Справа № 490/7758/24
Суддя: Чулуп О. С.
Дата ухвалення: 2025-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/29/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва в складі

головуючого судді Чулуп О.С.

при секретарі судових засідань Ребрина Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідача в якому просить скасувати постанову № 555 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП від 24 серпня 2024 року, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 24.08.2024 року відносно позивача було складено постанову № 555 згідно якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. Позивач вказує, що згідно вказаної постанови він нібито здійснив правопорушення, яке полягає у тому, що він, проживаючи в Центральному районі м. Миколаєва з 2018 року, в особливий період, в порушення пп. 1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів не звертався до ІНФОРМАЦІЯ_2 для взяття його на військовий облік призовників за задекларованим місцем проживанням та станом на момент складення протоколу не перебуває на військовому обліку взагалі. Позивач вказує, що відповідачем не надано доказів виклику позивача для взяття на облік військовозобов`язаних, а також доказів вжиття органом на який покладено ведення військового обліку військовозобов`язаних, заходів щодо взяття військовозобов`язаного на військовий облік, вина позивача у неперебуванні на військовому обліку з 2018 року та порушення правил військового обліку не доведена. Позивач також вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначений час скоєння правопорушення, протокол не відображає в повному обсязі (день, місяць і рік вчинення) дату, з настанням якої, рахується строк початку вчинення «триваючого» адміністративного правопорушення, а вказується лише рік 2018. Позивач також вказує, що строк накладення адміністративного стягнення давно сплинув. Крім того позивач вказує, що він не був належним чином обізнаний про дату та час розгляду справи.

Представник позивача надав заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача надав відзив в якому просить в задоволенні позову відмовити. Представник відповідача зазначив, що позивач у зв`язку з настанням 17 річного віку зобов`язаний був дотриматись порядку і правил військового обліку як призовник, тобто виконати свій обов`язок щодо постановки на військовий облік, а за такого хибною є думка позивача про те, що він зобов`язаний був з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 лиш за викликом з боку уповноважених осіб останнього. Представник відповідача також зазначив, що окрім протоколу про адміністративне правопорушення доказом вчинення позивачем правопорушення є власноручно написана заява позивача на ім`я т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 15.08.2024 року в якій останній просить взяти його на військовий облік, через те, що ніколи там не перебував, а також у зв`язку з тим, що з 2018 року він проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того представник відповідача вказує, що вчинене позивачем правопорушення є триваючим, а тому строк притягнення позивача до адміністративної відповідальності не сплив. Крім того, представник відповідача вказав, що позивач був обізнаний про дату, час та місце розгляду справи, оскільки власноручно отримав протокол про адміністративне правопорушення про що зробив підпис.

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить, до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом досліджено протокол № 555 від 15 серпня 2024 року складений начальником відділенням військового обліку та бронювання солдатів і сержантів запасу ІНФОРМАЦІЯ_3 майором ОСОБА_2 зі змісту якого вбачається, що 15.08.2024 року близько 16:00 год в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 було виявлено адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 , яке полягає у тому, що останній проживаючи в Центральному районі м. Миколаєва з 2018 року, в особливий період в порушення пп. 1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є невід`ємним додатком до Порядку організації та ведення військового обліку , призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30 грудня 2022 року № 1487 до 15.08.2024 року не звертався до ІНФОРМАЦІЯ_2 для взяття його на військовий облік призовників за задекларованим місцем проживання та станом на момент складення протоколу не перебуває на військовому обліку взагалі, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП. У вказаному протоколі також зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 24.08.2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 кабінет № 7. Протокол містить підпис ОСОБА_1 про отримання останнім його копії.

Судом досліджено постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковника ОСОБА_3 № 555 від 24 серпня 2024 року згідно якого ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Судом досліджено заяву ОСОБА_1 від 15.08.2024 року до т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 майора ОСОБА_4 про надання дозволу на прийняття його на військовий облік, в зв`язку з тим, що він ніколи не перебував на військовому обілку.

Положеннями ч. 1 ст. 210 КУпАП передбачено, що порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 3 ст. 210 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби;виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві;дотримання правил військового обліку.

Відповідно до ч. 3 ст. 14 Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий щороку протягом січня - березня беруться на облік громадяни України чоловічої статі, яким у рік взяття на військовий облік виповнюється 17 років.

Згідно пп. 1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є невід`ємним додатком до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки тощо.

Згідно ч. 1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно ч. 1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи обставини справи та досліджені матеріали, суд приходить до висновку про наявність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Посилання позивача про те, що він зобов`язаний був з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 лише за викликом з боку уповноважених осіб останнього суд до уваги не бере, оскільки ч. 3 ст. 14 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено обов`язок по досягненню 17 років громадян чоловічої статті встати на військовий облік самостійно, без вказівки на виклик територіальним центром комплектування.

Між тим, позивач у своїй заяві від 15.08.2024 року сам не заперечує факт того, що він не перебував на військовому обліку.

Щодо того, що позивач вказує, що строк накладення адміністративного стягнення давно сплинув, то слід зазначити наступне.

Так, верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП, особа яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Так із заяви ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 вбачається, що останній прибув для взяття на військовий облік 15.08.2024 у 23-річному віці, хоча мав прибути для цього в рік виповнення 17 років, тобто після 06 березня 2018 року. До моменту прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 , для взяття на військовий облік позивач ніколи не звертався. З огляду на вищезазначене ОСОБА_1 до моменту звернення до ІНФОРМАЦІЯ_2 і виявлення правопорушення, не перебував на військовому обліку взагалі та 15.08.2024 звернувшись до ІНФОРМАЦІЯ_2 для взяття на військовий облік припинив триваюче правопорушення під час дії нової редакції ст. 210 КУпАП.

Згідно ч. 7 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Судом встановлено, що правопорушення вчинене позивачем виявлено 15.08.2024 року, в той час як постанова складена 24 серпня 2024 року, тобто строк притягнення до адміністративної відповідальності не сплив.

Крім того, суд не бери до уваги доводи позивача про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначений час скоєння правопорушення, протокол не відображає в повному обсязі (день, місяць і рік вчинення) дату, з настанням якої, рахується строк початку вчинення «триваючого» адміністративного правопорушення, оскільки протокол містить дані про те, що правопорушення є триваючим, має свій початок з 2018 року, тобто коли позивач мав стати на військовий облік та завершилось 15.08.2024 року в день прибуття позивача до Центрального РТЦК.

Не заслуговують на увагу також доводи позивача, що він не був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, оскільки в протоколі підписаному позивачем 15.08.2024 року міститься відмітка про дату, час та місце розгляду справи.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про дотримання відповідачем вимог КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними і необґрунтованими, в їх задоволенні необхідно відмовити.

У відповідності до положень ст. 139 КАС України, оскільки в задоволенні позову відмовленосудові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 18, 19, 241-246, 286 КАС України, суд -

вирішив:

Постанову № 555 від 24.08.2024 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковника ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП, - залишити без змін, позовну заяву ОСОБА_1 про скасування постанови № 555 від 24.08.2024 року - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.272 КАС України.

Рішення може бути оскаржено до Пятого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя