Справа № 727/148/25
Суддя: Слободян Г. М.
Дата ухвалення: 2025-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/148/25
Провадження № 2-а/727/25/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року Шевченківськийрайонний суд м. Чернівці, у складі:

Головуючого судді Слободян Г.М.

за участю секретаря судових засідань Вакарчук Т.Р. розглянувши, в порядку письмового провадження, у відкритому судовому засіданні залі суду м. Чернівці адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; ІПН: НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце знаходження АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позову.

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови №4614 від 15.11.2024 року про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП та закриття провадження у справі.

Обгрунтовує позивач позовні вимоги тим, що 15.11.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_3 винесена постанова №4614, якою накладено на нього штраф у розмірі 17 000 гривень. Стверджує, що про винесення вказаної постанови він дізнався 24.12.2024 шляхом отримання її копії на адресу електронної пошти. Вказує на те, що зі змісту постанови №4614 від 15.11.2024 вбачається, що до ІНФОРМАЦІЯ_4 надійшли матеріали адміністративної справи про притягнення його, ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності його за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210 ч.3 КУпАп, а саме: порушення правил військового обліку призовниками, військовозобов?язаними, резервістами, вчинене в особливий період. Посилається на те, що Міністерство оборони України як держатель такого реєстру може отримати відомості про особу шляхом синхронізації таких відомостей з іншими державними електронними реєстрами, а відтак таку особу не може бути притягнуто до відповідальності за неповідомлення таких відомостей. Позивач стверджує, що при розгляді справи він повідомив, що його військово-облікові дані не були поновлені одним із перелічених у постанові способів у зв?язку з тим, що з січня 2022 року він постійно проживав і працював у Німеччині. Зазначає, що при розгляді справи він просив взяти до уваги той факт, що у 2023 році у його сім?ї трапилося горе - дружині було встановлено діагноз про наявність невиліковного онкологічного захворювання, внаслідок якого вона померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . Вказує на те, що після її смерті він з двома дітьми, 2013 та 2006 р.н., повернувся в Україну і одразу ж з?явився органів ТЦК та СП за місцем проживання для постановки на облік військовозобов?язаних. Посилається на те, що натомість працівниками ТЦК та СП не було взято до уваги поважність причин несвоєчасності поновлення ним військово-облікових даних та неправомірно накладено на нього штраф у розмірі 17 000 гривень. Не погоджуючись з оскаржуємою постановою, позивач вважає її протиправною, такою, що винесена всупереч нормам чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП. Просить, поновити строк на оскарження постанови ІНФОРМАЦІЯ_4 від 15.11.2024 року №4614 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, визнавши причини пропуску строку поважними; скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_4 від 15.11.2024 року №4614 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. та судові витрати покласти на відповідача.

Рух справи та позиція сторін.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 09.01.2025 року відкрито провадження по справі.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку.

Представник відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_2 , в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, про поважність причин неявки суд не повідомили. Відзив до суду не надходив.

У відповідності до вимог частини 1 статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутно-сті потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши та дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд зважає на наступне.

Згідно ст.287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно до вимог ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 5 ст.77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення. Досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача.

Досліджені докази та застосовані норми права.

Судом встановлено, що 15.11.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_3 винесена постанова №4614, якою накладено на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , штраф у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. (а.с.7-8).

Зі змісту постанови №4614 від 15.11.2024 року вбачається, що до ІНФОРМАЦІЯ_4 надійшли матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальністі ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210 ч.3 КУпАп, а саме: порушення правил військового обліку призовниками, військовозобов?язаними, резервістами, вчинене в особливий період. Згідно оскаржуваної постанови в процесі розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 , будучи військовозобов?язаним під час дії воєнного стану, оголошення загальної мобілізації не уточнив протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні (облікові) дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов?язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

З оскаржуємої постанвои вбачається, що ОСОБА_1 порушив п.4.3 ст. 210 КУпАП. Дана норма носить бланкетний характер та відсилає до Постанови КМУ «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів» від 30 грудня 2022 р. №1487, та ч. 1 п.7, ст. 1 Закону «Про військовий обов?язок та військову службу».

Про винесення оскаржуємої постанови, позивач ОСОБА_1 дізнався 24.12.2024 після отримання її копії на адресу електронної пошти (а.с.9).

Окрім наведеного, судом встановлено, що 28 жовтня 2024 року позивачу ОСОБА_1 було видано військово-обліковий документ №0 (а.с.15-16; 22-23).

З копії закордонного паспорта НОМЕР_3 виданого 19.01.2022 року вбачається, що з 23 січня 2022 року позивач постійно проживав і працював у Німеччині (а.с.17-20).

Згідно Витяг з додатку Резерв+ від 26.12.2024 року, ОСОБА_1 є придатним до військової служби згідно постанови ВЛК від 24.10.2024 року, однак, має відстрочку до 07.02.2025 року на підставі п.4 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Дата уточнення даних 09.11.20024 року (а.с.21).

Вищевказане також підтверджується довідкою №1/1242 від 09.11.2024 року про надання відстрочки ОСОБА_1 від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на п.4 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»: жінки та чоловіки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим…» (а.с.24). З матеріалів справи вбачається, що дружина позивача померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.25-28).

Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Згідно до ст. 129 Конституції України, ст.ст. 9, 77 КАС України адміністративне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Європейський суд з прав людини у справі «Кобець проти України» зазначав, що відповідно до прецедентної практики при оцінці доказів суд керується критерієм «поза розумним сумнівом» та доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених. Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що встановлює вину особи.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №69/22 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України оголошено загальну мобілізацію.

Крім того, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" указом Президента України від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України № 2102 -IX від 24.02.2022 року введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався та продовжує діяти на даний час.

Судом установлено, що, 15.11.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_3 винесена постанова №4614, якою накладено на ОСОБА_1 штраф у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Позивач з даною постановою не згоден, вважає її протиправною, та такою, що винесена всупереч нормам чинного законодавства України, які регулюють спірні правовідносини, а отже, постанова підлягає скасуванню, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, а також у самій постанові відсутні та не наведені будь-які докази вчинення ним вказаного правопорушення.

Так, зі змісту постанови №4614 від 15.11.2024 вбачається, що до ІНФОРМАЦІЯ_4 надійшли матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальністі ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210 ч.3 КУпАп, а саме: порушення правил військового обліку призовниками, військовозобов?язаними, резервістами, вчинене в особливий період. Згідно оскаржуваної постанови в процесі розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 , будучи військовозобов?язаним під час дії воєнного стану, оголошення загальної мобілізації не уточнив протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні (облікові) дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов?язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження. Своїми діями порушив 4.3 ст. 210 КУпАП, яка має бланкетний характер та відсилає до Постанови КМУ «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів» від 30 грудня 2022 р. №1487, та ч. 1 п.7, ст. 1 Закону «Про військовий обов?язок та військову службу».

Частина 1 ст.210 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку. Частина 3 ст.210 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період. Згідно примітки положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Стаття 210 КУпАП викладено в новій редакції Законом України від 09.05.2024 року № 3696-IX, який набрав законної сили 19.05.2024 року.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері виконання військового обов`язку і несення військової служби.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні законодавства України про військовий обов`язок і військову службу, а саме, у порушенні правил військового обліку, неявці на виклик до військового комісаріату без поважних причин або несвоєчасному поданні в обліковий орган відомостей про зміну свого місця проживання, освіти, місця роботи, посади.

Суб`єкт адміністративного проступку - особливий (військовозобов`язані, призовники)

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Вказана норма є бланкетною та відсилає до відповідного нормативного акту, який регулює процедуру мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію» згідно примітки до ст. 210 КУпАП «... Положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов?язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов?язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.» Тобто, якщо Міністерство оборони України як держатель такого реєстру може отримати відомості про особу шляхом синхронізації таких відомостей з іншими державними електронними реєстрами, таку особу не може бути притягнуто до відповідальності за неповідомлення таких відомостей.

З урахуванням зазначених вище приписів Закону та наявність у Міністерства оборони України (в даному випадку - в особі ІНФОРМАЦІЯ_4 ), як держателя такого реєстру можливості отримати відомості про особу шляхом синхронізації з іншими державними електронними реєстрами, особу, в даному випадку позивача не могло бути притягнуто до відповідальності за неповідомлення таких відомостей.

За з"ясованих обставин, при розгляді справи встанволенолено,, що персональні (військово-облікові) дані позивача не були поновлені одним із перелічених у постанові способів у зв?язку з тим, що з січня 2022 року він постійно проживав і працював у Німеччині.

При винесені оскаржуємої постанови, відповідачем не було взято до уваги той факт, що у 2023 році в сім?ї позивача померла дружина яка мала діагноз про наявність невиліковного онкологічного захворювання та після її смерті на утриманні і вихованні позивача залишилося двоє малолітніх дітей 2013 року народження та 2006 року народження повернувся в Україну і одразу ж з?явився органів ТЦК та СП за місцем проживання для постановки на облік військовозобов?язаних.

Згідно ст. ст.7, 245 КУпАП ніхто не може бути підланий заходу впливу в зв?язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об?єктивне з?ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що всі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь. В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає до застосування у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події, винності особи у вчиненні адміністративного правопорушення тлумачаться на і користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, не доведено.

За змістом ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.3 ч 3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються з судового збору та з витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

На основі повного та всебічного з`ясування обставин, дослідивши матеріали справи та беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на законі та підлягають до задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.210, 247, 268, 284, 289, 292, 293 КУпАП,

ст.ст.2, 9, 77, 90, 139, 241-246, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення з позовом до суду. Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову за № 4614 від 15.11.2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 про накладення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; ІПН: НОМЕР_1 , адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП у виді штрафу 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 1700,00 грн. - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , провадженням закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_6 , юридична адреса: м. Чернівці площа Театральна, 6, код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; ІПН: НОМЕР_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн. (п.с.6).

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 27.01.2025 року.

Суддя Слободян Г.М.