Справа № 520/13634/23
Суддя: Ніколаєва О.В.
Дата ухвалення: 2025-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Рішення

Іменем України

(додаткове)

28 січня 2025 року справа №520/13634/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Ніколаєвої Ольги Вікторівни, розглянувши у порядку письмового провадження заяву адвоката Черненка Ярослава Вячеславовича, який діє в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю "Лізинг фармація", про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі

за позовною заявою Харківського обласного відділення Фонду соціального захисту

осіб з інвалідністю

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізинг фармація"

про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені

В С Т А Н О В И В:

Харківське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (далі по тексту позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізинг фармація" (далі по тексту відповідач), у якій просить стягнути з відповідача на користь позивача адміністративно-господарські санкції за незайняті робочі місця, призначені для працевлаштування осіб з інвалідністю та пеню за порушення термінів сплати адміністративно господарських санкцій у розмірі 69 235,09 грн. (шістдесят дев`ять тисяч двісті тридцять п`ять гривень 09 копійок).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2025 у справі №520/13634/23 у задоволенні позовної заяви Харківського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (майдан Свободи, 5, Держпром, 1 під`їзд, к. 16, місто Харків, Харківська область, 61022, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізинг фармація" (в`їзд Білостоцький, 8, місто Харків, Харківська область, 61038, ) про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені відмовлено повністю.

За допомогою системи "Електронній суд" представником відповідача надіслано суду заяву про ухвалення додаткового судового рішення, у якій просить стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн.

Від позивача заперечення на заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу у даній справі не надходили.

Керуючись приписами частини третьої статті 194, частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе провести розгляд заяви у порядку письмового провадження за наявними у матеріалах справи доказами.

Згідно з частиною четвертою статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до частини п`ятої статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд, дослідивши заяву про ухвалення додаткового судового рішення та матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до частин першої, третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Приписами статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позовної заяви та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Приписами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Положення частин першої та другої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін.

При цьому принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який, як уже зазначалося вище, включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи.

Зокрема, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (частина перша статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України).

При вирішення питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд дослідив надані позивачем докази, і встановив, що представництво інтересів товариства з обмеженою відповідальністю "Лізинг фармація" у суді здійснювалось адвокатом: Черненком Ярославом Вячеславовичем.

Відповідно до матеріалів справи 21.06.2023 між адвокатським об`єднанням "Статус Лекс" та відповідачем укладено договір про надання правничої допомоги №21-06-23/Л-Ф.

Додатком від 21.06.2023 №1 до договору про надання правничої допомоги від 21.06.2023 №21-06-23/Л-Ф передбачено, що загальна ціна Послуги за Додатком №1 складає 10 000,00 грн (ПДВ не передбачено). Однак, кінцева ціна Послуги буде залежати від фактичного обсягу робіт (послуг), наданих Адвокатським об`єднанням "Статус Лекс". Оплата грошових коштів за надані послуги, за згаданим Додатком, здійснюється ТОВ "Лізинг фармація" не пізніше 60 банківських днів з моменту ухвалення судом рішення щодо відмови позивачу у задоволенні позовної заяви, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Адвокатського об`єднання "Статус Лекс".

Відповідно до акту від 21.01.2025 №1 виконаних робіт (наданих послуг) до Додатку №1 до Договору про надання правничої допомоги від 21.06.2023 №21-06-23/Л-Ф адвокатське об`єднання "Статус Лекс" надало послуги на загальну суму 6 000,00 грн, а саме:

- надання консультації щодо поданої позовної заяви до ТОВ "Лізинг Фармація" з визначенням переліку документів, якими спростовуються позовні вимоги (витрачено часу - 1 год);

- складання відзиву на позовну заяву (витрачено часу - 4 год);

- складання заяви про ухвалення додаткового рішення (витрачено часу - 1 год).

Так, відповідно до наданих суду доказів, витрати на правничу допомогу, що надані відповідачу адвокатом Черненком Ярославом Вячеславовичем у загальному розмірі становлять 6000,00 грн.

Дослідивши зміст наданих доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку, що такі витрати дійсно були пов`язані саме із розглядом цієї справи та підтверджені документально.

Разом з тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01.08.2019 справа №915/237/18.

Враховуючи, що дана справа була розглянута у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, оскільки не є складною через сформовану судову практику розгляду даної категорії справ, з огляду на вимоги щодо співмірності, суд дійшов висновку про зменшення розміру судових витрат на правничу допомогу до 2000,00 грн, які підлягають стягненню з позивача, рішення якого було предметом оскарження.

Керуючись статтями 139, 242-246, 252 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Заяву адвоката Черненка Ярослава Вячеславовича, який діє в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю "Лізинг фармація", про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі №520/13634/23 - задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Харківського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (майдан Свободи, 5, Держпром, 1 під`їзд, к. 16, місто Харків, Харківська область, 61022, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізинг фармація" (в`їзд Білостоцький, 8, місто Харків, Харківська область, 61038, ) витрати на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн (дві тисячі гривень).

У решті заяви - відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає оскарженню у порядку та у строки, визначені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст додаткового рішення виготовлено 28.01.2025.

Суддя Ольга НІКОЛАЄВА