Справа № 160/33335/24
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

20 січня 2025 рокуСправа №160/33335/24

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Турової О.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку письмового провадження у м. Дніпрі клопотання представника позивача та клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження в адміністративній справі №160/33335/24 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський вагонобудівний завод» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасувати рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

18.12.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський вагонобудівний завод» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:

- визнати протиправним, та скасувати рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 28 листопада 2024 року №79944/6/04-36-04-04-12 щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків Товариством з обмеженою відповідальністю «Харківський вагонобудівний завод» свого податкового обов`язку;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області прийняти рішення щодо неможливості своєчасного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Харківський вагонобудівний завод» свого податкового обов`язку з подання звітності, сплати податків і зборів за податкові періоди з 01.01.2022 до дати офіційного закінчення воєнного стану в Україні.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2024 року зазначена справа розподілена судді Туровій О.М.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.01.2025р. вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №160/33335/24 за цією позовною заявою і призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) з 06.02.2025р., а також встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

07.01.2025р. від представника позивача до суду надійшло клопотання про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, яке обґрунтоване тим, що в результаті прийнятого відповідачем рішення від 28 листопада 2024 року №79944/6/04-36-04-04-12 щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків Товариством з обмеженою відповідальністю «Харківський вагонобудівний завод» свого податкового обов`язку, за умови неможливості виконання своїх зобов`язань, у позивача можуть виникнути негативні наслідки, що потягнуть за собою можливість стягнення відповідачем з позивача великих грошових сум. Так, зокрема, 12.05.2023 року Головним управління ДПС у Дніпропетровській області прийнято рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський вагонобудівний завод», яке оскаржується підприємством в судовому порядку у справі №160/12823/23, однак, спростувати рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість допоки не буде скасовано рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 28.11.2024р. №79944/6/04-36-04-04-12 щодо можливості ТОВ «Харківський вагонобудівний завод» своєчасного виконання свого податкового обов`язку, не представляється можливим. Разом з цим, наявність рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість надає відповідачу право стягнути з позивача значні фінансові суми, а саме: загальна сума ПДВ, яку відповідач має право стягнути з позивача у зв`язку із анулюванням свідоцтва платника ПДВ лише з балансової вартості запасів і необоротних активів складає: 18 634 000,00 х 1,2 18634600 = 3 726 800,00 грн. Зважаючи на те, що сума, яку може стягнути відповідач з позивача, складає 3 726 800,00 грн., що є вищою за 500 п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, ця справа має розглядатися за правилами загального позовного провадження. Таким чином, враховуючи вищевикладене, з метою захисту прав та законних інтересів позивача, правильного дослідження та оцінки доказів у справі, а також правильного встановлення обставин справи, які мають значення для її вирішення, позивач просить перейти до розгляду цієї справи за правилами загального позовного провадження.

15.01.2025р. до суду надійшов відзив Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на позову заяву.

Також 15.01.2025 року представником Головного управління ДПС у Дніпропетровській області подано клопотання про розгляд цієї справи за правилами загального позовного провадження, в обґрунтування якого зазначено, що Головне управління ДПС у Дніпропетровській області зацікавлене у розгляді справи у порядку загального позовного провадження, зважаючи на вид позовних вимог та предмет позову, при цьому, відповідач наголосив на тому, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження виключає можливість оскарження рішення суду в касаційному порядку. Отже, з огляду на закріплений ст.10 КАС України принцип гласності судового процесу, доцільним є здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Розглянувши клопотання представника представників сторін про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, суд зазначає наступне.

Статтею 1 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах (далі - КАС України).

Частинами 1-3 статті 12 КАС України визначено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

При цьому, частиною 4 статті 12 КАС України чітко визначено, що виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує: для юридичних осіб - п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";

6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Умови, за яких суд має право розглядати справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Згідно із ч.2 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Приписами частини 4 статті 257 КАС України встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження НЕ можуть бути розглянуті справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує: для юридичних осіб - п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";

6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Отже, цим Кодексом визначено виключні категорії спорів, які НЕ можуть бути розглянуті адміністративним судом в порядку спрощеного позовного провадження.

При цьому, законодавець чітко визначив, що за правилами спрощеного позовного провадження може розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, перелічених у ч.4 ст.12 КАС України та ч.4 ст.257 КАС України.

Так, приписами КАС України визначено вичерпний перелік справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження, при цьому всі інші справи можуть розглядатися судом як за правилами спрощеного позовного провадження, так і за правилами загального, у разі, якщо через складність або інші обставини таких справ недоцільно здійснювати їх розгляд у спрощеному позовному провадженні.

При цьому згідно з ч.3 ст.257 КАС України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує:

1) значення справи для сторін;

2) обраний позивачем спосіб захисту;

3) категорію та складність справи;

4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо;

5) кількість сторін та інших учасників справи;

6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес;

7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Особливості розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження встановлені ст.262 КАС України.

Так, відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

При цьому, згідно з ч.6 ст.262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін:

1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу;

2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Частиною 7 статті 262 КАС України встановлено, що клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

З аналізу наведених приписів ст.262 КАС України слідує, що призначення справи до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін є правом суду і здійснюється у разі наявності обґрунтованих на те підстав, існування яких має довести сторона, яка заявляє відповідне клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.260 КАС України у разі якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача протягом двох днів із дня її надходження до суду постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Як слідує з клопотання представника позивача, необхідність розгляду цієї справи за правилами загального позовного провадження останній пов`язує з тим, що існування оскаржуваного у цій справі рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 28 листопада 2024 року №79944/6/04-36-04-04-12 щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків Товариством з обмеженою відповідальністю «Харківський вагонобудівний завод» свого податкового обов`язку перешкоджає оскарженню іншого рішення відповідача, а саме: рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 12.05.2023р. про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський вагонобудівний завод», яке оскаржується підприємством в судовому порядку у справі №160/12823/23, та на підставі якого відповідачем може бути стягнуто з позивача у зв`язку із анулюванням свідоцтва платника ПДВ лише з балансової вартості запасів і необоротних активів 3 726 800,00 грн., що є вищою за 500 п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а відтак, ця справа має розглядатися за правилами загального позовного провадження.

Розглядаючи наведені представником позивача доводи, суд зазначає, що, по-перше, умовою для обов`язкового розгляду справи за правилами загального позовного провадження відповідно до пункту 4 частини 4 статті 12 КАС України та пункту 4 частини 4 статті 257 КАС України є оскарження в такій справі рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує: для юридичних осіб - п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто суми, яка перевищує 1 514 000,00грн. (3028,00грн. х 500).

У цій справі позивачем оскаржується рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 28 листопада 2024 року №79944/6/04-36-04-04-12 щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків Товариством з обмеженою відповідальністю «Харківський вагонобудівний завод» свого податкового обов`язку, яким жодних стягнень до позивача не передбачено. Оскаржуване у цій справі рішення не містить жодних застережень (розрахунків, сум тощо), щодо конкретних матеріальних сум/збитків, які можуть бути застосовані до позивача спірним рішенням, відповідно, таке рішення не має майнового характеру. На підтвердження вказаного також свідчить сплата позивачем суми судового збору у розмірі як за одну вимогу немайнового характеру 3028,00грн. Тим більше, сам позивач зазначає, що сума у розмірі 3 726 800,00 грн. може бути стягнута з нього саме у зв`язку із анулюванням свідоцтва платника ПДВ відповідно до іншого рішення відповідача, а саме: відповідно до рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 12.05.2023р. про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський вагонобудівний завод», яке оскаржується підприємством в судовому порядку в іншій справі №160/12823/23. При цьому, суд також зазначає, що у справі №160/12823/23 відповідно до ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.12.2024р. зупинено провадження до набрання законної сили рішенням у справі №160/30531/24, тобто до іншої справи, а не справи, яка розглядається, і в цій ухвалі взагалі не вказано про неможливість розгляду справи №160/12823/23 до набрання законної сили рішення у справі №160/33335/24.

Таким чином, наведені представником позивача доводи з приводу необхідності розгляду цієї справи за правилами загального позовного провадження є безпідставними.

Щодо клопотання представника відповідача, то, як зазначалося вище, звертаючись із клопотанням про здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження, відповідач формально зазначив про те, що призначення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), за наявними у справі матеріалами, може суттєво вплинути на хід судової справи та на висновки суду, однак, не зазначивши при цьому, жодних підстав чому саме ця справа має для відповідача важливе значення та в чому саме воно полягає та які негативні наслідки матиме її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, а також дослідження яких саме матеріалів та надання яких саме пояснень є необхідним саме у судовому засіданні та яким чином розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) вплине на об`єктивність з`ясування обставин справи, або їх повноту. З цього приводу не наведено жодних обґрунтувань і позивачем.

Суд звертає увагу на те, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі (частина перша статті 262 КАС України) з усіма правами, наданими сторонам Кодексом адміністративного судочинства України та наведених додатково судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Крім того, позивач та відповідач не позбавлені права викладати свої аргументи, пояснення, міркування у заявах по суті справи, додаткових поясненнях та подавати докази.

Також положення Кодексу адміністративного судочинства України гарантують права учасників справи безпосередньо знайомитись з матеріалами справи, зокрема і з аргументами іншої сторони та інших учасників та реагувати на ці аргументи відповідно до процесуального законодавства.

Отже, принцип змагальності сторін забезпечується і при розгляді судом справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Покликання сторін на значимість справи не може бути сприйняте як належний аргумент для переходу до розгляду справи за правилами загального позовного провадження або за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, оскільки будь-який спір, з огляду на дії відповідача щодо його ініціювання, є значимим для нього, так само як і для позивача, оскільки судове провадження має наслідком ухвалення судового рішення, яким вирішується спір між ними. При цьому, таке судове рішення підлягатиме оскарженню в порядку, визначеному КАС України.

Відповідно до частини 8 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно з частиною 2 статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд зауважує, що законодавець не пов`язує законність та обґрунтованість судового рішення з викликом сторін у судове засідання.

Водночас, норми ст.262 КАС України не передбачають проведення судового засідання та виклику учасників справи, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Зважаючи на вищенаведене, підстави стверджувати, що розгляд цієї справи повинен здійснюватися за правилами загального позовного провадження відсутні, тому суд доходить висновку про відмову у задоволенні клопотань представників сторін про здійснення розгляду цієї справи за правилами загального позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 9, 12, 257, 262, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотань представника позивача та представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження в адміністративній справі №160/33335/24 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський вагонобудівний завод» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасувати рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї можуть бути включені до скарги на судове рішення, ухвалене за результатами розгляду даної справи.

Суддя: О.М. Турова