Справа № 684/4/25
Суддя: Гринчук С. М.
Дата ухвалення: 2025-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СТАРОСИНЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 684/4/25
Провадження № 2-а/684/3/2025
РІШЕННЯ

іменем України

28 січня 2025 року с-ще Стара Синява

Старосинявський районний суд Хмельницької області в складі:

судді Гринчук С.М.,

за участі секретаря судового засідання Олійник Л.М.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження в залі суду в с-щі Стара Синява адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною позовною заявою.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 №14878 від 17 грудня 2024 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 гривень. Згідно з постановою ОСОБА_1 порушив вимоги абзацу 1 частини першої статті 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», пункт 2 частини першої додатку 2 «Правил військового обліку призовників, військовозобовязаних та резервістів» визначених Постановою КМУ №1487 від 30 грудня 2022 року «Про затвердження порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобовязаних та резервістів», не прибув на 11 годину 00 хвилин до ІНФОРМАЦІЯ_3 по повістці, направленій Укрпоштою, відправлення №665, яку не отримав з 05 листопада 2024 року по 16 листопада 2024 року, що підтверджується повісткою, відомостями трекінгу поштового відправлення, причини неявки не повідомив. Скоїв адміністративне правопорушення під час дії особливого періоду.

Також зазначає, що повістку про виклик до ТЦК та СП не отримав, оскільки був відсутній за місцем реєстрації, знаходився на навчанні у місті Київ, тобто умислу на неявку за повісткою не мав. Окрім того ОСОБА_1 вказує, що 10 грудня 2024 року керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, які повідомили про те, що він перебуває в розшуку ТЦК. 10 грудня 2024 року одразу після зупинки поліцією, ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де йому надали перелік документів необхідних для оформлення відстрочки, оскільки він здійснює постійний догляд за матір`ю, яка є особою з інвалідністю другої групи та потребує постійного стороннього догляду. Акцентує увагу суду, що з його участю ніяких протоколів про адміністративне правопорушення не складалось та копії протоколу не вручались. Однак 27 грудня 2024 року позивач отримав поштою копію оскаржуваної постанови від 17 грудня 2024 року. Зі змісту якої вбачається, що вона була винесена в результаті розгляду протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 210-1 КУпАП №10/124 від 17 грудня 2024 року. Тобто складання протоколу та розгляд справи відбулись в один день без його повідомлення про час та місце розгляду справи, у зв`язку з чим він не мав змоги висловити свої заперечення та доводи, надати пояснення та докази, звернутися за правничою допомогою. Вказане, на переконання позивача, нівелює процесуальні права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та вказує на порушення процедури розгляду справи про притягнення його до відповідальності, свідчить про протиправність оскаржуваної постанови та є самостійною підставою для її скасування.

Враховуючи наведене, позивач просить скасувати постанову №14878 від 17 грудня 2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Позивач - ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, в попередньо поданій до суду заяві просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просив задовольнити.

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_4 в судове засідання представника не направив про дату та місце розгляду справи повідомлені.

09 січня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з (повідомленням) викликом сторін (арк.спр.19).

16 січня 2025 року розгляд справ відкладено на іншу дату, у зв`язку з ненадходженням витребуваних документів.

Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися.

З`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, зважаючи на таке.

Суд установив, що згідно з постановою від 17 грудня 2024 року №14878 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 гривень .

Як вбачається зі змісту вказаної постанови, ОСОБА_1 порушив вимоги абзацу 1 частини першої статті 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», пункт 2 частини першої додатку 2 «Правил військового обліку призовників, військовозобовязаних та резервістів», затверджених Постановою КМУ від 30 грудня 2022 року№1487 «Про затвердження порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобовязаних та резервістів», не прибув на 11 годину 00 хвилин до ІНФОРМАЦІЯ_3 по повістці направленій Укрпоштою, відправлення №665, яку не отримав з 05 листопада 2024 року по 16 листопада 2024 року, що підтверджується повісткою, відомостями трекінгу поштового відправлення, причини неявки не повідомив. Скоїв адміністративне правопорушення під час дії особливого періоду (арк.спр.15).

Копію постанови за справою про адміністративне правопорушення направлено позивачу, що підтверджено листом ІНФОРМАЦІЯ_3 від 25 грудня 2024 року за №10/3115 (арк.спр.14).

Оператором відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 старшим солдатом ОСОБА_3 12 грудня 2024 року було складено Протокол №124 про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП. Згідно з протоколом, доставлений працівниками поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 перебував у розшуку у зв`язку з тим, що не прибув 17 листопада 2024 року на 11 годину 00 хвилин до ІНФОРМАЦІЯ_3 по повістці направленій Укрпоштою відправлення №665, яку не отримав з 05 листопада 2024 року по 16 листопада 2024 року, причин неявки не повідомив, чим порушив вимоги абзацу 1 частини 1 статті 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», пункт 2 частини 1 додатку 2 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», визначених постановою КМУ від 30 грудня 2022 року №1487 «Про затвердження порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (арк. спр.33 - 35).

Згідно з квитанцією Укрпошти від 26 грудня 2024 року, ОСОБА_1 надіслано рекомендований лист (арк.спр. 39).

Відомостями трекінгу поштового відправлення №665 встановлено стан вказаного відправлення з 08 листопада 2024 року (прийнято поштове відправлення в м. Київ), 15 листопада 2024 року мала місце невдала спроба вручення кореспонденції працівником поштового зв`язку і цього ж дня така кореспонденція повернута відправнику у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою (арк.спр.12).

Згідно з відомостями рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 , таке містить відмітку «адресат відсутній за вказаною адресою» (арк.спр.36).

ОСОБА_1 з 2023 року навчається в Київському національному університеті будівництва і архітектури (КНУБА) на магістратурі денного відділення, строк закінчення закладу освіти січень 2025 року, що підтверджується довідкою ректора від 21 вересня 2023 року №3737 (арк.спр.13).

Згідно з Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 31 серпня 1990 року, матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_4 (арк.спр.8).

На підтвердження стану здоров`я та інвалідності матері позивач надав довідку КНП «Старосинявська багатопрофільна лікарня» Лікарсько консультативної комісії «ЛКК» №153 від 05 червня 2024 року (арк.спр.9), Консультативне заключення КНП «Київський міський клінічний онкологічний центр» (арк.спр.10), довідку до акта огляду медико-соціальною комісією Старокостянтинівської Міжрайонної Медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААГ №942190 (арк.спр.11), які досліджені судом. Окрім того, позивач надав виписку про госпіталізацію матері ОСОБА_4 з 05 до 07 листопада 2024 року, замовлення її аналізів 11 листопада 2024 року та отримані лабораторні дослідження матері від 17, 14, 19 листопада 2024 року, вказавши, що такі надані на підтвердження його відсутності у період, коли йому надіслали повістку.

Вказані медичні документи суд не бере до уваги, оскільки вони стосуються стану здоров`я та місця знаходження ОСОБА_4 та не підтверджують місця перебування позивача.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частина перша статті 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Відповідно до частини третьої статті 210-1 КУпАП, вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини другої статті 17 Закону України «Про оборону України» громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Згідно з абзацом 1 частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Відповідно до підпункту 2 пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 (далі за текстом Порядок №560), а також відповідно до Додатку 11 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487 (далі за текстом Порядок №1487), у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку, належним підтвердженням оповіщення про виклик до Р(М)ТЦК та СП є: 1) день отримання поштового відправлення; 2) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення; 3) день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживанняи.

Отже, за приписами чинного законодавства, повістка про явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 вважається врученою ОСОБА_1 ..

В той же час ОСОБА_1 за отриманою повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився, про що було складено відповідний протокол.

Відповідно до статті 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до статті 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Відповідно до статті 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Згідно з статтею 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Статтею 279 КУпАП передбачено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

На обов`язок доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24 квітня 2019 року (справа №537/4012/16-а), від 08 листопада 2018 року (справа №201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа №743/1128/17), від 15 листопада 2018 року (справа №524/7184/16-а).

Відповідач надав жодних доказів на спростування доводів позивача.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (пункт 4.1).

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Аналіз наведених вище правових положень дає можливість дійти висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення, в тому числі і за частиною третьою статті 210-1 КУпАП передбачає, що про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. В процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право користуватися правами, передбаченими статтею 268 КУпАП.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Відповідно до статті 235 КУпАП, визначено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 №14878 від 17 грудня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП.

З огляду на наявність обставин у справі, є встановленим, та підтвердженим позивачем, що розгляд призначеної на 17 грудня 2024 року справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 3 статті 210-1 КУпАП фактично відбувся без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з порушенням прав, визначених статтею 268 КУпАП. Доказів своєчасного повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП суду не надано. Процедурні порушення, зокрема, такі як розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка не повідомлялася про розгляд справи, є безумовною підставою для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та статтею 268 КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, скористатися професійною правничою допомогою.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із вимогами частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Суд, перевіривши оскаржуване рішення на відповідність критеріям, наведеним у частині другій статті 2 КАС України дійшов висновку, що прийнято таке не у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а позивач наділений правом на проведення щодо нього розгляду адміністративного матеріалу належним чином.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має, серед іншого, право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

Таким чином, суд дійшов висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення №14878 від 17 грудня 2024 року підлягає скасуванню із направленням справи на новий розгляд для виконання відповідачем вимог КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Суд не має підстав для задоволення позовних вимог про закриття справи у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд відмовляє у цій частині позовних вимог.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при поданні позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Оскільки позов задоволено частково, то з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань необхідно стягнути 302 гривні 80 копійок.

Керуючись статтями 2, 5, 6, 9, 14, 72-77, 205, 211, 241-246, 255, 268-272, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Частково задовольнити позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №14878 від 17 грудня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП направити на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В решті вимог позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 302 гривні 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено28 січня 2025 року.

Суддя С.М. Гринчук