Справа № 320/2039/23
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/2039/23 Суддя (судді) першої інстанції: Горобцова Я.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Файдюка В.В., секретар судового засідання Євгейчук Ю.О., за участі представника позивача Писанки А.М., представника відповідача Поліщук О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Експансія" на рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Експансія" до Державної податкової служби України про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Рух справи.

01.02.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Експансія» (надалі - ТОВ «Експансія») звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової служби України (надалі - ДПС України) про визнання протиправною та скасування Індивідуальної податкової консультації ДПС України від 08.11.2022 року №1877/ІПК/99-00-04-03-03-06 та про зобов`язання відповідача надати ТОВ «Експансія» Індивідуальну податкову консультацію на його запит від 25.11.2022 року №342 (вх. ДПС від 27.07.2022 року №1685/ІПК/6) та запит від 01.09.2022 року №448 (вх. ДПС від 01.09.2022 року №1983/ІПК/6) з урахуванням висновків суду.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач не згоден з податковою консультацією, яку було надано відповідачем на його письмовий запит, з питання включення чи не включення до доходу позивача (платника єдиного податку 3 групи) курсові різниці від перерахунку операцій, виражених в іноземній валюті, заборгованості та іноземної валюти.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 07.10.2024 у задоволені позовних вимог відмовлено.

Приймаючи таке рішення суд першої інстанції зазначив, що позитивне значення курсових різниць від перерахунку іноземної валюти включається до складу доходів платника єдиного податку третьої групи зі ставкою 2 відсотки, від`ємне значення курсових різниць від перерахунку іноземної валюти не зменшує базу оподаткування єдиним податком, тобто позовні вимоги не є обґрунтованими, оскільки надана податкова консультація відповідає чинному законодавству.

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення, через порушення норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарга аналогічні доводам позовної заяви, зокрема те, що позивач аналізуючи норми податкового законодавства, не згоден з наданою консультацією, та послався на судову практику.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказано про правильність висновків суду першої інстанції, і заперечував щодо судової практики, зазначеної позивачем в апеляційній скарзі.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2024 відкрито провадження та витребувано справу зі суду першої інстанції.

Після надходження 05.12.2024 справи слухання було призначено у відкрите судове засідання на 08.01.2025.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги, представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою з огляду на таке.

Обставини, встановлені судом.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ТОВ «Експансія» є платником єдиного податку третьої групи зі ставкою 2 відсотки, основним видом діяльності якого є роздрібна торгівля товарами в магазині.

Позивач звернувся до відповідача із запитами від 25 липня 2022 року №342 (вх. ДПС від 27 липня 2022 року №1685/ІПК/6) та від 01 вересня 2022 року №448 (вх. ДПС від 01 вересня 2022 року №1983/ІПК/6) про надання індивідуальної податкової консультації щодо наступних питань:

1) чи включаються до доходу платника єдиного податку третьої групи зі ставкою 2 відсотки курсові різниці від перерахунку операцій, виражених в іноземній валюті, заборгованості та іноземної валюти?

2) чи включається позитивне значення курсових різниць від перерахунку іноземної валюти до складу доходів?

3) чи має право ТОВ «Експансія» від`ємним значенням курсових різниць від перерахунку іноземної валюти зменшити базу оподаткування єдиним податком?

Вказані обставини підтверджені відповідними запитами позивача (а.с.12, 16).

ДПС України надало позивачу індивідуальну податкову консультацію з приводу зазначених вище питань від 08 листопада 2022 року №1877/ІПК/99-00-04-03-03-06, в якій зокрема зазначила, що позитивне значення курсових різниць від перерахунку іноземної валюти включається до складу доходів платника єдиного податку третьої групи зі ставкою 2 відсотки, від`ємне значення курсових різниць від перерахунку іноземної валюти не зменшує базу оподаткування єдиним податком (а.с.18).

Вказані обставини підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами, і не є спірними.

Нормативно-правове обґрунтування.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.1.1. ст.1 Податкового кодексу України даний кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Пунктом 9 підрозділу 8 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (далі також - ПК України) встановлено, що тимчасово, з 01 квітня 2022 року до припинення або скасування воєнного, надзвичайного стану на території України, положення розділу XIV Кодексу застосовуються з урахуванням особливостей визначених пунктом 9 підрозділу 8 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу.

Відсоткова ставка єдиного податку для платників єдиного податку третьої групи, які використовують особливості оподаткування, встановлені пунктом 9 підрозділу 8 розділу XX «Перехідні положення» цього Кодексу, встановлюється у розмірі 2 відсотки доходу, визначеного відповідно до статті 292 Кодексу (підпункт 9.4 пункту 9 підрозділу 8 розділу XX «Перехідні положення» ПК України).

За правилами підпункту 2 пункту 292.1 статті 292 ПК України, для юридичної особи - платника єдиного податку третьої групи доходом є будь-який дохід, включаючи дохід представництв, філій, відділень такої юридичної особи, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 статті 292 ПК України.

Дохід, виражений в іноземній валюті, перераховується у гривнях за офіційним курсом гривні до іноземної валюти, встановленим Національним банком України на дату отримання такого доходу (пункт 292.5 статті 292 ПК України).

Пунктом 292.13 статті 292 ПК України визначено, що дохід визначається на підставі даних обліку, який ведеться відповідно до статті 296 Кодексу.

Юридичні особи - платники єдиного податку третьої групи використовують дані спрощеного бухгалтерського обліку щодо доходів та витрат з урахуванням положень підпунктів 44.2, 44.3 статті 44 Кодексу (абзац п`ятий пункту 296.1 статті 296 ПК України).

Юридичні особи - платники єдиного податку третьої групи відповідно до абзацу третього пункту 44.2 статті 44 Кодексу ведуть спрощений бухгалтерський облік доходів та витрат з метою обрахунку об`єкта оподаткування за методикою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Визначення курсових різниць від перерахунку операцій, виражених в іноземній валюті, заборгованості та іноземної валюти здійснюється відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, основним із яких є Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 21 «Вплив змін валютних курсів», затверджений наказом Міністерства фінансів України 10 серпня 2000 року № 193, відповідно до абзацу 5 пункту 4 та абзаців 1, 2 пункту 8 якого (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) курсова різниця - різниця між оцінками однакової кількості одиниць іноземної валюти при різних валютних курсах. Визначення курсових різниць за монетарними статтями в іноземній валюті проводиться на дату балансу, а також на дату здійснення господарської операції в її межах або за всією статтею (відповідно до облікової політики). Для визначення курсових різниць на дату балансу застосовується валютний курс на кінець дня дати балансу. При визначенні курсових різниць на дату здійснення господарської операції застосовується валютний курс на початок дня дати здійснення операції. Підприємство може здійснити перерахунок залишків на кінець дня за монетарними статтями в іноземній валюті, за якими протягом дня здійснювались господарські операції із застосуванням валютного курсу, встановленого на кінець цього дня. Курсові різниці від перерахунку грошових коштів в іноземній валюті та інших монетарних статей про операційну діяльність відображаються у складі інших операційних доходів (витрат).

Міжнародних стандартів бухгалтерського обліку (МСБО).

Так, за приписами пункту 15 МСБО яких фінансова звітність має достовірно подавати фінансовий стан, фінансові результати діяльності та грошові потоки суб`єкта господарювання. Достовірне подання вимагає правдивого подання впливу операцій, інших подій та умов відповідно до визначень та критеріїв визнання для активів, зобов`язань, доходу та витрат, наведених у Концептуальній основі.

Згідно з пунктом 20 МСБО 21 «Вплив змін валютних курсів», операцією в іноземній валюті є операція, яка визначається (чи потребує розрахунків) в іноземній валюті, включаючи операції, що виникають, коли суб`єкт господарювання:

а) купує або продає товари чи послуги, ціна на які визначена в іноземній валюті;

б) позичає або надає у борг кошти, якщо суми, які підлягають сплаті або отриманню, визначені в іноземній валюті, або

в) іншим чином купує або ліквідує активи або бере на себе зобов`язання, визначені в іноземній валюті, чи погашає їх.

Згідно з пунктом 17 МСБО 21 при складанні фінансової звітності кожен суб`єкт господарювання, незалежно від того, чи є він автономним суб`єктом господарювання (таким, як материнське підприємство) чи закордонною господарською одиницею (такою, як дочірнє підприємство чи відділення), визначає свою функціональну валюту згідно з параграфами 9-14. Суб`єкт господарювання переводить статті в іноземній валюті у функціональну валюту та відображає в звітності вплив такого переведення відповідно до параграфів 20 - 37 та 50.

Функціональна валюта - валюта основного економічного середовища, у якому суб`єкт господарювання здійснює свою діяльність, та у якому він в основному генерує і витрачає грошові кошти, пункт 9 МСБО 21.

Відповідно до п. 5.4 Облікової політики функціональна валюта - валюта основної економічного середовища, в якому веде свою діяльність Підприємство. Ця валюта значно впливає на визначення вартості товарів та послуг та може відрізнятися від валюти контрактів. Підприємство веде бухгалтерський облік в функціональній валюті.

Валюта операції - валюта, в якій здійснюється операція.

Основними функціональними валютами Підприємств Групи є: Українська гривня (UAH), Американські долари (USD), Євро (EUR), Англійські фунти (GBP), Російські рублі (RUB), Швейцарські франки (CHF).

Пунктом 23 МСБО 21 визначено, що на кінець кожного звітного періоду:

а) монетарні статті в іноземній валюті слід переводити, застосовуючи курс при закритті;

б) немонетарні статті, які оцінюються за історичною собівартістю в іноземній валюті, слід переводити, застосовуючи валютний курс на дату операції;

в) немонетарні статті, які оцінюються за справедливою вартістю в іноземній валюті, слід переводити, застосовуючи валютні курси на дату визначення справедливої вартості.

Відповідно до пункту 28 МСБО 21 курсові різниці, що виникають при розрахунках за монетарними статтями або при переведенні монетарних статей за курсами, котрі відрізняються від тих, за якими вони переводилися при первісному визнанні протягом періоду або у попередній фінансовій звітності, визнаються в прибутку або збитку в тому періоді, у якому вони виникають, за винятком наведеного в параграфі 32.

Згідно з пунктом 29 МСБО 21 курсова різниця виникає тоді, коли монетарні статті виникають від операції в іноземній валюті, а зміна у валютному курсі відбувається в період між датою операції і датою розрахунку. Коли розрахунки за операцією здійснюються протягом того самого облікового періоду, в якому операція відбулася, тоді вся курсова різниця визнається в цьому періоді. Проте, коли розрахунок за операцією здійснюється в наступному обліковому періоді, курсова різниця, визнана в кожному періоді до дати розрахунку, визначається на основі зміни у валютних курсах протягом кожного періоду.

Курсова різниця - це різниця, яка є наслідком переведення визначеної кількості одиниць однієї валюти в іншу валюту за різними валютними курсами.

Аналогічні положення містяться в Обліковій політиці, п. 6.22 «Операції в іноземній валюті».

Згідно з пунктами 3.10, 3.13 Методичних рекомендацій щодо заповнення форм фінансової звітності, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 28 березня 2013 року № 433 зі змінами та доповненнями, дохід від операційних курсових різниць відображається у статті «Інші операційні доходи», а втрати від операційних курсових різниць у статті «Інші операційні витрати».

Відповідно до пункту 296.9 статті 296 глави 1 розділу XIV, підпунктів 9.4, 9.6, 9.7 пункту 9 підрозділу 8 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, Міністерством фінансів України прийнято наказ від 26 квітня 2022 року № 124, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 05 травня 2022 р. за № 495/37831 яким затверджено форму податкової декларації платника єдиного податку третьої групи на період дії воєнного, надзвичайного стану в Україні та встановлено, що податкова декларація платника єдиного податку третьої групи зі ставкою єдиного податку у розмірі 2 відсотків доходу, подається за формою, затвердженою цим наказом.

У податковій декларації юридичної особи - платника єдиного податку за формою, затвердженою вказаним вище наказом, зазначається лише обсяг доходу, відображення витрат не передбачено.

Висновки суду.

Отже, зі системного аналізу вищенаведених норм, можна зробити висновок, що прибуток або збиток від перерахунку курсових різниць за валютними коштами, які в бухгалтерському обліку відносяться до монетарних статей балансу, включаються у податковому обліку до доходів/витрат платника податку.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач отримав податкову консультацію, проте не згоден зі змістом цієї консультації.

Проте, враховуючи вищенаведені норми закону, колегія суддів вважає правильною індивідуальну податкову консультацію, що була надана позивачеві на його запити, оскільки вона відповідає нормам чинного податкового законодавства.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог, оскільки доводи апелянта не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, зокрема те, що позитивне значення курсових різниць від перерахунку іноземної валюти включається до складу доходів платника єдиного податку третьої групи зі ставкою 2 відсотки, від`ємне значення курсових різниць від перерахунку іноземної валюти не зменшує базу оподаткування єдиним податком.

Посилання апелянта на судові рішення не заслуговують уваги, оскільки вони ці рішення постановленні у справах не з аналогічних чи подібних справах.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів, враховуючи встановлені обставини, які підтверджені відповідними доказами, вважає, що судом першої інстанції правильно досліджено і надано оцінку обставинам у справі, і висновки суду ґрунтуються на нормі закону.

Щодо всіх інших доводів апелянта колегія суддів враховує рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що всі інші доводи апелянта не заслуговують уваги, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційні скарги без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Повний текст виготовлено 27.01.2025.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Експансія" на рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 р. - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Експансія" до Державної податкової служби України про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

В.В. Файдюк