Справа № 343/2096/24
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 рокуЛьвівСправа № 343/2096/24 пров. № А/857/29506/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Матковської З.М., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судових засідань Березюка Д.О.,

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області на рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 31 жовтня 2024 року (головуючий суддя: Андрусів І.М., місце ухвалення м. Долина, повний текст виготовлено 05 листопада 2024 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови,-

встановив:

ОСОБА_1 , 18.09.2024 звернувся до суду з позовом, в якому, просив скасувати постанову серії ЕГА № 1488511 від 11.07.2024 по справі про адміністративне правопорушення, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП.

Обґрунтовує позов тим, що оскаржуваною постановою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Вважає цю постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки поліцію він викликав через неправомірні дії його сусіда ОСОБА_2 , який самовільно скосив траву на земельній ділянці, яка належить його сестрі. Також, зазначає, що було порушено порядок розгляду справи, адже оскаржувана постанова складалась у його відсутності і йому не були роз`яснені передбачені законом права. У зв`язку із вищевказаним, просить оскаржувану постанову скасувати.

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 31 жовтня 2024 року позов задоволено.

Скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1488511 від 11.07.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП, а провадження у справі закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Із цим судовим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги покликається на те, що 11.07.2024 о 08:33 год в с. Ангелівка, громадянин ОСОБА_1 здійснив виклик поліції, а саме зателефонувавши на спецлінію « 102» та повідомив про те, що його сусід ОСОБА_2 без його відома скосив траву на земельній ділянці, яка належить його сестрі ОСОБА_3 . Отримавши повідомлення на спецлінію « 102», від громадянина ОСОБА_1 на вказану ним адресу: АДРЕСА_1 , з метою відповідного та належного реагування на повідомлення, працівники СРПП відділення поліції № 1 ( м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області прибули на виклик. Працівниками поліції при вивченні всіх обставин справи, та належних документів на земельну ділянку, опитавши землевпорядника та старосту с. Ангелівка було встановлено, що земельна ділянка на якій скошена трава належить громадянину ОСОБА_2 , тобто громадянин ОСОБА_1 здійснив завідомо не правдивий виклик поліції, а отже вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 183 КУпАП.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.

У відповідності до ч. 3 ст. 268 і ч. 4 ст. 229 КАС України неприбуття сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до постанови серії ЕГА № 1488511 по справі про адміністративне правопорушення від 11.07.2024 (а. с. 4), ОСОБА_1 , 11.07.2024 вчинив завідомо неправдивий виклик поліції, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП.

З оглянутих в судовому засіданні дисків, долучених до відзиву (а. с. 42), судом встановлено, як позивач пояснює поліцейським, що його сусід ОСОБА_2 скосив траву на земельній ділянці, яка належала його матері, а зараз належить його сестрі. Поліцейський оглянувши земельну ділянку, встановив, що трава справді скошена. Однак, землевпорядниця старостинського округу пояснила, що земельна ділянка позивача та ОСОБА_2 межують і між останніми є спір щодо межі і розмірів цих земельних ділянок. Після цього, поліцейським було роз`яснено позивачу права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, винесено оскаржувану постанову та ознайомлено з такою позивача. Від отримання копії постанови позивач відмовився.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано доказів вчинення і не доведено факт вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ст. 183 КУпАП, завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань, тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до приписів статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил випуску у плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина четверта статті 116-2, стаття 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша і п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, стаття 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, стаття 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Тобто, зі змісту вказаних норм слідує, що обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому КУпАП порядку.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд апеляційної зазначає, що об`єктивна сторона правопорушення, визначеного ст. 183 КУпАП, яке інкримінується позивачу, полягає у завідомо неправдивому виклику служби, зокрема поліції. При цьому дії особи спрямовані саме на зрив нормальної роботи таких необхідних для суспільства служб, як, зокрема, поліції. Особа викликає поліцейського нібито для надання допомоги, знаючи наперед те, що у цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Особа, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, та бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до постанови серії ЕГА № 1488511 по справі про адміністративне правопорушення від 11.07.2024, ОСОБА_1 , 11.07.2024 вчинив завідомо неправдивий виклик поліції, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідач покликається на те, що 11.07.2024 о 08:33 год в с. Ангелівка, громадянин ОСОБА_1 здійснив виклик поліції, а саме зателефонувавши на спецлінію « 102» та повідомив про те, що його сусід ОСОБА_2 без його відома скосив траву на земельній ділянці, яка належить його сестрі ОСОБА_3 . Отримавши повідомлення на спецлінію « 102», від громадянина ОСОБА_1 на вказану ним адресу: АДРЕСА_1 , з метою відповідного та належного реагування на повідомлення, працівники СРПП відділення поліції № 1 ( м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області відправились цю адресу прибули на виклик.

Працівниками поліції при вивченні всіх обставин справи, та належних документів на земельну ділянку, опитавши землевпорядника та старосту с. Ангелівка встановлено, що земельна ділянка на якій скошена трава належить громадянину ОСОБА_2 .

Отже, на думку відповідача громадянин ОСОБА_1 здійснив завідомо не правдивий виклик поліції, а отже вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 183 КУпАП.

Однак, з такими твердженнями відповідача суд апеляційної інстанції не погоджується з огляду на таке.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що поліцейським перед винесенням відносно позивача ОСОБА_1 постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності було перевірено та надано належну правову оцінку обставинам, які зумовили ОСОБА_1 зателефонувати на лінію « 102».

Крім цього, суд апеляційної інстанції зауважує, що переконавшись, що між учасниками події, позивачем та громадянином ОСОБА_2 , є конфлікт щодо межі і розмірів суміжних земельних ділянок, поліцейський не вчинив дій щодо вирішення конфлікту, натомість виніс оскаржувану постанову.

Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що суб`єктивна сторона правопорушення, яке ставиться у вину позивачу, характеризується наявністю прямого умислу. Тобто, особа, повідомляючи певну інформацію поліції, усвідомлює, що вона є неправдивою, та бажає безпідставного виїзду на місце виклику працівників поліції.

Разом з тим, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що матеріалами справи не підтверджено факту наявності у позивача прямого умислу на вчинення завідомо неправдивого виклику поліції, оскільки такий виклик був зумовлений конфліктом між позивачем та громадянином ОСОБА_2 щодо межі і розмірів суміжних земельних ділянок.

Отже, аналіз фактичних обставин справи, установлених під час її розгляду, у їх взаємному зв`язку та сукупності, та мотивів, покладених в основу оскаржуваної постанови, надає суду апеляційної інстанції підстави для висновку про недоведеність у спірних правовідносинах належними та допустимими доказами вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 183 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що оскільки доказів вчинення позивачем завідомо неправдивого виклику поліції відповідачем не надано, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат не має.

Керуючись ст. ст. 286, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 31 жовтня 2024 року у справі № 343/2096/24 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді З. М. Матковська
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 24.01.25