Справа № 300/6140/24
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2025-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" січня 2025 р. справа № 300/6140/24
Івано-Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Главача І.А.,
при секретарі Кузенко Н.І.,
за участю представника позивача Кропивницької У.М.,
представника відповідача Бабій Т.С., Голинської Д.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом фізичної особи ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.04.2024 №009041/0706,
фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (надалі, також позивач, ФОП ОСОБА_1 ), в інтересах якої діє адвокат Кропивницька Уляна Миколаївна, звернулася в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (надалі, також відповідач), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 11.04.2024 №009041/0706 про застосування відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 220455,00 грн.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.08.2024 у справі №300/6140/24 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с.52-53).
27.08.2024 представник позивача через підсистему "Електронний суд" подала суду клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (а.с.57-60).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.08.2024 клопотання представника позивача Кропивницької Уляни Миколаївни про проведення судового засідання у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено та надано представнику позивача Кропивницькій Уляні Миколаївні можливість брати участь у судових засіданнях з розгляду адміністративної справи №300/6140/24 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, за посиланням на офіційному веб-порталі судової влади України vkz.court.gov.ua та з використанням власних технічних засобів (а.с.61-63).
30.08.2024 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від Головного управління ДПС в Івано-Франківській області із викладеними запереченнями проти позову (а.с.65-115). Представник вказує про правомірність проведеної фактичної перевірки у позивача. Так, для встановлення правомірності чи протиправності проведення спірної перевірки визначальними є обставини щодо пред`явлення, направлення або надіслання платнику податків (його посадовим чи службовим особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) направлення, копії наказу та службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки. Воднораз, ДПС України отримано звернення про ймовірне порушення законодавства, де здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 . В даному випадку, як вказує представник відповідача, положень законодавства в частині процедури проведення перевірки, які вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами перевірки, відповідачем не допущено. Так, при проведенні фактичної перевірки встановлено порушення вимог пунктів 1 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1195 №265/95-ВР (надалі, також Закон №265/95-ВР). Як встановлено, під час проведення перевірки суб`єкт господарювання не забезпечив проведення розрахункових операцій через ПРРО, за продані товари, розрахунок за які здійснено в безготівковій формі із застосуванням електронних платіжних засобів, а саме платіжних (банківських) карток та банківського терміналу. Загальна сума розрахункових операцій, що були здійсненні з використанням електронних платіжних засобів та не проведені через ПРРО становить 220455,00 грн, чим порушено п. 1 ст. 3 Закону №265/95-ВР. Згідно з пунктом 2.2 розділу І Порядку №1057 СЗЗД РРО забезпечує збір та внесення даних РРО у бази даних СОД РРО у такому вигляді, в якому дані сформовані в РРО, перевірку цілісності і незмінності даних та ідентифікацію РРО засобами НСМЕП. Отже, система зберігання і збору даних РРО забезпечує збір та внесення даних РРО у бази даних системи обліку даних РРО у такому вигляді, в якому дані сформовані в РРО, перевірку цілісності і незмінності даних та ідентифікацію РРО засобами національної системи масових електронних платежів. На підставі встановлених та задокументованих порушень в акті перевірки від 27.07.2024 відповідачем застосовано до суб`єкта господарювання штрафні (фінансові) санкції в розмірі 221475,00 грн та винесено податкові повідомлення-рішення від 11.04.2024 за №009043/0706 на суму 1020,00 грн та за №009041/0706 на суму 220455,00 грн. Надалі, ДПС України за наслідками розгляду скарги ФОП ОСОБА_1 від 06.05.2024 прийнято рішення від 05.07.2024, яким податкове повідомлення-рішення №009041/0706 залишено без змін. Таким чином, враховуючи наведене, ГУ ДПС в Івано-Франківській області просить суд відмовити у задоволенні позову повністю, оскільки, на думку відповідача, позивачем жодним чином не спростовано протиправність винесеного податкового повідомлення-рішення
У судове засідання по адміністративній справі №300/6140/24 за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.04.2024 №009041/0706, призначене на 02.09.2024 о 10:30 год., сторони не з`явилися. Так, від представника позивача Кропивницької Уляни Миколаївни та від Головного управління ДПС в Івано-Франківській області надійшли клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи. Про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлені належним чином. Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України, фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалася, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання від 02.09.2024 (а.с.124).
13.09.2024 представник позивача скерувала через систему "Електронний суд" відповідь на відзив, в якій заперечила щодо наведених доводів відповідача у відзиві на позов (а.с.127-129). Твердження ГУ ДПС в Івано-Франківської області щодо законності проведеної фактичної перевірки, на переконання представника, є безпідставними, оскільки рішення про проведення документальної планової, позапланової та фактичної перевірки відповідним керівником органу ДПС приймається із зазначенням підстав для проведення перевірки, дати її початку та тривалості. Таке рішення формується наказом. Під час вирішення питання щодо правомірності призначення і проведення перевірки, зокрема фактичної, необхідно надавати оцінку достатності змісту наказу в контексті чіткого визначення у ньому правової (юридичної) підстави проведення такої перевірки та існування відповідної фактичної підстави, яка є передумовою для її проведення. Наведені в наказі формулювання підстав перевірки не дають цілковите розуміння, що саме стало підставою для перевірки, наявність чиєї та якої інформації про нібито можливі порушення платником податків законодавства, слугувало її призначенню. Щодо фіскалізації контрольної розрахункової операції на суму 349,00 грн та видачі чеків, як уже зазначалось представником, фіскальний чек, у зв`язку з здійсненням контрольної закупки, та фіскальний чек про повернення товару, були надані представникам ГУ ДПС у Полтавській області в приміщенні магазину 21 лютого 2024 року. Вказані фіскальні чеки, які відповідають формі та змісту розрахункових документів, затверджених Положенням №13, підтверджують факт фіскалізації продажу прозорого чохла Space для Iphone 13 Pro Max по ціні 349,00 грн, і пізніше його повернення. Крім цього, про факт фіскалізації цього продажу свідчить й відображення цих відомостей у формі ведення обліку товарних запасів, яка також була неодноразово надана інспекторам ДПС і міститься у матеріалах справи. Стосовно фіскалізації інших продажів на загальну суму 146804,00 грн, то незрозуміло, чому податковий орган продовжує стверджувати про нібито вчинення позивачем порушень у цій частині, тоді як платником були надані всі належні та допустимі докази на підтвердження фіскалізації продажів, про які вказується органом ДПС. Крім цього, всі розрахункові операції на загальну суму 146804,00 грн (147153,00 - 349,00 (сума контрольної закупки)) були фіскалізовані в день продажу 21.02.2024, що підтверджується відповідними чеками, які відповідають формі та змісту розрахункового документа, й зафіксовано у формі ведення обліку товарних запасів. Більше того, вказані продажі не є контрольними закупками, покупці, які придбали відповідні товари, будь-яких зауважень до позивача як продавця не висловлювали, придбані товари не повертали.
14.10.2024 канцелярією суду зареєстровано заяву про виклик свідка представника позивача, а саме інспекторів, які проводили фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 (а.с.139,140).
В судовому засіданні 23.10.2024 суд ухвалив відкласти розгляд справи, у зв`язку з поданим представником відповідача клопотання про неможливість забезпечити участь уповноваженого представника, який здійснює участь у розгляді справи у Восьмому апеляційному адміністративному суді (а.с.141-142,146-149).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.11.2024 клопотання представника позивача фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про проведення судового засідання в режимі відеоконфкркнції повернуто заявнику без розгляду (а.с.152-156,157-158).
У судовому засіданні 13.11.2024 оголошено перерву, у зв`язку з наданням додаткового часу для надання відповідачу підготувати додаткові пояснення у справі (а.с.162-167).
Представник позивача також скористалась правом та направила 04.12.2024 додаткові пояснення (а.с.181-191), в яких, остання зауважила, що 21.02.2024 у Полтавській області впродовж доби було чотири рази оповіщено про ракетну небезпеку та оголошено повітряну тривогу. Зокрема, в такі періоди: 1) з 10 год 10 хв до 10 год 23 хв; 2) з 12 год 12 хв до 13 год 20 хв; 3) з 16 год 53 хв до 17 год 09 хв; 4) з 20 год 55 хв до 22 год 50 хв, що підтверджується відкритими джерелами даних. Так, після другого оповіщення (з 12 год 12 хв до 13 год 20 хв) у роботі мережі INTERNET в магазині в період з 13 год 30 хв до 15 год 10 хв спостерігались збої в роботі, зокрема низька швидкість інтернет-з`єднання. У зв`язку із чим фіскальний чек № ZRJvUseJ8O4 від 21.02.2024 був виданий працівникам ДПС лише у 14 год. 55 хв 21.02.2024. Крім того, всі первинні документи, що підтверджують факт реальності господарських операцій були наданні працівникам ГУ ДПС в Полтавській області до початку та під час проведення перевірки в приміщенні магазину, а також додатково з письмовими поясненнями надіслані на адресу ГУ ДПС в Полтавській області. Додатково, такі направлялись на адресу відповідача в порядку адміністративного оскарження.
В судовому засіданні 04.12.2024 суд на місці ухвалив залишити клопотання представника позивача про виклик свідків без розгляду та зобов`язав представника відповідача надіслати поштовим зв`язком на адресу позивача чеків читабельної якості, у зв`язку з чим оголошено перерву (а.с.192-197).
На виконання вимог протокольної ухвали суду від 04.12.2024 представник відповідача 09.12.2024 скерувала суду клопотання про долучення додаткових документальних доказів (а.с.201).
Представник позивача 10.01.2025 через систему "Електронний суд" скерувала додаткові пояснення, в яких вказала таке. Як слідує з Акта фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , в ході перевірки встановлено, що розрахункові операції проведені в безготівковій формі через банківський платіжний термінал не проведено через програмний РРО в момент їх здійснення, а виконані, згідно копій розрахункових документів в базі даних "СОД РРО", після загального звіту по банківському платіжному терміналу. Водночас, продаж позивачем товарів на загальну суму 147153,00 грн без використання реєстратора розрахункових операцій не підтверджено, податковим органом не надано жодних доказів того, що розрахункові операції здійснювались не в момент реалізації та передачі товарів покупцям, а тому застосування податковим повідомленням-рішенням від 11 квітня 2024 року №009041/0706 штрафних (фінансових) санкцій у сумі 220 455,00 грн до позивача є необґрунтованим, а відтак рішення в цій частині є протиправним. Так, фіскалізація вказаних покупок на загальну суму 146 804,00 грн (контрольна закупка не враховується) підтверджується долученими до позовної заяви фіскальними чеками, а саме: 1) на суму 60,00 грн (фіск. номер чека: JhBSB6nUyS8); 02) на суму 18 843,00 грн (фіск. номер чека: vYcCMIV_cQM); 3) на суму 39 797,00 грн (фіск. номер чека: 62gTV2BhD_U); 4) на суму 48 898,00 грн (фіск. номер чека: 4CnL59Pufm4); 5) на суму 3 099,00 грн (фіск. номер чека: OJ6v1COwHYE); 6) на суму 16 878,00 грн (фіск. номер чека: IDPTwzCGUE8); 7) на суму 4 999,00 грн (фіск. номер чека: EszJm1PVUEc); 8) на суму 14 230,00 грн (фіск. номер чека: 1_0tOojjem Y); 9) на суму 1 299,00 грн (фіск. номер чека: NQATV0SdtGA). Фіскальний чек - це особлива форма розрахукового документу, яка друкується за допомогою Реєстраторів розрахункових операцій (РРО) або Програмних РРО (ПРРО). Інформація, яка проходить через РРО або ПРРО, передається в органи ДПС через підключення до Інтернет, має власний фіскальний номер і не може бути змінена або видалена. Тому фіскальний чек є доказом факту продажу та відповідно фіскалізації розрахункової операції в суді. Щодо формулювання порушення у висновку Акта перевірки про те, що позивачем, як суб`єктом підприємницької діяльності розрахункові операції проведені в безготівковій формі через банківський платіжний термінал не проведено через програмний РРО в момент їх здійснення, а виконані, згідно копій розрахункових документів в базі даних "СОД РРО" після загального звіту по банківському платіжному терміналу, не становить собою змісту порушення п.1 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 № 265/95-ВР, що полягає в не проведенні розрахункової операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, а тому не може бути для застосування до суб`єкта господарювання санкцій, передбачених законом. Посилання податкового органу на незрозумілий часовий діапазон "в момент здійснення операції" та після загального звіту по банківському платіжному терміналу" не можна вважати підтвердженням нефіскалізації розрахункових операцій в передбаченому законом порядку. Передача розрахункового документа та фіскального звітного чека підтверджується отриманням фіскального номера, що присвоюється цим документам фіскальним сервером. Так, усі відповідні фіскальні чеки були надані податковому органу під час перевірки, долучені до заперечень, скарги, а також безпосередньо до позовної заяви.
Окрім цього, всі розрахункові операції були фіскалізовані до зняття звіту по ПРРО (х-звіту), тобто до 15:09 21 лютого 2024 року, що підтверджує кількість продажів і суму безготівкового виторгу з моменту відкриття касової зміни на фіскальному реєстраторі, а також фіскалізацію вказаних покупок на загальну суму 146 804,00 грн, зокрема, чеки 1) на суму 60,00 грн (фіск. номер чека: JhBSB6nUyS8) фіскалізовано 21.02.2024 о 14:57; 2) на суму 18 843,00 грн (фіск. номер чека: vYcCMIV_cQM) фіскалізовано 21.02.2024 о 14:58; 3) на суму 39 797,00 грн (фіск. номер чека: 62gTV2BhD_U) фіскалізовано 21.02.2024 о 15:02; 4) на суму 48 898,00 грн (фіск. номер чека: 4CnL59Pufm4) фіскалізовано 21.02.2024 о 15:03; 5) на суму 3 099,00 грн (фіск. номер чека: OJ6v1COwHYE) фіскалізовано 21.02.2024 о 15:04; 6) на суму 16 878,00 грн (фіск. номер чека: IDPTwzCGUE8) фіскалізовано 21.02.2024 о 15:06; 7) на суму 4 999,00 грн (фіск. номер чека: EszJm1PVUEc) фіскалізовано 21.02.2024 о 15:08; 8) на суму 14 230,00 грн (фіск. номер чека: 1_0tOojjem Y) фіскалізовано 21.02.2024 о 15:09.
З огляду на все вищенаведене, просить позовні вимоги позивача задовольнити повністю та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Івано-Франківській області від 11 квітня 2024 року №009041/0706 про застосування відносно ФОП ОСОБА_3 штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 220 455,00 грн.
В судовому засіданні 13.01.2025 задоволено клопотання представника відповідача про надання можливості подати додаткові пояснення щодо допущеної помилки в спірному повідомленні-рішенні (а.с.210-217).
Суд, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив наступне.
Серед видів діяльності платника податків визначено наступні КВЕД:
47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах (основний);
46.51 Оптова торгівля комп`ютерами, периферійним устаткованням і програмним забезпеченням;
46.52 Оптова торгівля електронним і телекомунікаційним устаткованням, деталями до нього;
47.41 Роздрібна торгівля комп`ютерами, периферійним устаткованням і програмним забезпеченням у спеціалізованих магазинах;
47.42 Роздрібна торгівля телекомунікаційним устаткованням у спеціалізованих магазинах;
95.11 Ремонт комп`ютерів і периферійного устатковання 95.12 Ремонт обладнання зв`язку;
47.78 Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах;
68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.
На підставі наказу Головного управління ДПС у Полтавській області №412-п від 21.02.2024 (а.с.103) та направлень на перевірку №№ 701,702 від 21.02.2024 (а.с.104,105) Головним управлінням ДПС у Полтавській області проведена фактична перевірка торгової точки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , суб`єкта господарської діяльності ФОП ОСОБА_1
21.02.2024 посадовими особами ГУ ДПС в Полтавській області винесено письмовий запит на надання документів, а саме: документи щодо трудового оформлення працівників; документи на право користування господарською одиницею; документи щодо походження товарів, що знаходиться в реалізації (накладні на товар та ін.); виписки по банківському платіжному терміналу в розрізі операцій (а.с.106).
ФОП ОСОБА_1 станом на 27.02.2024 виписки по банківському платіжному терміналу в розрізі операцій не надано, в зв`язку з чим складено акт від 27.02.2024 №98/16-31-07-05-02/ НОМЕР_1 відмови від надання документів (а.с.107-108).
За результатами фактичної перевірки складено акт № 2074/16/31/РРО/ НОМЕР_1 від 27.02.2024 (надалі, також Акт, акт перевірки) (а.с.14-15,109-111), відповідно якого контролюючим органом встановлено порушення:
"суб`єктом господарювання не забезпечено:
Загальна сума не проведення склала 147153,00 грн (додаток Акту) суб`єктом господарювання не забезпечено збереження документів, пов`язаних з виконанням податкового обов`язку, протягом строків, установлених Податковим Кодексом; неподання посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки, до перевірки не надано виписки по банківському платіжному терміналу.
В ході перевірки станом на 21.02.2024 о 14:48 встановлено факт допуску до роботи осіб, що здійснюють розрахунки ОСОБА_4 РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт № НОМЕР_3 виданий 19.12.2023 органом 5312; ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 паспорт НОМЕР_5 виданий 04.03.2017 Дружківським МВ УДМС України в Донецькій області; ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , паспорт НОМЕР_7 виданий 25.03.2014 Первомайським МС УДМС України в Луганській області без оформлення трудових відносин відповідно до діючого законодавства України та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску- на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.".
27.02.2024 головними державними інспекторами ГУ ДПС у Полтавській області складено 27.02.2024 акт №100/16-31-07-05 відмови від підписання (ознайомлення) акту перевірки (а.с.113).
Представником позивача 19.03.2024 направлено до ГУ ДПС в Полтавській області заперечення до акта фактичної перевірки від 27.02.2024 (а.с.16-21).
З урахуванням вищевикладеного, ГУ ДПС у Івано-Франківській області застосовано до суб`єкта господарювання штрафні (фінансові) санкції в розмірі 221475,00 гривень, та винесено податкові повідомлення-рішення від 11.04.2024 №009043/0706 на суму 1020,00 грн та №009041/0706 на суму 220455,00 грн (а.с.22-23).
ФОП ОСОБА_1 06.05.2024 подано скаргу на податкове повідомлення-рішення від 11.04.2024 №009041/0706 до ДПС України (а.с.25-30).
Не погодившись з прийняттям податкового повідомлення-рішення від 11.04.2024 №009041/0706 позивач звернулася до суду з позовом про визнання його протиправним та скасування.
Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів.
У відповідності до статті 244 КАС України, суд вирішуючи питання, яку правову норму належить застосувати до спірних правовідносин та враховуючи період, в якому тривали спірні правовідносини, а також дати застосування фінансових санкцій зазначає, що до правовідносин між сторонами підлягають застосуванню норми права, які діяли в часі на момент їх виникнення.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (надалі ПК України).
Згідно з п. 61.1 ст. 61 ПК України податковий контроль система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин (підпункт 62.1.3. пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України).
Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (пункт 75.1 статті 75 Податкового кодексу України).
За приписами підпункту 75.1.3. пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
У відповідності до пункту 80.1, підпунктів 80.2.2., 80.2.5. пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Пунктом 81.1 ст. 81 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.
У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.
Як встановлено судом, фактична перевірка позивача проведена на підставі наказу ГУ ДПС в Полтавській області від 21.02.2024 за №412-п (а.с.103) та направлень на проведення перевірки від 21.02.2024 за №701, №702 (а.с.104,105).
При цьому, у наказі від 21.02.2024 за №412-п (а.с.103) та направленнях від 21.02.2024 за №701, №702 (а.с.104,105) визначено об`єкт перевірки, мету перевірки, зазначено строк її проведення.
Також, як вбачається із направлень від 21.02.2024 за №701, №702 (а.с.104,105), у них зазначено особу, якій пред`являлись накази і направлення на проведення перевірки ( ОСОБА_4 представник по договору про спільну діяльність ФОП ОСОБА_1 , особа, яка проводить розрахунки) та міститься її власноручний підпис, чим підтверджується вручення їй такого наказу і направлень. Отже, суд робить висновок, що уповноваженою особою ФОП ОСОБА_1 допущено посадових осіб відповідача до перевірки та жодних заперечень щодо їх допуску не заявлено.
За правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 08.09.2021 у справі №816/228/17 у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права. Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 КАС України).
Отже, у питаннях дотримання контролюючими органами процедури проведення перевірки істотне значення має встановлення обставин забезпечення платникам податків можливості реалізувати їх права, передбачені ПК України, а у разі їх порушення - чи могло це істотно вплинути на правильність та обґрунтованість висновків контролюючого органу, здійснених за результатами такої перевірки, на підставі яких прийняті рішення.
У свою чергу, перевірка проведена та щодо її проведення уповноважена особа позивача не заперечувала (відповідно акт недопуску до перевірки не складався) й за наслідками цієї перевірки прийняте рішення про застосування фінансових санкцій, що є предметом оскарження.
Суд зазначає, що згідно з пунктом 86.1 статті 86 Податкового кодексу України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Відповідно з пунктом 86.5. статті 86 ПК України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).
Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.
В даному випадку фактична перевірка дотримання суб`єктом господарювання порядку виробництва, обігу, зберігання та транспортування підакцизних товарів, здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій та дозвільних документів, вимог законодавства щодо встановлених державою фіксованих цін, граничних цін та граничних рівнів торговельної надбавки (націнки), дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, у спірних відносинах проводилась, як уже зазначено, на підставі наказу ГУ ДПС в Полтавській області від 21.02.2024 за №412-п та направлень на проведення перевірки від 21.02.2024 за №701, №702.
Як підставу, у вказаних направленнях на перевірку та наказі "Про проведення фактичної перевірки", Головним управлінням Державної податкової служби в Полтавській області визначено підпункт 80.2.2. (наявність інформації, яка свідчить про можливі порушення платнико мподатків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючий орган) пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України (а.с.103).
Разом з цим, представник позивача вказує на порушення контролюючим органом організації і проведення фактичної перевірки, оскільки, на її думку, не було конкретних підстав (обставин), які зумовили призначення цієї перевірки, з посилання на норми підпункту 80.2.2. пункту 80.2 статті 80 ПК України.
Позивачем серед інших доводів щодо протиправності оскарженого податкового повідомлення-рішення також звертається увага суду на незаконні, на його думку, дії податкового органу при організації і проведенні перевірки, що виключає правомірність прийнятих за її результатами податкових повідомлень-рішень. Однак, одночасно позивачем така підстава не визначена як самостійний предмет позову, а саме визнання протиправними та скасування наказу про проведення фактичної перевірки чи визнання дій протиправними.
У постанові від 26.03.2024 по справі №420/9909/23 Верховний Суд акцентує увагу на наявності істотної різниці у критеріях оцінки правомірності наказу на предмет його підставності та/або оформлення, як наслідок, необхідності відмежування у спорах цієї категорії питання "наявності підстав для проведення перевірки" від питання "достатності відображення підстав для проведення перевірки у наказі" та/або "недоліків в оформленні рішення про проведення перевірки". Підстави для призначення будь-якої перевірки чітко закріплені у нормах ПК України, за наявності яких у контролюючих органів виникає безпосередньо право на проведення перевірки, тоді як відображення цих підстав у наказі про призначення перевірки фактично є формалізацією у письмовій формі права на проведення перевірки, яке вже виникло. Безумовно, формалізація підстави для проведення перевірки у наказі має відповідати вимогам абзацу третього п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України. Під час вирішення питання щодо правомірності призначення і проведення перевірки, зокрема фактичної, необхідно надавати оцінку достатності змісту наказу в контексті чіткого визначення у ньому правової (юридичної) підстави проведення такої перевірки та існування відповідної фактичної підстави, яка є передумовою для її проведення.
У спорах цієї категорії перевірці підлягають як питання наявності обґрунтованих підстав для призначення перевірки, так і дотримання контролюючим органом вимог абзацу третього п. 81.1 ст. 81 ПК України під час оформлення рішення про призначення перевірки у формі наказу, їх узгодженість між собою. У випадку наявності обґрунтованих підстав для призначення фактичної перевірки, не можна вважати протиправним наказ про її призначення, у якому наявне покликання на вимоги підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, але не розкрито зміст наявної/отриманої інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування про можливі порушення податкового законодавства, не конкретизовано норми права, які ймовірно порушив платник, із зазначенням доказів такого порушення. Покликання у наказі на пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України, що утримує в собі весь спектр необхідних елементів для визначення підстави для призначення перевірки (як правової, так і фактичної), можна вважати мінімально допустимим обсягом інформації в розумінні абзацу третього п. 81.1 ст. 81 ПК України. Тому відсутні підстави вважати, що такий наказ породжує його неоднозначне трактування та/або невизначеність із фактичною підставою перевірки.
Отже, якщо правовою підставою для проведення перевірки є відповідний підпункт п. 80.2 ст. 80 ПК України, який містить лише одну фактичну підставу для цього, то зазначення у наказі лише цього підпункту без розкриття його змісту та деталізації обставин не є істотним недоліком наказу, який давав би підстави вважати його протиправним.
Аналіз вказаних норм дає підстави дійти висновку, що підстави проведення фактичної перевірки можуть застосовуватися як в сукупності, так і кожна окремо, серед яких і отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.
Так, на підставі даних СОД РРО встановлено, що за адресою: АДРЕСА_2 , в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_1 " у період з 25.01.2024 (дата реєстрації ПРРО) по 21.02.2024 (день проведення контрольної розрахункової операції) реалізація товарів не здійснювалась, що підтверджується витягом із СОД РРО, доданими представником відповідача до матеріалів справи.
Тобто, в магазині, де здійснює господасрьку діляьність ФОП ОСОБА_1 понад два тижні не було здійснено жодної розрахункової операції, що могло свідчити про ймовірне невикористання ПРРО, тобто про можливе порушеним платником податків законодавства щодо здійсненим платниками податків розрахункових операцій, що є підставою для проведеним фактичної перевірки.
Згідно з наявною у ГУ ДПС у Полтавській області інформацією заяву про реєстрацію програмного реєстратора розрахункових операцій за адресою АДРЕСА_1 , подано 25.01.2024 ФОП ОСОБА_1 .
Згідно з відомостями з підсистеми "Картка платника податків" ІС "Податковий блок" повідомлення від позивача про прийняття працівників на роботу відсутні, що могло свідчити про використаним найманої праці без належного оформлення трудових відносин.
Також, суд встановив, що в даному випадку, до ГУ ДПС у Полтавській області надійшов лист Державної податкової служби України від 12.02.2024 №3638/7/99-00-07-04-03-07 (вх. №466/8 від 12.02.2024) про можливі факти порушення вимог законодавства щодо застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій, ведення обліку товарних запасів, здійснення розрахунків в іноземній валюті та використання праці неоформлених найманих працівників інтернет-магазином ІНФОРМАЦІЯ_2 та мережею магазинів " ІНФОРМАЦІЯ_1 ". Даний висновок зроблено на підставі листа представника компанії Beijing Roborock Tуhnology Co., Ltd в особі Аліни Коваленко (вх. ДПС №3455/6 від 05.02.2024).
В листі ОСОБА_7 , яка представляє Beijing Roborock Tуhnology Co., Ltd (надалі - компанія Roborock), повідомляє про реалізацію інтернет-магазином ІНФОРМАЦІЯ_2 та мережею магазинів " ІНФОРМАЦІЯ_1 " продукції компанії Roborock, яка з великою ймовірністю ввезена на територію України поза митним контролем. Так, ОСОБА_7 здійснила контрольну покупку роботу-пилососу з вологим прибиранням Roborock Q5 pro Black (Q5PR52-00) у магазині " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за адресою: АДРЕСА_3 , де їй дали, нібито, розрахунковий документ №165773 від 16.01.2024, який не являється фіскальним чеком та без зазначення суб`єкта господарювання в цілому.
Водночас наведено перелік адрес фізичних магазинів мережі " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", серед яких: АДРЕСА_1 , де здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 , за змістом якого встановлено обставини про ймовірне порушення податкового законодавства, що слугувало підставою для оперативного реагування контролюючого органу, а саме проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 .
Тобто, отримання листа, інформації про можливі порушення позивачем законодавства щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій може бути самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання.
Судом зазначається, що в наказі ГУ ДПС у Полтавській області № 412-п від 21.02.2024 не міститься покликання на вказаний лист як на фактичну підставу для проведення відповідної перевірки, однак під час вирішення питання щодо правомірності призначення і проведення перевірки, зокрема фактичної, необхідно надавати оцінку достатності змісту наказу в контексті чіткого визначення у ньому правової (юридичної) підстави проведення такої перевірки та існування відповідної фактичної підстави, яка є передумовою для її проведення.
Окрім того, у дослідженому випадку, достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин.
Таким чином, доводи позивача з приводу відсутності юридичних підстав для проведення фактичної перевірки суд вважає безпідставними та не обґрунтованими. Водночас, позицію позивача з приводу того, що в наказі на проведення фактичної перевірки повинно було б бути обов`язково зазначено, крім правової підстави для її проведення, також і обставини, в зв`язку з якими таку підставу застосовано, суд оцінює критично у зв`язку з відсутністю відповідної легітимної вимоги для цього, що виключає обґрунтованість посилань позивача на протиправність проведеної перевірки.
Як свідчать матеріали справи, направлення на перевірку містять належні відомості, передбачені Податковим кодексом України, зокрема, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та дані про суб`єкта (найменування суб`єкта господарювання, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), а також підстави.
Вищевказані направлення разом із службовими посвідченнями перевіряючих осіб вручені присутній в об`єкті перевірки відповідальній (уповноваженій) особі позивача ( ОСОБА_4 ), який своїми підписами на таких направленнях підтвердив вручення (а.с.104-105).
Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність порушень з боку контролюючого органу при здійсненні перевірки позивача та оформленні його результатів.
З приводу правомірності прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення від 11.04.2024 №009041/0706, суд зазначає таке.
Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначені Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" №265/95-ВР від 06.07.1995 (далі - Закон №265/95-ВР).
За визначеннями, наведеними у статті 2 Закону №265/95-ВР:
- розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця;
- розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну;
- денний звіт - документ встановленої форми, створений у паперовій та/або електронній формі реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, що містить інформацію про денні підсумки розрахункових операцій, проведених з його застосуванням.
Таким чином, розрахункові операції проводяться у місці реалізації товарів (послуг) та доказом їх здійснення із застосуванням РРО є розрахунковий документ, а також денний звіт, який містить інформацію про денні розрахункові операції.
Контроль за додержанням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, інших емітованих платіжних інструментів та інших вимог цього Закону здійснюють контролюючі органи шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до Податкового кодексу України (абзац перший статті 15 Закону №265/95-ВР).
Розділ ІІ Закону №265/95-ВР врегульовує питання порядку проведення розрахунків суб`єктами господарювання. У статті 3, яка міститься у зазначеному розділі, перелічено низку обов`язків, які висуваються законодавцем до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.
Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:
1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.
Використання програмних реєстраторів розрахункових операцій при оптовій та/або роздрібній торгівлі пальним забороняється;
2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).
Фізичні особи - підприємці, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість, при продажу товарів (крім підакцизних товарів, технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, лікарських засобів, виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння) або наданні послуг мають право в розрахунковому документі зазначати назву товару (послуги) у вигляді, що відображає споживчі ознаки товару (послуги) та ідентифікує належність такого товару (послуги) до товарної групи чи послуги.
У випадку притягнення суб`єкта господарювання до фінансової відповідальності за невиконання обов`язку, встановленого пунктом 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР, перевірці підлягають як обставини видачі/невидачі розрахункового документа, так і обставини відповідності такого вимогам щодо форми і змісту.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.02.2023 у справі №500/6845/21.
Відповідно до статті 8 Закону №265/95-ВР, форма, зміст розрахункових документів, порядок реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, а також форма та порядок подання звітності, пов`язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій чи використанням розрахункових книжок, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Підпунктом 2.2.13 пункту 2.2 розділу 2 Акта перевірки посадовими особами контролюючого органу встановлено порушення порядку проведення розрахунків із споживачами, а саме: при здійсненні контрольної розрахункової операції перед початком фактичної перевірки придбано прозорий чохол Space для Iphone 13 Pro Max по ціні 349,00 грн.
Факт непроведення розрахункової операції через ПРРО з фіскальним режимом роботи підтверджується витягом із СОД РРО де видно, що чек №255713 від 21.02.2024 о 14:37 відсутній. Також з витягу із СОД РРО вбачається, що 21.02.2024 відкриття зміни відбулося о 14:55, тобто після видачі розрахункових документів невстановленої форми.
Фіскальний чек № ZRJvUseJ8O4 від 21.02.2024 о 14:55 був виданий лише після того як посадові особи контролюючого органу представились, що не заперечується сторонами (цей чек відображений у витязі з СОД РРО).
Отже, враховуючи, що видача розрахункового документа невстановленої форми відбулась до того як посадові особи контролюючого органу представились, цілком логічно випливає, що особа, яка фактично проводила розрахункові операції не мала наміру видавати фіскальні чеки встановленої форми. Втім, надалі, зрозумівши, що проводиться фактична перевірка, задля уникнення відповільності за порушення податкового законодавства, такою особою видано фіскальні чеки з надуманими підставами їх несвоєчасної видачі, фальсифікуючи події.
Більш того, як вбачається із наданих представником відповідача до суду доказів, протягом двох тижнів, що безпосередньо передували перевірці, через ПРРО не було проведено жодної розрахункової операції.
Проте, з 21.02.2024 (після здійснення контрольної операції) згідно з витягом СОД РРО через ПРРО проходило аж по декілька розрахункових операцій на день (а.с.178-179).
Так як зазначила представник позивача, фіскалізацію 21.02.2024 на загальну суму 146 804,00 грн, проведено, знову ж таки після представлення податкових інспекторів та повідомлення про проведення фактичної перевірки, починаючи з 14:57:
1) фіскальний номер чека: JhBSB6nUyS8 на суму 60,00 грн, 21.02.2024 о 14:57;
2) фіскальний номер чека: vYcCMIV_cQM на суму 18 843,00 грн, 21.02.2024 о 14:58;
3) фіскальний. номер чека: 62gTV2BhD_U на суму 39 797,00 грн, 21.02.2024 о 15:02;
4) фіскальний номер чека: 4CnL59Pufm4 на суму 48 898,00 грн, 21.02.2024 о 15:03;
5) фіскальний. номер чека: OJ6v1COwHYE на суму 3 099,00 грн, 21.02.2024 о 15:04;
6) фіскальний номер чека: IDPTwzCGUE8 на суму 16 878,00 грн, 21.02.2024 о 15:06;
7) фіскальний номер чека: EszJm1PVUEc на суму 4 999,00 грн, 21.02.2024 о 15:08;
8) фіскальний номер чека: 1_0tOojjem Y на суму 14 230,00 грн, 21.02.2024 о 15:09.
Відтак, суд виснував, що мало місце не проведення фіскалізації платежу з незначним (5-10хв) проміжком часу з технічних причин (формальність податкового органу), а намагання уникнути їх проведення до представлення інспекторів контролюючого органу з візитом на проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 .
Відповідальність за вказане порушення передбачена п. 1 ст. 17 Закону № 265/95- ВР до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах; у разі встановлення в ході перевірки факту; проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); не проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:
- 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;
- 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.
Як встановлено, під час проведення перевірки суб`єкт господарювання не забезпечив проведення розрахункових операцій через ПРРО, за продані товари, розрахунок за які здійснено в безготівковій формі із застосуванням електронних платіжних засобів, а саме платіжних (банківських) карток та банківського терміналу.
Загальна сума розрахункових операцій, що були здійсненні з використанням електронних платіжних засобів та не проведені через ПРРО становить 220455,00 гривень, чим порушено п. 1 ст. 3 Закону № 265/95-ВР.
Система зберігання і збору даних РРО (далі - СЗЗД РРО) - загальнодержавна система, призначена для збору даних РРО та передачі цих даних до системи обліку даних РРО в ДПС за технологією зберігання і збору даних РРО для Державної податкової служби України; система обліку даних РРО (далі - СОД РРО) - інформаційна система, призначена для збору, зберігання, використання даних реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій (у тому числі електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, створених реєстраторами розрахункових операцій і програмними реєстраторами розрахункових операцій), перевірки справжності та достовірності розрахункових документів (пункт 1.2 розділу І Порядку №1057).
Пунктом 1.7 розділу і Порядку №1057 передбачено, що суб`єкти господарювання, які використовують ПРРО, повинні передавати до органів ДПС по Трогових або бездротових каналах зв`язку інформацію у формі електронних копій розрахункових документів, електронних фіскальних звітів, електронних фіскальних звітних чеків та іншу інформацію, необхідну для обліку роботи ПРРО фіскальним сервером контролюючого органу, яка створюється засобами таких ПРРО.
Згідно з пунктом 2.2 розділу І Порядку №1057 СЗЗД РРО забезпечує збір та внесення даних РРО у бази даних СОД РРО у такому вигляді, в якому дані сформовані в РРО, перевірку цілісності і незмінності даних та ідентифікацію РРО засобами НСМЕП.
Отже, система зберігання і збору даних РРО забезпечує збір та внесення даних РРО у бази даних системи обліку даних РРО у такому вигляді, в якому дані сформовані в РРО, перевірку цілісності і незмінності даних та ідентифікацію РРО засобами національної системи масових електронних платежів.
Позивач, в свою чергу, не надав жодних пояснень і доказів, які б спростовували вищевказані порушення.
Щодо помилкового зазначення про проведення контрольної розрахункової операції на суму 249 грн, замість правильної 349 грн, при здійсненні розрахнку штрафних санкцій, суд зауважує, що вказаний дефект податкового повідомлення-рішення не може бути достатньою підставою для визнання протиправним податкового повідомлення-рішення, оскільки технічні помилки не є недоліками форми оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
Загальні підходи до оцінки недоліків форми рішення сформульовані Верховним Судом та зводяться до того, що окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Якщо спірне рішення прийняте контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане судом правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів. Технічні помилки не є істотними недоліками форми оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
Зі змісту спірного повідомлення-рішення цілком зрозумілі і фактичні, і правові підстави його прийняття, а допущена технічна описка у сумі проведеної контрольної розрахункової операції, не обтяжила, а навпаки, пом`якшила відповідальність платника. Разом з тим, в даному випадку, позивач оскаржує не правильність розрахування (розмір) штрафної санкції, а заперечує проти вчинення правопорушення зафіксованого в акті перевірки в цілому.
Стосовно покликання представника позивача щодо оголошеної повітряної тривоги в Полтавській області та, як наслідок, перебої з інтернет-з`єднанням, то суд до вказаних доводів ставиться критично, позаяк господарська одиниця ФОП ОСОБА_1 працювала безперебійно, про будь-які збої в мережі при проведені розрахункових операцій ні 21.02.2024, ні в інший час позивач контролюючий орган не повідомляла, відповідних доказів на підтвердження встановлених порушень в роботі до суду не надходило.
Решта доводів учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють.
У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав, що рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.
Разом з цим, згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
З огляду на викладене, з урахуванням наведених законодавчих норм та встановлених обставин, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідача є правомірним, що у свою чергу свідчить про відсутність підстав для його скасування.
За встановлених в ході розгляду справи обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.
Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, питання про розподіл судових витрат відповідно до статті 139 КАС України судом не вирішується.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
УХВАЛИВ:
В задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасникам справи рішення надіслати через підсистему "Електронний суд".

Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ "Мої справи".

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 );

відповідач Головне управління ДПС в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ ВП 43968084, вулиця Незалежності, 20, місто Івано-Франківськ, 76018).

Суддя Главач І.А.

Рішення складене в повному обсязі 27 січня 2025 р.