанову № 877 за неприбуття за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 вважає незаконною, складеною без додержання вимог статті 63 Конституції України, відповідно до якої особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.

14 жовтня 2024 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва адміністративний позов залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 160, 161 КАС України.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва Саламон О.Б. від 11 листопада 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у відповідності до ст. 263 КАС України. Відповідачу надано строк (15 днів) для подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Представником відповідача подано до суду відзив, в якому зазначено, що 21 вересня 2024 позивач відмовився від проходження військово-лікарської комісії (медичного огляду для встановлення ступеню придатності до проходження військової служби за станом здоров`я під час мобілізації та в особливий період, далі за текстом - ВЛК). Вказує, що під час перебування позивача у приміщенні 21.09.2024 офіцером мобілізаційного відділення ОСОБА_4 здійснювалося оформлення та видача направлення позивачу на ВЛК та його картки обстеження і медичного огляду. Позивачем категорично й однозначно було заявлено про відмову від проходження ВЛК. Про відмову позивача від проходження ВЛК ОСОБА_5 21.09.2024 подав на ім`я начальника відповідний рапорт. В цей же день, 21.09.2024, уповноваженою особою було складено протокол № 877 про вчинене адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП - відмова від проходження ВЛК за направленням відповідача, чим порушено позивачем в особливий період вимоги абз.4 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». При складанні протоколу позивачу було роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України та його права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та повідомлено про місце, дату і час розгляду справи про адміністративне правопорушення, що засвідчено власноручним підписом позивача у протоколі. Позивачем при складанні протоколу були надані письмові пояснення, згідно з якими позивач відмовився від проходження ВЛК, оскільки не має бажання проходити. 23 вересня 2024 року винесена постанова № 877, за якою якою позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності. З поміж іншого, відповідач вважає, що ОСОБА_1 пропустив строк для оскарження постанови. З викладених підстав, відповідач позовні вимоги вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч.5 ст.262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Дослідивши письмові докази, які знаходяться в матеріалах справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 23.09.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_6 було винесено постанову № 877 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 25 500 грн.

У відповідності до оскаржуваної постанови від 23.09.2024, ОСОБА_1 о 13 год. 30 хв. 21.09.2024 відмовився від проходження військово-лікарської комісії за направленням ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується рапортом офіцера мобілізаційного відділення лейтенанта ОСОБА_3 від 21.09.2024, чим порушив законодавство про мобілізаційну підготовку і мобілізацію, а саме абз.4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП України.

Вбачається також, що ОСОБА_1 постанову отримав власноруч 23.09.2024.

При цьому, в матеріалах справи міститься протокол № 877 про адміністративне правопорушення, від 21.09.2024, складений уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 старшим солдатом ОСОБА_7 , керуючись ст. 235 КУпАП України, 20.09.2024 о 14:20 год.

В графі «суть адміністративного правопорушення» вказано: громадянин ОСОБА_1 о 13 год. 30 хв. 21 вересня 2024 року відмовився від проходження ВЛК за направленням ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується рапортом офіцера мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 лейтенанта ОСОБА_3 від 21.09.2024, чим порушив законодавство про мобілізаційну підготовку і мобілізацію, а саме абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП України.

Диспозиція ч.3 ст. 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що вчинено в особливий період і вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-ХІІ встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно до абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни України зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Відповідно до ст. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, визначає, зокрема, організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби.

Згідно з п. 74 порядку Резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11. При цьому особам віком до 45 років видається направлення щодо визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті.

Військовозобов`язаний та резервіст, який виявив бажання проходити військову службу під час мобілізації у вибраній ним військовій частині, направляється на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду керівником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або командиром військової частини.

Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту та військовозобов`язаному під особистий підпис.

Під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

В матеріалах справи наявна копія направлення військовозобов`язаного ОСОБА_1 на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, з якої вбачається, що воно не містить необхідних реквізитів, зокрема реєстраційного номеру, дати та підпису начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 полковника ОСОБА_8 . При цьому, відповідачем разом з відзивом не надано належних доказів тому, що вказане направлення було зареєстровано в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію.

У протоколі про адміністративне правопорушення № 877 від 21.09.2024 та в оскаржуваній постанові від 23.09.2024 № 877 зазначено, що позивач відмовився від проходження військово-лікарської комісії за направленням відповідача.

При цьому, згідно рапорту офіцера мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 лейтенанта ОСОБА_9 , зазначено про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження військово-лікарської комісії для встановлення придатності для проходження військової служби за станом здоров`я в особливий період.

Однак, варто зауважити, що у рапорті вбачаються неточності в датах, а саме дата рапорту вказана «21.09.2024», однак на штемпелі в графі «опрацьовано згідно чинного законодавства начальник ОСОБА_10 » дата - «20.09.2024 р.».

Зокрема, у протоколі № 877 про адміністративне правопорушення також зазначена дата складення протоколу «20.09.2024 о 14:20», всупереч тому, що ОСОБА_1 , у відповідності до постанови № 877 про адміністративне правопорушення, о 13 год. 30 хв. 21 вересня 2024 року відмовився від проходження ВЛК за направленням ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується рапортом офіцера мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 лейтенанта ОСОБА_3 від 21.09.20254, чим порушив законодавство про мобілізаційну підготовку і мобілізацію, а саме абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП України. Отже, дата складення протоколу передує даті вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Позивач в обґрунтування відмови від проходження ВЛК вказав на те, що існувала необхідність мати при собі медичну документацію, та просив надати можливість пройти ВЛК за місцем реєстрації.

Відповідно до п. 3.1 глави 3 розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України 14.08.2008 № 402 (далі - Положення) медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників на збірних пунктах районних (міських) або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності лікарями, які включаються до складу ВЛК.

Направлення для проведення вказаних лабораторних та інструментальних досліджень може здійснюватися лікарями із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, які залучаються для проведення медичного огляду військовозобов`язаних.

Лікарі, які включаються до складу ВЛК із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, під час проведення медичного огляду ознайомлюються з медичними записами в ЕСОЗ та з іншими медичними документами, які надає військовозобов`язаний, що характеризують його стан здоров`я, а також вносять до ЕСОЗ відповідні медичні записи на підставі отриманої інформації.

Відповідно до п. 3.5 глави 3 розділу II Положення військовозобов`язаний під час проведення медичного огляду зобов`язаний надати членам ВЛК медичну карту амбулаторного хворого за формою № 025/о, затвердженою наказом МОЗ України від 14 лютого 2012 року № 110 «Про затвердження форм первинної облікової документації та Інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2012 року за № 661/20974 (далі - форма № 025/о), виписки з медичної документації щодо перенесених захворювань, отриманих травм, поранень тощо, якщо така інформація відсутня в ЕСОЗ.

Оскільки направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду (без зазначення дати) не містить необхідних реквізитів, а саме реєстраційного номеру, дати та підпису начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 , а відповідачем не надано доказів, що вказане направлення було зареєстровано в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію.

У зв`язку з викладеними обставинами, враховуючи, що відповідачем не доведено належними доказами наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, інкримінованого йому протоколом № 877 про вчинення адміністративного правопорушення від 21.09.2024 року, а відтак постанова № 877 від 23.09.2024 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_8 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП України та накладення адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 25 500 грн. підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно з ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідач у відзиві також звертає увагу на те, що позивачем пропущено строк на оскарження постанови, а тому суд вважає за необхідне зазначити про те, що ОСОБА_1 отримав оскаржувану постанову про адміністративне правопорушення № 877 23.09.2024, що підтверджується власноручним підписом позивача. При цьому, 03.10.2024 ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з адміністративним позовом про скасування зазначеної постанови, а отже в межах десятиденного строку, тому відсутні підстави для залишення позову без розгляду.

Керуючись ст.ст. 19,62 Конституції України, ст.ст. 5-7, 77, 90, 139, 241-246, 286 КАС України, ст. 210-1 КУпАП України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 про скасування постанови № 876 про накладення адміністративного стягнення- задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення № 877 від 23 вересня 2024 року, яка винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з моменту проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ,місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 27.01.2025

Суддя О.Б. Саламон