Справа № 420/24099/24
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2025-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю ЕНЕРЖИ ТРЕЙД до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

Позивач звернувся з позовною заявою до Одеської митниці, в якій просить визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці (відокремленого підрозділу Державної митної служби України) про коригування митної вартості товарів №UА500080/2024/000084/2 від 19 липня 2024 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500080/2024/000278.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що відповідно до укладеного ТОВ «ЕНЕРЖИ ТРЕЙД» зовнішньоекономічного контракту №13/2024 від 11.01.2024 р. з продавцем «Uniross Energy (UK) Ltd» (Англія) на митну територію України надійшов, придбаний ТОВ «ЕНЕРЖИ ТРЕЙД» товар елементи живлення, зарядні пристрої, ліхтарі. Для здійснення митного оформлення товару до Одеської митниці подана митна декларація. Від відповідача надійшло повідомлення про витребування додаткових документів на підтвердження складових митної вартості. У відповідь Декларантом надіслано лист разом з яким було надано додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості та викладено аргументи щодо безпідставності зауважень та вимоги надати додаткові документи. Відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, які є протиправними, оскільки надали всі необхідні документи для розмитнення товару за ціною вказаною у декларації. Просять задовольнити позовні вимоги.

Відповідачем наданий відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнали та зазначили, що під час здійснення митного оформлення за митною декларацією №24UA82U5 від 19.07.2024 року було опрацьовано інформацію, що міститься у поданих до митного оформлення документах та встановлено, що в них містяться розбіжності, вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у Рішенні про коригування митної вартості товарів. На вимогу митного органу позивачем не подані усі документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МКУ, поданими розбіжності не спростовано, а тому були застосовані другорядні методи визначення митної вартості. Просять відмовити у задоволенні позовних вимог.

ТОВ «ЕНЕРЖИ ТРЕЙД» подана відповідь на відзив у якій позивач підтримав свою позицію викладену у позовній заяві стосовно протиправності прийнятих рішень

Відповідачем подані до суду заперечення в яких наголошують на тому, що позивачем не надано документів щодо підтвердження витрат на транспортування та страхування. Підтримали свою позицію викладену у відзиві на позовну заяву.

Одеська митниця подала клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, яке не підлягає задоволенню, оскільки відповідачем не наведено належних обґрунтувань для розгляду справи у судовому засіданні. При цьому суд зазначає, що митна декларація разом з документами подана позивачем в електронному вигляді. Всі подальші дії митного органу, переписка та обмін інформацією з декларантом відбуваються через електронні носії інформації. Оскаржувані рішення прийняті митним органом без участі позивача, як і передбачено МК України. Сторони надали суду всі наявні у них докази та виклали свої правові позиції у письмових заявах по суті справи, що є достатнім для прийняття рішення у письмову провадженні.

Судом встановлені такі обставини по справі.

11.01.2024 р. між позивачем - ТОВ «ЕНЕРЖИ ТРЕЙД» та продавцем «Uniross Energy (UK) Ltd» укладено зовнішньоекономічний контракт №13/2024 на поставку товару, по цінам та в кількості, вказаним у пунктах 2.1. та 3.1. Поставка товару здійснюється на умовах: у випадку морської поставки: FOB Порти Китаю та Hong Kong, у випадку наземної доставки: FCA -відповідно з Правилами Інкотермс 2020. (п.п. 6.2. Контракту). Вартість упаковки та маркування входить у ціну товару (п.п. 5.1. Контракту). Умови оплати зазначаються Продавцем у рахунку на кожну партію Товару (п.п. 7.2. Контракту).

Згідно до інвойсу № INV-20156 від 17.05.2024 р., який є невід`ємною частиною даного контракту №13/2024 від 11.01.2024 р., Позивачу було поставлено товар за переліком, на загальну суму 106 640,43 доларів США.

З метою митного оформлення зазначених придбаних товарів та випуску їх у вільний обіг, Позивачем 19.07.2024 року через декларанта подано електронну митну декларацію №24UA82U5, разом із відповідними супровідними документами, а саме:

- Пакувальний лист (Packing list) PL-20156 від 17.05.2024 р.;

- Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) INV-20156 від 17.05.2024 р.;

- Домашній коносамент (House bill of lading) 181AH24C0110356S1 від 15.05.2024 р.;

- Автотранспортна накладна (Road consignment note) 860 від 16.07.2024 р.;

- Декларація про походження товару (Declaration of origin) INV-20156 від 17.05.2024 р.;

- Супровідний документ T1 (Dispatch note model T1) 24PL321030NS6U3KD4 від 16.07.2024р.;

- Платіжний документ, що підтверджує вартість товару №120 від 29.01.2024 р.;

- Платіжний документ, що підтверджує вартість товару №129 від 17.06.2024 р;

- Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №77 від 27.06.2024 р.;

- Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №92 від 17.07.2024 р.;

- Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів 13/2024 від 11.01.2024р.;

- Договір про надання послуг митного брокера 19/08/2023 від 19.08.2023 р.;

- Договір (контракт) про перевезення 14/08-23 від 14.08.2023 р.;

- Інші некласифіковані документи - разовий дозвіл на в`їзд № ПР-070142 від 19.07.2024р.

Під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) №24UA82U5 від 19.07.2024 було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500080/2024/000084/2 від 19.07.2024, а саме:

1. Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ подаються транспортні документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24.05.2012 № 599 до зазначених документів можуть належати: рахунок від виконавця договору про надання транспортно експедиційних послуг; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг; калькуляція транспортних витрат, що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України. Проте, в рахунках за організацію транспортування відсутня інформація про географічний пункт передачі товару у Польщі - Gdynia.

Отже, відсутня інформація про маршрут та витрати на перевезення на певну відстань по території Польщі від порту Gdansk, як зазначено в коносаменті, до пункту Gdynia, який зазначено у CMR як місце завантаження на наземний транспорт.

2) У випадку якщо покупець бажає, то він може самостійно вжити заходів до забезпечення страхування вантажу. Документи про наявність або відсутність витрат на страхування товарів покупцем до кордону України не надано. Зазначені вище розбіжності унеможливлюють перевірку достовірності інформації про витрати на організацію транспортно-експедиційного обслуговування до митного кордону України. Таким чином виникли достатні підстави вважати, що в наданих документах зазначені помилкові або недостовірні відомості щодо складових митної вартості, які мають вплив на правильність визначення митної вартості та потребують уточнення.

Відповідачем було зобов`язано декларанта протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, а саме: 1) документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 2) якщо здійснювалося страхування, - документи, що містять відомості про вартість страхування; 3) каталоги, специфікації, прайс-листи продавця; 4) копію митної декларації країни відправлення; 5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Листом № б/н від 19.07.2024 р., декларант звернувся до митного органу з проханням про продовження оформлення митної декларації № 24UA82U5 та повідомив, що всі наявні документи відповідно до ст.53 МК на підтвердження митної вартості товарів були надані разом з митною декларацією.

За результатами розгляду поданих документів, митний орган відмовив Позивачу в митному оформленні (випуску) товарів за заявленою декларантом митною вартістю, у зв`язку з чим оформив картку відмови у митному оформленні випуску №UA500080/2024/000278 з причин винесення згідно до 55 МКУ Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500080/2024/000084/2 від 19.07.2024 р., які є предметом оскарження у цій справі.

Вирішуючи питання про правомірність прийнятого відповідачем рішення про коригування митної вартості товару, суд враховує такі приписи діючого законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 318 МК України, митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статтею 49 МК України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами 4 та 5 ст. 58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Частиною 1 ст. 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 МК України декларант який заявляє митну вартість товару зобов`язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Стаття 57 МК України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю.

До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.

Згідно з ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Частиною 2 встановлений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: (далі їх перелік).

Також згідно з частиною 6 вищевказаної статті, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Таким чином, витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

У цій справі при декларуванні товару позивач визначив його митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, інвойсу та інших документів постачальника, враховуючи витрати на перевезення.

Висновки суду щодо прийнятого рішення відповідачем є наступними.

Щодо підтвердження витрат на транспортування, а саме відсутності інформації про маршрут та витрати на перевезення на певну відстань по території Польщі від порту Gdansk, як зазначено в коносаменті, до пункту Gdynia, який зазначено у CMR, як місце завантаження на наземний транспорт, позивач зазначив, що переміщення товару по території Польщі від порту Gdansk до пункту Gdynia це переміщення товару в межах портової зони, яке відображено в рахунку № 92 від 17.07.2024 року, наданому Позивачем митному органу, як витрати на обробку та транспортування товару. Вказані дії були здійснені Експедитором, відповідно до умов Договору транспортного експедирування №14/08-23, укладеному Позивачем із ТОВ «Мультимодал Контейнер Сервіс», а саме відповідно до умов пункту 2.2.1., яким на Експедитора покладено організацію перевезення вантажів Клієнта різними видами транспорту по території України і за її межами відповідно до заявки Клієнта, та відповідно до умов пункту 2.2.3, яким передбачено здійснення Експедитором приймання, накопичення, сортування, складуванням, навантаженням, розвантаженням, зберіганням, перевезенням вантажів. Окрім вищевикладеного, підтвердженням включення переміщення товару по території Польщі від порту Gdansk до пункту Gdynia є зміст пункту 5 рахунку № 92 від 17.07.2024 року: «Транспортні послуги по міжнародному автоперевезенню за маршрутом Гданськ (Польща) - п/п Краковець (кордон з митною територією України), конт. MSMU2146602». Тобто, витрати на перевезення товару по території Польщі від порту Gdansk до пункту Gdynia, були включені у митну вартість товару, відповідно до вищевказаного рахунку.

Судом перевірені вищезазначені обставини і вони знайшли своє підтвердження, оскільки митному органу разом з митною декларацією було подано рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 77 від 27.06.2024р., № 92 від 17.07.2024 р., Договір (контракт) про перевезення 14/08-23 від 14.08.2023 р..

Таким чином. у відповідача була наявна інформація, щодо вартості транспортування від порту Гданськ (Польща) до митної території України (п/п Краковець), та відповідно про включення такої складової для розрахунку митної вартості.

Щодо ненадання декларантом документів про наявність або відсутність витрат на страхування товарів покупцем до кордону України, позивач зазначив, що в контракті від 11.01.2024 № 13/2024 та інвойсі від 17.05.2024 № INV-20156 не зазначено, що до обов`язків сторін належить здійснення страхування вантажу. Поставка товару здійснюється на умовах: у випадку морської поставки: FOB Порти Китаю та Hong Kong, у випадку наземної доставки: FCA - відповідно з Правилами Інкотермс 2020. (п.п. 6.2. Контракту).

В підпункті А.3 "Договори перевезення та страхування" пункту А "Обов`язки продавця" умов поставки FOB Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс 2010) зазначено: б) Договір страхування. У продавця немає зобов`язань перед покупцем по укладенню договору страхування. Однак продавець зобов`язаний надати покупцю на його прохання, ризик та за його рахунок (за наявності витрат) інформацію, необхідну покупцю для отримання страхування". В підпункті Б.3 "Договори перевезення та страхування" пункту Б "Обов`язки покупця" умов поставки FOB Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс 2010) зазначено: "б) Договір страхування. У покупця немає обов`язку перед продавцем по укладенню договору страхування".

Суд погоджується з наведеними обґрунтуваннями позивача і зазначає, що аналіз змісту вищенаведених норм Інкотермс-2010 свідчить про те, що обов`язок щодо страхування вантажу, який поставляється на умовах FOB (Інкотермс 2010) відсутній, як у продавця, так і у покупця.

Таким чином, у відповідності до положень пункту 8 частини 2 статті 53, пункту 7 частини 10 статті 58 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI декларант повинен надати страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, лише якщо таке страхування здійснювалося; а оскільки страхування вантажу не здійснювалось, тому безпідставним є твердження митниці про ненадання декларантом відомостей про відсутність чи наявність факту страхування товару та про неможливість перевірки правильності визначення митної вартості товарів через відсутність документів про страхування товарів.

Суд зазначає, що митним органом не наведено обґрунтувань щодо обов`язковості страхування товару за зазначеними умовами поставки, а лише констатується факт ненадання документів про страхування.

В цілому, митний орган не навів будь-яких інших переконливих аргументів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного Позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору та обставин, які б суттєво впливали на рівень задекларованої митної вартості товару.

Вивчивши позиції сторін викладені у їх заявах по суті, дослідивши письмові докази надані сторонами та враховуючи приписи діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки позивачем доведені ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

В той же час, відповідач не надав суду належні та допустимі докази, не навів правові обґрунтування правомірності прийнятого рішення, яке на думку суду не відповідає вимогам зазначеним у ч. 2 ст. 2 КАС України.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач зазначає про те, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу, з чим суд погоджується, оскільки це вимога закону. Але, на думку суду, такий обов`язок виникає тільки за умови неможливості визначення ціни товару на підставі поданих позивачем до митного органу документів. Оскільки суд приходить до висновку, що позивач разом з митною декларацією було подано достатньо документів які в повній мірі відображають ціну товару, то такий обов`язок позивач виконав ще до звернення до суду.

Судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню на користь позивача.

Керуючись ст. 242- 246 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ТОВ «ЕНЕРЖИ ТРЕЙД» задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України () № UA500080/2024/000084/2 від 19 липня року про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500080/2024/000278.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці () на користь ТОВ «ЕНЕРЖИ ТРЕЙД» (, 65101, м. Одеса, вул. Космонавта Комарова, 10, офіс 304) судовий збір у сумі 6 056,00грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Попов В.Ф.