Справа № 752/22969/21
Суддя: Мазур Ю. Ю.
Дата ухвалення: 2025-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

провадження №: 2-а/752/5/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2025 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Мазур Ю.Ю., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного інспектора з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Сидорчука Олександра Дмитровича, Головного інспектора з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Сиволапова Артема Вадимовича, Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання дії суб`єкта владних повноважень незаконними та скасування постанови про накладення стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до Головного інспектора з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Сидорчука Олександра Дмитровича, Головного інспектора з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Сиволапова Артема Вадимовича, Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання дії суб`єкта владних повноважень незаконними та скасування постанови про накладення стягнення.

Свої вимоги мотивує тим, що 21.08.2021 головним інспектором з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури Сидорчуком О.Д. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки серії 1КІ № , якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу, за порушення пункту 15.10. б) ПДР, який забороняє транспортним засобам стоянку на тротуарі. Позивач з даною постановою не погоджується, оскільки дія пункту 15.10.б) не поширюється на легкові автомобілі. Крім того, зазначає, що його автомобіль стояв на тротуарі у повній відповідності до пункту правил 15.10., залишаючи для пішоходів 2,6 м.

З урахуванням вказаних обставин, позивач вважає дії відповідача незаконними, а оскаржувану постанову такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 22.09.2021 у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

На підставі ч. 9 ст. 205 КАС України, суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Відзив на адміністративний позов в порядку ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) відповідачем було подано.

У поданому відзиві представник відповідача зазначила, що на позивача накладено адміністративне стягнення відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, за порушення пункту 15.10.б) Правил дорожнього руху, а саме залишення транспортного засобу на стоянці на тротуарі (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками). Зі змісту матеріалів фотофіксації вбачається, що транспортний засіб FORD FUSION, номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований за позивачем, залишено для стоянки на тротуарі у місці, де немає місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками. Зазначає, що відповідно до пункту 15.10. б) стоянка транспортних засобів на тротуарах заборонена. Як вбачається з матеріалів фотофіксації транспортний засіб позивача розташовано на тротуарі, а не на краю тротуару, чим і було порушено вимоги пункту 15.10.б) ПДР. На підставі викладеного просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

У січні 2022 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначив, що його автомобіль стояв на тротуарі у повній відповідності до пункту 15.10. правил, який дозволяє легковим автомобілям стояти на краю тротуару, якщо для проходу пішоходів залишається щонайменше 2 метри.

Суд, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті на предмет їх належності, допустимості, достовірності у їх сукупності, вважає необхідним відмовити в задоволенні позову , виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 07.09.2021 о 16 год. 43 хв. за адресою: м. Київ, вул. Госпітальна, 2, відносно позивача інспектором інспектором з паркування відділу інспекції з паркування Голосіївського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради Сиволаповим Артемом Вадимовичем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки, серія 1ІК № від 07.09.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 340,00 грн. В зазначеній постанові вказано, що транспортний засіб поставлено на стоянку на тротуарі, де немає місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками і порушив п. 15.10 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Так, відповідно до частини другої статті 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Законом України від 14 липня 2015 року № 596-УІІ «Про внесення змін де деякий законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» статтю 258 КУпАП було доповнено новою частиною, якою розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення.

Згідно з статтею 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-22 цього Кодексу.

Відповідно до абзацу 5 статті 279-1 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Частиною 3 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема за порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів.

Частина 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 8.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету

Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі ПДР) передбачено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальникам.

Пунктом 33.5.43 ПДР передбачено дорожній знак 5.43 «Зона стоянки», який позначає початок зони, де дозволено стоянку на проїзній частині або вздовж проїзної частини за умов, що зазначаються на знаку або додаткових табличках під ним.

Відповідно до пункту 11.13. ПДР забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1-26.3 цих Правил.

Відповідно до пункту 15.10 б) стоянка транспортних засобів на тротуарах заборонена.

Згідно з пунктом 15.10 в) стоянка транспортних засобів забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Однак, оскільки відповідно до пункту 11.13 ПДР забороняється рух транспортних по тротуарах і пішохідних доріжках, транспортний засіб дозволяється залишати на стоянку на тротуарі лише способом часткового заїзду.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач надав фото з місця зупинки транспортного засобу позивача, з яких видно, що автомобіль позивача був припаркований повністю на тротуарі, а не на краю тротуару.

Суд з наданих відповідачем фото встановив, що у діях, які кваліфіковані відповідачем за ч. 1 ст. 122 КУпАП є склад правопорушення.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Таким чином, матеріалами справи про адміністративне правопорушення доведено те, що позивач допустив порушення Правил дорожнього руху України, а саме п. 15.10 б).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного інспектора з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Сидорчука Олександра Дмитровича, Головного інспектора з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Сиволапова Артема Вадимовича, Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання дії суб`єкта владних повноважень незаконними та скасування постанови про накладення стягнення.

Керуючись ст.ст. 241-244, 246 КАС України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного інспектора з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Сидорчука Олександра Дмитровича, Головного інспектора з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Сиволапова Артема Вадимовича, Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання дії суб`єкта владних повноважень незаконними та скасування постанови про накладення стягнення- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ю.Ю. Мазур