Справа № 160/12596/22
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2025-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 січня 2025 року м. Дніпросправа № 160/12596/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 »

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року

у справі №160/12596/22

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 »

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 », в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати накази командира військової частини НОМЕР_1 РУ РУ СТрО « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про не виплату головному сержанту розвідувального взводу ОСОБА_1 премії та додаткової винагороди за період з 01.04.2022 р. по 30.04.2022 р. в установлених розмірах;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 РУ РУ СТрО « ІНФОРМАЦІЯ_1 » виплатити головному сержанту розвідувального взводу ОСОБА_1 премію та додаткову винагороду за період з 01.04.2022 р. по 30.04.2022 р. в установлених розмірах;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 РУ РУ СТрО « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за рахунок бюджетних асигнувань на користь старшого сержанта ОСОБА_1 10 тис. грн. у відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок винесення неправомірних наказів.

Також позивач просив встановити судовий контроль за виконанням судового рішення. При поданні позову, позивачем неодноразово подавались заяви про уточнення позовних вимог.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року у справі №160/12596/22 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково:

- визнано протиправними та скасовано пункти 2, 3 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 21.05.2022 р. № 200/1, якими позбавлено позивача 100% додаткової винагороди та 20% премії за квітень 2022 р.;

- визнано протиправним дії Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » щодо невиплати позивачу додаткової винагороди за період з 01.04.2022 р. по 30.04.2022 р. у розмірі 30 000 грн.;

- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » виплатити позивачу додаткову винагороду за період з 01.04.2022 р. по 30.04.2022 р. у розмірі 30 000 грн.

- визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » щодо невиплати у повному обсязі позивачу премії за квітень 2022 р.;

- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » виплатити позивачу премію за квітень 2022 р. у повному обсязі, за виключенням виплаченої частини премії.

В решті позовних вимог відмовлено.

Судом вказано, що з наказу командира військової частини від 21.05.2022 р. № 200/1, позивачу оголошено сувору догану у травні 2022 р., при цьому позбавлено премії за квітень 2022 р., а не за травень. Вказана обставина свідчить про порушення пункту 4 розділу XVI Наказу № 260 та ч. 2 ст. 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Крім того, суд зазначив, що позбавлення особи додаткової винагороди, тобто втручання у права особи на грошове забезпечення, на підставі такого документа, що не зареєстрований у встановленому порядку, суперечить Конституції України та Указу Президента України від 3 жовтня 1992 р. № 493 "Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади". Таким чином, суд вважав, що відповідач протиправно позбавив позивача 100% додаткової винагороди та 20% премії за квітень 2022 р.

Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову. Позивач за оскарженням зазначеного рішенням з апеляційною скаргою не звертався.

Не погодившись з рішенням суду, Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року у справі №160/12596/22 в частині стосовно задоволення позовних вимог про виплату додаткової винагороди на період воєнного стану у розмірі 30000 гривень за квітень 2022 року, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Скаржник зазначає, що рішення Міністра оборони України, визначені у телеграмах, окремих дорученнях від 07.03.2022 №248/1217, віл 25.03.2022 №248/1298, від 18.04.2022 №248/1529, від 23.06.2022 №912/з/29 підлягають застосуванню до відносин щодо виплати додаткової винагороди, яка передбачена Постановою №168. Звертає увагу, що оскільки позивача притягнуто у квітні 2022 року до дисциплінарної відповідальності за вчинення дій, що мають ознаки злочину, відповідальність за який передбачена ст. 403 КК України, діючи на виконання приписів п.10 телеграми Міністра оборони України від 25.03.2022 №248/1298 відповідач правомірно не виплачував позивачу додаткову винагороду за період з 01.04.2022 р. по 30.04.2022 р. у розмірі 30 000 грн.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги, та зазначає:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.03.2022 року №2, зарахувати в списки частини та призначити Старшого сержанта ОСОБА_1 головним сержантом розвідувального взводу НОМЕР_2 окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_3 окремої бригади територіальної оборони регіонального управління сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ВОС - 106975А, шпк «старший сержант». Вважати таким, що з 01.03.2022 справи і посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою, встановити посадовий оклад у розмірі 3170 грн. на місяць, 9 тарифний розряд. Підстава: указ Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 та №69/2022.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10 квітня 2022 року №7, з метою підвищення бойової готовності наказано: покласти тимчасове виконання обов`язків командира взводу розвідки військової частини НОМЕР_1 на головного сержанта взводу розвідки військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_1 з 10.04.2022 року.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.04.2022 року №8, 05.03.2022р. прибув до військової частини НОМЕР_4 у відрядження майор ОСОБА_2 , провідний інженер групи контролю якості НОМЕР_5 військового представництва Міністерства оборони України. Підстава: посвідчення про відрядження, наказ начальника НОМЕР_5 ВП МОУ від 04.03.2022 №20.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17.04.2022 року №27, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 252 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, призначено тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 : майора ОСОБА_2 , провідного інженера групи контролю якості НОМЕР_5 військового представництва МОУ. Підстава: наказ начальника НОМЕР_5 військового представництва МОУ від 04.03.2022 №20, наказ командира військової частини НОМЕР_4 по стройовій від 01.04.2022 №8, посвідчення учасника бойових дій, рапорт майора ОСОБА_2 від 07.04.2022.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування» від 21.05.2022 року №200/1, НАКАЗАНО:

1. 1. За порушення вимог передбачених статтею 403 Кримінального кодексу України, статей 172-10, 172-14, 172-15 кодексу України про адміністративні правопорушення, статті 11 Внутрішнього статуту Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України старшого сержанта розвідувального взводу ОСОБА_1 притягнути до кримінальної відповідальності та оголосити йому СУВОРУ ДОГАНУ;

2. Начальнику фінансово-економічної служби відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженого наказом МОУ від 07 червня 2018 року №260, телеграми Міністра оборони України від 25 березня 2022 року №248/1298 щодо врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року старшого сержанта розвідувального взводу ОСОБА_1 позбавити додаткової грошової винагороди за квітень 2022 року.

3. Начальнику фінансово-економічної служби відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженого наказом МОУ від 07 червня 2018 року № 260, телеграми Міністра оборони України від 25 березня 2022 року №248/1298 щодо врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року головного сержанта розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_1 позбавити 20% премії за квітень 2022 року.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.06.2022 року №30, майора ОСОБА_2 , провідного інженера групи контролю якості НОМЕР_5 військового представництва МОУ, призначеного наказом Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 29 травня 2022 року №666 на посаду командира військової частини НОМЕР_1 , ВОС-0210003, шпк «підполковник», вважати таким, що з 04.06.2022 справи і посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

Згідно довідки помічника командира в/ч НОМЕР_1 з фінансово-економічної роботи від 10.10.2022р., за період служби позивач отримував наступні суми грошового забезпечення:

- За березень 2022р. грошове забезпечення у сумі 11 708,18 грн., у тому числі премія 5 636,37 грн., та додаткову винагороду у сумі 25 161,00 грн.;

- За квітень 2022р. грошове забезпечення у сумі 14 184,38 грн., в тому числі премія 6 796,33 грн.;

- За травень 2022р. грошове забезпечення у сумі 7 480,01 грн, в тому числі премія 0,00 грн.

Вважаючи протиправними накази відповідача щодо виплати позивачу премії та додаткової винагороди за період з 01.04.2022 р. по 30.04.2022 р., а також вказуючи про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Згідно з приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII), який встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

За змістом частини першої статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

Частиною четвертою статті 9 Закону № 2011-XII передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування ЗСУ, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Поняття «додаткова винагорода» входить у поняття «грошове забезпечення» (частина друга статті 9 Закону № 2011-ХІІ), так само відповідає визначенню поняття «заробітна плата» (стаття 1 Конвенції Міжнародної організації праці «Про захист заробітної плати» № 95, ратифікованої Україною 30 червня 1961 року).

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 та № 69/2022 Кабінет Міністрів України постановою № 168 від 28.02.2022 року серед іншого передбачив на період дії воєнного стану виплату для військовослужбовців додаткової винагороди.

Відповідно до пункту 1 постанови № 168 (у редакції, чинній на час спірних правовідносин) на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000 грн пропорційно в розрахунку на місяць.

Додаткова винагорода, передбачена постановою № 168, є новим та особливим видом у системі грошового забезпечення, зокрема військовослужбовцям. Правова природа такої виплати невід`ємно пов`язана із особливим характером служби, із здійсненням спеціальних повноважень, які змістовно випливають зі статусу військовослужбовця та передбачені законом і мають компенсаційну мету, - часткова відплата за особливості несення служби в умовах війни.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про Збройні Сили України» Міністр оборони України здійснює військово-політичне та адміністративне керівництво Збройними Силами України, а також інші повноваження, передбачені законодавством, в тому числі визначає порядок виплати грошового забезпечення.

Наказом Міністра оборони України від 01 квітня 2022 року № 98, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05 квітня 2022 року за № 382/37718 (застосовується з 24 лютого 2022 року), внесено зміни до Порядку № 260 шляхом доповнення розділу І пунктом 17, відповідно до якого на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Так, з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою № 168, Міністр оборони України видав директиви від 07 березня 2022 року № 248/1217, від 25 березня 2022 року № 248/1298, від 18 квітня 2022 року № 248/1529, доведені до кожної окремої військової частини (установи) у формі телеграм (діяли до 01 червня 2022 року), а потім окреме доручення від 23 червня 2022 року № 912/з/29.

Отже, Міністр оборони України як очільник відповідного міністерства, реалізував делеговані йому повноваження щодо визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям відповідного військового формування - Збройних Сил України, та з метою забезпечення реалізації пункту 1 постанови № 168, шляхом прийняття в межах свої повноважень відповідних окремих рішень, визначив на період дії воєнного стану порядок та умови виплати додаткової винагороди.

Колегія суддів звертає увагу, що Верховний Суд у постанові від 06 червня 2024 року у справі № 400/1217/23, аналізуючи положення Указу Президента України від 03 жовтня 1992 року № 493/92 «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» та Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1992 року № 731, визнав обґрунтованими доводи скаржника, що рішення Міністра оборони України від 25 березня 2022 року № 248/1298 підлягало обов`язковій державній реєстрації, позаяк містило норми, які зачіпають права, свободи та законні інтереси осіб, встановлюють організаційно-правовий механізм реалізації виплати додаткової винагороди.

Поза тим, Верховний Суд зауважив, що така обставина як відсутність державної реєстрації, зважаючи на умови в яких рішення Міністром оборони України приймалося, а також те, що воно фактично виконувалося керівниками органів військового управління, штабів угруповань військ, штабів тактичних груп, командирами військових частин упродовж періоду його дії, є виправданою, має розумне пояснення і не може змінити його юридичну силу.

Таким чином, враховуючи висновки Верховного Суду у постанові від 06 червня 2024 року у справі № 400/1217/23, колегія суддів зазначає про можливість застосування положень рішення Міністра оборони України від 25 березня 2022 року № 248/1298 до спірних правовідносин щодо виплати додаткової винагороди.

В свою чергу, згідно п.10 цього рішення Міністра оборони України, до наказів на виплату додаткової винагороди на період воєнного стану відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 не включаються військовослужбовці, які відмовились виконувати бойові накази (розпорядження) за місяць в якому здійснено таке порушення, а також які вчинили інші дії (бездіяльність), що має ознаки адміністративного або кримінального правопорушення за місяць в якому здійснено таке правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17.05.2022 №36/170522 та п.1 наказу від 21.05.2022 №200/1 (цей пункт позивачем не оскаржується) позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за вчинення у квітні 2022 року дій, що мають ознаки злочину, відповідальність за який передбачена ст. 403 Кримінального кодексу України.

Відтак, колегія суддів вважає, що відповідач правомірно не здійснював виплату позивачу додаткової винагороди за період з 01.04.2022 р. по 30.04.2022 р..

Натомість, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про протиправне позбавлення позивача додаткової винагороди у розмірі 30000 грн. за квітень 2022 року та наявність підстав для визнання протиправним і скасування п.2 наказу відповідача від 21.05.2022 р. № 200/1, яким позбавлено позивача 100% додаткової винагороди за квітень 2022 р., визнання протиправними дій відповідача щодо невиплати позивачу додаткової винагороди за період з 01.04.2022 р. по 30.04.2022 р. у розмірі 30 000 грн., зобов`язання відповідача виплатити позивачу додаткову винагороду за період з 01.04.2022 р. по 30.04.2022 р. у розмірі 30 000 грн.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів за результатами оцінки доводів апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи не дослідив обставини, які мають визначальне значення для справи, неправильно застосував норми права, що відповідно до положень ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним і скасування п.2 наказу відповідача від 21.05.2022 р. № 200/1, яким позбавлено позивача 100% додаткової винагороди за квітень 2022 р., визнання протиправними дій відповідача щодо невиплати позивачу додаткової винагороди за період з 01.04.2022 р. по 30.04.2022 р. у розмірі 30 000 грн., зобов`язання відповідача виплатити позивачу додаткову винагороду за період з 01.04.2022 р. по 30.04.2022 р. у розмірі 30 000 грн., та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог. В іншій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року у справі №160/12596/22 - скасувати в частині задоволення позовних вимог про:

- визнання протиправним та скасування пункту 2 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 21.05.2022 р. № 200/1, якими позбавлено ОСОБА_1 100% додаткової винагороди за квітень 2022 р.;

- визнання протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » щодо невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди за період з 01.04.2022 р. по 30.04.2022 р. у розмірі 30 000 грн.;

- зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_7 ) додаткову винагороду за період з 01.04.2022 р. по 30.04.2022 р. у розмірі 30 000 грн.

Прийняти нову постанову про відмову у задоволенні зазначених вимог.

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року у справі №160/12596/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко