Справа № 380/16186/24
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2025-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/16186/24 пров. № А/857/22742/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Гуляка В. В.,

Ільчишин Н. В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2024 року (прийняте у порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні у м. Львові суддею Брильовським Р. М.) у справі № 380/16186/24 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2024 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі також - ФОП ОСОБА_1 , позивача) звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (далі також - ГУ ДПС у Львівській області, відповідач), в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у Львівській області № 7334/13-01-24-16 від 14.03.2024;

- зобов`язати ГУ ДПС у Львівській області відновити відносно ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) реєстрацію платника єдиного податку група 2 ставка 20% з 30 березня 2024 року.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що на час подання вказаного позову у неї відсутня заборгованість зі сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів, що підтверджується Довідкою про відсутність заборгованості з платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи від 23.07.2024 за № 6428/АП/13-01-13-09-14-Е. Аналіз норм ПК України свідчить про те, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках та у чітко визначеному порядку. При цьому прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі акта проведеної перевірки відповідного платника податку та встановлених під час такої перевірки порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування, бути платником єдиного податку. Відповідач у рішенні зазначив, що документом, який підтверджує наявність підстав для анулювання реєстрації платника єдиного податку є інтегрована картка платника податку. Жодних перевірок позивача щодо дотримання вимог податкового законодавства відповідач не проводив. За наслідками цих перевірок жодні документи, визначенні ПК України не складалися та до відома позивача у встановлений ПК України спосіб не доводилися. Оскільки спірне рішення було прийнято на підставі інтегрованої картки платника податку, без проведення відповідачем жодної перевірки, позивач вважає, що відповідач порушив процедуру анулювання реєстрації платника єдиного податку, що в свою чергу, свідчить про протиправність прийняття відповідачем спірного рішення.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із цим рішенням, його оскаржив позивач який вважає його необґрунтованим, а тому просить скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані фактично тими ж доводами, що й в позовній заяві.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Поряд з цим зазначає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а судом першої інстанції повно та об`єктивно з`ясовано всі обставини справи.

Вказує на те, що ФОП ОСОБА_1 перебувала на спрощеній системі оподаткування платником єдиного податку 2 групи ставка 20% (з 01.06.2020 по 31.03.2024). 01.04.2024 виключена з реєстру платників єдиного податку по причині заборгованості на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів з 01 жовтня 2023 по 31 березня 2024. Відповідно до бази даних ІС Податковий блок та згідно з п.299.10 ст.299 Податкового Кодексу у випадку визначеному п.п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 була підстава для виключення з реєстру платника єдиного податку 01 квітня 2024 року.

ГУ ДПС у Львівській області, приймаючи рішення від 14.03.2024 № 7334/13-01-24-16, не керувалося та не могло керуватися п. 299.11 ст. 299 ПК України, оскільки вказаною нормою закріплено, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. Основною умовою зазначеної норми є факт проведення перевірки та встановлення у її ході порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених Главою 1 Розділу XIV, лише у такому разі анулювання реєстрації платника єдиного податку можливе за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки.

У свою чергу як у ч. 299.10 ст. 299 ПК України (якою керувалося ГУ ДПС у Львівській області при винесенні оскаржуваного рішення) закріплено виключні підстави анулювання реєстрації платника єдиного податку, лише за рішенням контролюючого органу серед яких, зокрема у випадку наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.

Відповідно до бази даних ІС Податковий блок сума податкової заборгованості по єдиному податку станом на 01.03.2024 в сумі 5725,40 грн. Тому, відповідно до п.п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 та п. 298.10. ст. 299 ПК України ГУ ДПС у Львівській області прийняло рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 .

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебувала на спрощеній системі оподаткування платником єдиного податку 2 групи ставка 20%.

Відповідно до бази даних ІС Податковий блок сума податкової заборгованості по єдиному податку станом на 01.03.2024 в сумі 5725,40 грн в тому числі по єдиному податку - 5725,40 гривень, в т. ч помісячно:

- 01.10.2023 - 18080,00 грн;

- 01.11.2023 - 19420,00 грн;

- 01.12.2023 - 6420,00 грн;

- 01.01.2024 - 6420,00 грн;

- 01.02.2024 - 6725,40 грн;

- 01.03.2024 - 5725,40 грн.

Відповідно до п. п 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 та п. 298.10. ст. 299 ПК України ГУ ДПС у Львівській області прийняло рішення № 7334/13-01-24-16 від 14.03.2024 про виключення з реєстру платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 .

У рішенні зазначено, що датою виключення з реєстру платника єдиного податку є 30 березня 2024 року

Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржуване рішення про анулювання реєстрації платника податку другої групи відповідає критеріям правомірності, оскільки контролюючим органом було дотримано процедуру анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за наявності законодавчо визначених для цього підстав.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до приписів частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 291.2 статті 291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Пунктом 291.3 статті 291 ПК України визначено, що юридична особа чи фізична особа-підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Відповідно до підпункту 2 пункту 291.4 статті 291 ПК України до другої групи платників єдиного податку належать, фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 834 розміри мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Як видно з матеріалів справи, сторонами не заперечується, що ФОП ОСОБА_1 перебувала на спрощеній системі оподаткування платником єдиного податку 2 групи ставка 20% (з 01.06.2020 по 31.03.2024).

Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку визначений статтею 299 ПК України, відповідно до пункту 299.1 якої реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

За положеннями пункту 299.2 цієї статті центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.

За приписами абз.8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, зокрема, у разі наявності податкового боргу у розмірі, що перевищує суму, визначену абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу, на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

За правилами пункту 299.10 статті 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:

1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;

2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;

3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу;

4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва юридичної особи платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків;

5) якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 та підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу;

6) набуття платником податку статусу резидента Дія Сіті - в останній день календарного кварталу, в якому платник податку набув статус резидента Дія Сіті;

7) втрати платником єдиного податку третьої групи статусу електронного резидента (е-резидента).

Пунктом 299.11 статті 299 ПК України визначено, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

З наведеного видно, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках. При цьому, прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування, бути платником єдиного податку.

У свою чергу, проведення перевірок належить до повноважень контролюючого органу, а порядок їх проведення регламентований главою 8 ПК України.

Статтею 86 ПК України врегульовані питання оформлення результатів проведених перевірок.

Залежно від виду перевірки, її результати оформлюються у формі акта або довідки

Також даною нормою визначаються порядок повідомлення платника про результати перевірки та права платника подати заперечення.

Тобто, прийняттю контролюючим органом рішення про анулювання свідоцтва платника єдиного податку обов`язково передують наступні події проведення контролюючим органом перевірки, складення акту або довідки у випадку проведення документальної перевірки, виключно акту у випадку проведення камеральної перевірки; вручення або надіслання акту/довідки платнику податків; можливість подання платником заперечень проти документів та пояснень; акту/довідки, додаткових розгляд комісією контролюючого органу з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок Акту перевірки, заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень; прийняття комісією висновку, що є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Отже, статтею 86 ПК України імперативно визначена процедура, дотримання якої контролюючим органом є обов`язковим для прийняття рішення, на підставі якого у платника податків виникають певні правові наслідки.

За змістом оспорюваного рішення, підставою для анулювання свідоцтва слугувало те, що у позивача є податковий борг на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів у порядку п. п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України, сума податкової заборгованості по податку та платежах станом на 01.03.2024 становить 5725,40 грн; документ, який підтверджує наявність підстав для анулювання реєстрації платника єдиного податку інтегрована картка платника податку. Керуючись п. 299.10 ст. 299 ПК України, у випадку, визначеному п.п.298.2.3 п. 298.2 ст.298 цього Кодексу, є підставою для виключення з реєстру платника єдиного податку з 30.03.2024.

При цьому, відповідачем не було проведено перевірки та не було складено акт перевірки.

Колегія суддів звертає увагу на те, що законодавець наділив податковий орган правом приймати рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку виключно за наслідками проведення документальної перевірки платника податку.

Проте, відповідачем не надано жодних доказів проведення такої перевірки позивача.

На думку колегії суддів, інтегрована картка платника податку про наявність підстав для анулювання реєстрації платника єдиного податку, яка визначена підставою для прийняття оспорюваного рішення, та з якої встановлено не сплату позивачем узгодженої суми грошового зобов`язання з єдиного податку протягом двох послідовних кварталів свідчить лише про те, що відповідачем був проведений аналіз (а не перевірка) щодо порушення умов перебування платником єдиного податку на спрощеній системі оподаткування щодо порушення умов перебування платником єдиного податку на спрощеній системі оподаткування, а також, що висновки відповідача ґрунтуються на підставі аналізу даних ІС Податковий блок в інтегрованій картці платника.

Відтак, колегія суддів зазначає, що відповідачем було використано лише АІ Податковий блок, яка не є належним доказом порушення в розумінні процесуального закону.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21.12.2023 у справі № 804/1849/17.

Колегія суддів звертає увагу на те, що не проведення відповідачем перевірки та відсутність акта, унеможливили подання позивачем заперечень та доказів на підтвердження відсутності податкового правопорушення, що є порушенням його прав.

Аналіз положень частини другої статті 19 Конституції України дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом.

Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, протиправними.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 13.06.2023 по справі № 560/8064/22.

Отже, відповідачем не було дотримано законодавчо визначену процедуру анулювання реєстрації платника єдиного податку.

Більше того, враховуючи положення п. 59.1 ст. 59 ПК України, відповідач зобов`язаний був надіслати позивачу податкову вимогу про сплату боргу у спосіб, визначений ПК України, проте доказів надіслання податкової вимоги відповідачем не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що податковим органом не було дотримано законодавчо визначену процедуру анулювання реєстрації платника єдиного податку, а тому рішення ГУ ДПС у Львівській області № 7334/13-01-24-16 від 14.03.2024 є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання податкового органу поновити реєстрацію позивача платником єдиного податку в Реєстрі платників єдиного податку, то колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частини четвертої статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті (визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії), суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Згідно пункту 19-3.1 статті 19-3 ПК України до функцій державних податкових інспекцій належать: здійснення сервісного обслуговування платників податків; здійснення реєстрації та ведення обліку платників податків та платників єдиного внеску, об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням; формування та ведення Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, Єдиного банку даних про платників податків - юридичних осіб, реєстрів, ведення яких покладено законодавством на контролюючі органи; виконання інших функцій сервісного обслуговування платників податків, визначених законом.

Відповідно до пункту 299.1 ст.299 ПК України реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Підпунктом 299.13 статті 299 ПК України передбачено, що з метою постійного забезпечення органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб інформацією центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, щоденно оприлюднює для безоплатного та вільного доступу на єдиному державному реєстраційному веб-порталі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та власному офіційному веб-сайті такі дані з реєстру платників єдиного податку, у тому числі і дату виключення особи з реєстру платників єдиного податку.

Отже, у випадку анулювання реєстрації платником єдиного податку суб`єкт господарювання не може бути платником цього податку із дати вилучення з відповідного Реєстру. Анулювання реєстрації платником єдиного податку передбачає собою перехід платника податків на загальну систему оподаткування.

Суд зазначає, що платник податку, починаючи з дати анулювання реєстрації платником єдиного податку, та у разі, якщо за рішенням суду скасовано анулювання реєстрації такого платника, до дати прийняття такого рішення втрачає право перебувати на спрощеній системі оподаткування, тому прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку з невідворотністю спричиняє виникнення низки негативних (несприятливих), для такого платника, юридичних наслідків.

При цьому, нормами ПК України не передбачена можливість звернення платника податків до контролюючого органу із заявою на поновлення його попереднього статусу платника єдиного податку та включення до реєстру за наслідками скасування у судовому порядку як протиправного рішення контролюючого органу про виключення з реєстру платників єдиного податку.

Тому, з урахуванням наведених вище обставин, колегія суддів вважає, що позаяк рішення ГУ ДПС у Львівській області № 7334/13-01-24-16 від 14.03.2024 про виключення з реєстру платника єдиного податку другої групи є протиправним, з метою ефективного відновлення порушеного права позивача необхідно зобов`язати відповідача поновити ФОП ОСОБА_1 , як платника єдиного податку другої групи, починаючи з 30.03.2024 та включити до реєстру платників єдиного податку.

З огляду на вказані норми законодавства та встановлені у справі обставини, колегія суддів апеляційного суду вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно частини першої статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до частин першої, третьої, шостої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судом встановлено, що при поданні позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028 грн, а при поданні апеляційної скарги сплачено 4542 грн; всього сплачено судового збору на суму 7570 грн.

Враховуючи, що суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції та приймає постанову про задоволення позову, колегія суддів вважає, що необхідно стягнути з відповідача розмір витрат, який понесено позивачем у зв`язку з розглядом справи.

Враховуючи наведене, суд вважає, що стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сума у розмірі 7570 грн.

Керуючись ст. ст. 139, 143, 229, 244 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2024 року у справі № 380/16186/24 скасувати та прийняти нову постанову.

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Львівській області №7334/13-01-24-16 від 14.03.2024 про виключення з Реєстру платників єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області поновити реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 як платника єдиного податку другої групи за ставкою 20% в Реєстрі платників єдиного податку з 30 березня 2024 року та внести відповідний запис до Реєстру платників єдиного податку.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, Головного управління ДПС у Львівській області (), судові витрати зі сплати судового збору в сумі 7570 (сім тисяч п`ятсот сімдесят) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин