Справа № 160/25277/24
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2025-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСерьогіної О.В.
за участі секретаря судового засіданняКрасовської А.О.
представника позивача представника відповідача Шатунова А.О. Захарченко В.Ф.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі із великими платниками податків Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
У вересні 2024 року представник Акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" - адвокат Шатунов Андрій Олександрович звернувся через підсистему "Електронний суд" до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі із великими платниками податків Державної податкової служби України, в якій просить суд визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 02.09.2024 року №000/816/5001, яким відмовлено у бюджетному відшкодуванні від`ємного значення з ПДВ за червень 2024 року в розмірі 24 259 009 грн.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що контролюючим органом протиправно прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення, оскільки контролюючий орган безпідставно поширює запроваджені рішенням Ради національної безпеки і оборони України обмежувальні заходи (санкції) щодо СТАРМІЛ ЛІМІТЕД «Starmill Limited», яке є іноземною юридичною особою і стосовно якої рішенням вводяться в дію персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції), на позивача який є юридичною особою, зареєстрований та здійснює діяльність відповідно до вимог законодавства України як резидент, і відносно якого не вводились відповідні санкції. А тому, на думку представника позивача, висновки контролюючого органу, які викладені в акті камеральної перевірки №743/32-00-50-01/00191307 від 06.08.2024 року щодо позивача, про порушення платником податків вимог п.п. 200.4.1, 200.12.1 статті 200 Податкового кодексу України, є необґрунтованими та безпідставними. Просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.09.2024 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 02.10.2024 року.
У зв`язку із неявкою сторін у підготовче судове засідання, відкрите 02.10.2024 року, розгляд справи відкладено на 16.10.2024 року.
У відзиві на позов, який отриманий судом 04.10.2024 року, відповідач просить відмовити у задоволенні позову з підстав того, що висновки акту перевірки ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та неспростовані позивачем. Звертає увагу суду на те, що відповідно до даних інтернет-порталу SMIDA (www.smida.gov.ua) єдиний інформаційний масив даних про емітентів цінних паперів створений агентством розвитку інфраструктури фондового ринку України, власником позивача є Старміл Лімітед (Starmill Limited) (код -193746), КІПР, пряме володіння 99,88%. Указом Президента України від 12.05.2023 року №279/2023 Старміл Лімітед (Starmill Limited) (відомості згідно з даними Департаменту реєстрації компаній та інтелектуальної власності Республіки Кіпр: реєстраційний номер HE193746. Місцезнаходження юридичної особи: Республіка Кіпр, м. Нікосія (Themistokli Dervi, 3, Julia House, 1066, Nicosia, Cyprus) включений до переліку юридичних осіб до яких застосовуються персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні санкції терміном на 10 років. Таким чином, Старміл Лімітед, як акціонер розпоряджається активами підприємства, в т.ч. грошовими коштами отриманими як бюджетне відшкодування, що підпадає під санкції встановлені Указом Президента. Крім того, згідно опублікованої на офіційні сторінці АТ «КЗРК» www.krruda.dp.ua проміжної інформації емітента цінних паперів за 4 квартал 2023 року посадовими особами в т.ч. є Члени Наглядової ради, представники Kadis Holding LTD Радченко Михайло Юрійович та Агаркова Тетяна Сергіївна. Указом Президента України від 12.05.2023 року №279/2023 Кадіс Холдинг ЛТД (Kadis Holding LTD.), місцезнаходження юридичної особи: Федерація Сент-Кітс і Невіс (Nisbetts Chambers, Chapel Street, P.O. Box 517, Charlestown, Nevis), включений до переліку юридичних осіб до яких застосовуються персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні санкції терміном на 50 років. Таким чином, Kadis Holding LTD через представників в межах компетенції членів Наглядової ради розпоряджаються активами підприємства, в т.ч. грошовими коштами отриманими як бюджетне відшкодування, що підпадає під санкції, встановлені Указом Президента. Враховуючи зазначене та норми підпунктів 200.4.1., 200.12.1 статті 200 Податкового кодексу України з урахуванням Указу Президента України від 12.05.2023 року №279/2023, у позивача відсутнє право на бюджетне відшкодування у розмірі 24 259 009 грн. по податковій декларації з податку на додану вартість за червень 2024 року, тому висновки акту від 06.08.2024 року № 743/32-00-50-01/00191307 про результати камеральної перевірки даних позивача та оскаржене податкове повідомлення-рішення є обґрунтованим та правомірним.
04.10.2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій представник не погоджується із доводами представника податкового органу з огляду на те, що сам по собі факт застосування персональних спеціальних економічних та інші обмежувальних санкцій до власника корпоративних прав позивача не може автоматично свідчити про порушення порядку ведення підприємством та його посадовими особами обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Результатом ведення обліку податкових зобов`язань та податкового кредиту з ПДВ є виключно формування від`ємного значення, яким платник податків може скористатись. До позивача персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні санкції не застосовувались, тому вважає незаконним висновок податкового органу про відсутність у позивача права на отримання бюджетного відшкодування. Застосування санкцій до власників корпоративних прав не може свідчити про порушення податкового обліку самим підприємством, яке здійснює його незалежно від іншого суб`єкта господарювання, яким є власник корпоративних прав. Просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
10.10.2024 року від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких представник звернув увагу суду на те, шо контролюючий орган прийняв спірне податкове повідомлення-рішення не за наслідками встановлення порушення позивачем порядку ведення обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, а за наслідками застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) до акціонерів товариства, відповідно до Указу Президента України від 12.05.2023 №279/2023 року. Щодо доводів представника позивача про те, шо до підприємства персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні санкції не застосовувались, а вони застосовувались до власника корпоративних прав товариства, зазначає наступне. Так, дійсно у редакції пункту 200.4.1 ст.200 Податкового кодексу України, яка діяла до липня 2024 року мова йшла тільки про платника податків, а не про його посадових осіб, акціонерів чи бенефіціарів: «платники податку, щодо яких у порядку, встановленому Законом України «Про санкції», прийняті рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), протягом строку застосування таких санкцій не мають права на отримання бюджетного відшкодування суми від`ємного значення. Суми такого від`ємного значення зараховуються у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.» Однак поняття «платник податків (юридична особа, підприємство, суб`єкт господарювання)» має більш ширше значення, ніж просто сама назва юридичної особи. Платник податків включає в себе і посадових осіб органу управління, і власників (акціонерів), і наглядову раду, якщо вона передбачена установчими документами. Всі ці органи та учасники юридичної особи ототожнюється з підприємством і діють як єдине ціле у взаємовідносинах з третіми особами та державою. Просить суд відмовити у задоволенні позову.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.10.2024 року забезпечена участь представника позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
У підготовчому судовому засіданні 16.10.2024 року розгляд справи відкладено на 06.11.2024 року, у зв`язку із неявкою представника відповідача.
У зв`язку із оголошеною повітряною тривогою 06.11.2024 року, розгляд справи відкладено на 20.11.2024 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.11.2024 року забезпечена участь представника відповідача в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
19.11.2024 року та 22.11.2024 року від сторін надійшли додаткові пояснення у справі.
У зв`язку із перебуванням судді Серьогіної О.В. 20.11.2024 року на лікарняному, розгляд справи відкладено на 04.12.2024 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.11.2024 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.
Усною ухвалою суду від 04.12.2024 року, занесеною до проколу судового засідання, закрито підготовче провадження та розгляд справи призначено на 18.12.2024 року.
У зв`язку із оголошеною повітряною тривогою 18.12.2024 року, розгляд справи відкладено на 24.12.2024 року.
24.12.2024 року оголошена перерва на 15.01.2025 року.
У судове засідання з`явився представник позивача та представник відповідача.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, що наведені у позові та у відповіді на відзив.
Представник відповідача вимоги позову не визнав та просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на доводи викладені у відзиві на позов та в запереченнях.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Позивач не погодився з висновками щодо порушень, викладених в акті перевірки та відповідно до пункту 86.7 статті 86 ПКУ подав заперечення від 16.08.2024 №1855 (вх. № 6540/6/ЕКПП від 16.08.2024) щодо акту перевірки.
За результатами розгляду заперечень позивача, Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків надано відповідь на заперечення підприємству від 28.08.2024 року №3865/6/32-00-50-01-05 та винесено податкове повідомлення-рішення від 02.09.2024 року форми «В3» №000/816/5001, яким відмовлено у бюджетному відшкодуванні від`ємного значення з ПДВ за червень 2024 року на суму 24 259 009 грн.
Відтак, предметом розгляду даної адміністративної справи є правомірність податкового повідомлення-рішення форми «В3» від 02.09.2024 року №000/816/5001.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (далі ПК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків, регламентовано статтею 200 ПК України.
Відповідно до пункту 200.1 означеної норми сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Пунктом 200.2 статті 200 ПК України передбачено, що при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.
За приписами пункту 200.4 статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету,
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Згідно з пунктом 200.7 статті 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
Відповідно до пункту 200.8 статті 200 ПК України до податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації кваліфікованого електронного підпису відповідно до закону.
Форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики (пункт 200.9 статті 200 ПК України).
За приписами пункту 200.10 статті 200 ПК України у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).
Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.
Як визначено пунктом 200.14 статті 200 ПК України якщо за результатами камеральної або документальної перевірки, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган: у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування; у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.
Натомість, в межах камеральної перевірки, контролюючим органом зроблено висновок, що власник AT «Криворізький залізорудний комбінат» включений до переліку юридичних осіб до яких застосовуються персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні санкції, тому з урахування норм підпунктів 200.4-1, 200.12-1 статті 200 Податкового кодексу (зі змінами та доповненнями, діючими в період, що охоплений перевіркою) та Указу Президента України від 12.05.2023 року №279/2023 AT «Криворізький залізорудний комбінат» не має права на отримання бюджетного відшкодування від`ємного значення згідно податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2024 року у розмірі 24 259 009 грн.
Пунктом 200.4-1 статті 200 ПК України платники податку, щодо яких у порядку, встановленому Законом України "Про санкції", прийняті рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), протягом строку застосування таких санкцій не мають права на отримання бюджетного відшкодування суми від`ємного значення.
Суми такого від`ємного значення зараховуються у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Так, з матеріалів справи встановлено та не заперечується сторонами, що акціонером позивача є Стармілл Лімітед, володіє 99,8% акцій АТ "Криворізький залізорудний комбінат"; водночас, представники Кадіс Холдінгс ЛТД - Радченко Михайло Юрійович та Агаркова Тетяна Сергіївна є членами Наглядової ради позивача.
Указом Президента України від 12.05.2023 року № 279/2023 уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 12 травня 2023 року "Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)".
Згідно з рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 12 травня 2023 року "Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) застосовано персональні економічні санкції стосовно Стармілл Лімітед стороком на 10 років, а саме:
1) блокування активів тимчасове позбавлення права користуватися та розпоряджатися активами, що належать фізичній або юридичній особі, а також активами, щодо яких така особа може прямо чи опосередковано (через інших фізичних або юридичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними;
2) обмеження торговельних операцій (повне припинення);
3) обмеження, часткове чи повне припинення транзиту ресурсів, польотів та перевезень територією України (повне припинення);
4) запобігання виведенню капіталів за межі України;
5) зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань;
6) анулювання або зупинення ліцензій та інших дозволів, одержання (наявність) яких є умовою для здійснення певного виду діяльності, зокрема, анулювання чи зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами;
7) заборона участі у приватизації, оренді державного майна резидентами іноземної держави та особами, які прямо чи опосередковано контролюються резидентами іноземної держави або діють в їх інтересах;
8) заборона здійснення публічних та оборонних закупівель товарів, робіт і послуг у юридичних осіб резидентів іноземної держави державної форми власності та юридичних осіб, частка статутного капіталу яких знаходиться у власності іноземної держави, а також публічних та оборонних закупівель у інших суб`єктів господарювання, що здійснюють продаж товарів, робіт, послуг походженням з іноземної держави, до якої застосовано санкції згідно з Законом;
9) заборона або обмеження заходження іноземних невійськових суден та військових кораблів до територіального моря України, її внутрішніх вод, портів та повітряних суден до повітряного простору України або здійснення посадки на території України (повна заборона);
10) повна або часткова заборона вчинення правочинів щодо цінних паперів, емітентами яких є особи, до яких застосовано санкції згідно з Законом (повна заборона);
11) заборона збільшення розміру статутного капіталу господарських товариств, підприємств, у яких резидент іноземної держави, іноземна держава, юридична особа, учасником якої є нерезидент або іноземна держава, володіє 10 і більше відсотками статутного капіталу або має вплив на управління юридичною особою чи її діяльність;
12) запровадження додаткових заходів у сфері екологічного, санітарного, фітосанітарного та ветеринарного контролю;
13) припинення дії торговельних угод, спільних проектів та промислових програм у певних сферах, зокрема у сфері безпеки та оборони;
14) заборона передання технологій, прав на об`єкти права інтелектуальної власності.
Згідно з рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 12 травня 2023 року "Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) застосовано персональні економічні санкції стосовно Кадіс Холдінгс ЛТД строком на 50 років, а саме:
1) блокування активів тимчасове позбавлення права користуватися та розпоряджатися активами, що належать фізичній або юридичній особі, а також активами, щодо яких така особа може прямо чи опосередковано (через інших фізичних або юридичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними;
2) обмеження торговельних операцій (повне припинення);
3) обмеження, часткове чи повне припинення транзиту ресурсів, польотів та перевезень територією України (повне припинення);
4) запобігання виведенню капіталів за межі України;
5) зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань;
6) анулювання або зупинення ліцензій та інших дозволів, одержання (наявність) яких є умовою для здійснення певного виду діяльності, зокрема, анулювання чи зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами;
7) заборона участі у приватизації, оренді державного майна резидентами іноземної держави та особами, які прямо чи опосередковано контролюються резидентами іноземної держави або діють в їх інтересах;
8) заборона здійснення публічних та оборонних закупівель товарів, робіт і послуг у юридичних осіб резидентів іноземної держави державної форми власності та юридичних осіб, частка статутного капіталу яких знаходиться у власності іноземної держави, а також публічних та оборонних закупівель у інших суб`єктів господарювання, що здійснюють продаж товарів, робіт, послуг походженням з іноземної держави, до якої застосовано санкції згідно з Законом;
9) заборона або обмеження заходження іноземних невійськових суден та військових кораблів до територіального моря України, її внутрішніх вод, портів та повітряних суден до повітряного простору України або здійснення посадки на території України (повна заборона);
10) повна або часткова заборона вчинення правочинів щодо цінних паперів, емітентами яких є особи, до яких застосовано санкції згідно з Законом (повна заборона);
11) заборона збільшення розміру статутного капіталу господарських товариств, підприємств, у яких резидент іноземної держави, іноземна держава, юридична особа, учасником якої є нерезидент або іноземна держава, володіє 10 і більше відсотками статутного капіталу або має вплив на управління юридичною особою чи її діяльність;
12) запровадження додаткових заходів у сфері екологічного, санітарного, фітосанітарного та ветеринарного контролю;
13) припинення дії торговельних угод, спільних проектів та промислових програм у певних сферах, зокрема у сфері безпеки та оборони.
Водночас суд звертає увагу, що з преамбули Закону України «Про санкції» №1644-VII від 14 серпня 2014 року (далі - Закон №1644-VII) слідує, що інститут санкцій законодавець запровадив з метою невідкладного та ефективного реагування на наявні і потенційні загрози національним інтересам і національній безпеці України, включаючи ворожі дії, збройний напад інших держав чи недержавних утворень, завдання шкоди життю та здоров`ю населення, захоплення заручників, експропріацію власності держави, фізичних та юридичних осіб, завдання майнових втрат та створення перешкод для сталого економічного розвитку, повноцінного здійснення громадянами України належних їм прав і свобод.
Частиною першою статті 1 Закону №1644-VII встановлено, що з метою захисту національних інтересів, національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України, протидії терористичній діяльності, а також запобігання порушенню, відновлення порушених прав, свобод та законних інтересів громадян України, суспільства та держави можуть застосовуватися спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (далі - санкції).
Частиною першою статті 2 Закону №1644-VII визначено, що правову основу застосування санкцій становлять Конституція України, міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, закони України, нормативні акти Президента України, Кабінету Міністрів України, рішення Ради національної безпеки та оборони України, відповідні принципи та норми міжнародного права.
Згідно з частиною третьою статті 5 Закону №1644-VII рішення щодо застосування, скасування та внесення змін до санкцій щодо окремих іноземних юридичних осіб, юридичних осіб, які знаходяться під контролем іноземної юридичної особи чи фізичної особи-нерезидента, іноземців, осіб без громадянства, а також суб`єктів, які здійснюють терористичну діяльність (персональні санкції), передбачених пунктами 1-21, 23-25 частини першої статті 4 цього Закону, приймається Радою національної безпеки та оборони України та вводиться в дію указом Президента України. Відповідне рішення набирає чинності з моменту видання указу Президента України і є обов`язковим до виконання.
Згідно з вимогами ч.5 ст. 5 Закону №1644-VII реалізація санкцій щодо особи, щодо якої застосовано санкції, у сфері відносин, які регулюються Податковим кодексом України та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, забезпечується контролюючим органом шляхом здійснення заходів, передбачених пунктом 21-1.1 статті 21-1 Податкового кодексу України.
Згідно з ст.21-1 ПК України контролюючі органи виконують рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), прийняті у порядку, встановленому Законом України "Про санкції", шляхом здійснення таких заходів:
анулювання ліцензій на право здійснення діяльності у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального - у разі застосування санкції щодо анулювання або зупинення ліцензій та інших дозволів, одержання (наявність) яких є умовою для здійснення певного виду діяльності;
відмова/зупинення у поверненні помилково та/або надміру сплачених сум податків та зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, пені, штрафів - у разі застосування санкції щодо зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань;
відмова в наданні розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу), а також у прийнятті рішення про перенесення строків сплати розстрочених (відстрочених) сум - у разі застосування санкції щодо зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань;
зупинення/відмова в наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість - у разі застосування санкції щодо зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань.
Підставою для здійснення контролюючим органом заходів, визначених пунктом 21-1.1 цієї статті, є рішення про застосування (внесення змін) спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), прийняте у порядку, встановленому Законом України "Про санкції".
Згідно з п. 200.12-1. ст.200 ПК України з дати прийняття рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), прийнятого у порядку, встановленому Законом України "Про санкції", зупиняються бюджетне відшкодування узгодженої суми бюджетного відшкодування та перебіг строків здійснення такого бюджетного відшкодування, визначених цією статтею.
Зазначена в абзаці першому цього пункту сума бюджетного відшкодування залишається доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та перераховується цим органом на рахунок платника податку в обслуговуючому банку/небанківському надавачі платіжних послуг та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України, протягом п`яти операційних днів з дати прийняття рішення про скасування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), прийнятого у порядку, встановленому Законом України "Про санкції".
Таким чином, з наведеного слідує, що держава обмежує право осіб, щодо яких прийнято рішення про застосування (внесення змін) спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) в одержанні коштів з держаного бюджету України.
Разом з тим, з матеріалів справи слідує, що згідно з пунктом 9 Статуту, затвердженого Протоколом № 1/2021 від «28» травня 2021 року загальних зборів Публічного акціонерного товариства «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» (далі - Статут) передбачено, що органами Товариства є:
- Ревізійна комісія.
Загальні збори є вищим органом Товариства.
У Загальних зборах можуть брати участь особи, включені до переліку акціонерів, які мають право на таку участь, або їх представники.
Наглядова рада акціонерного товариства є колегіальним органом, що здійснює захист прав всіх акціонерів товариства і в межах компетенції, визначеної Статутом акціонерного товариства та законом України «Про акціонерні товариства» від 27 липня 2022 року №2465-ІХ (із змінами) здійснює управління товариством, а також контролює та регулює діяльність його виконавчого органу, тобто правління.
Згідно частини 3 статті 72 закону України «Про акціонерні товариства» до складу наглядової ради обираються акціонери або особи, які представлять їхні інтереси, та/або незалежні директори.
Правління є колегіальним виконавчим органом Товариства, який здійснює керівництво його поточною діяльністю. Правління діє від імені Товариства та в його інтересах у межах, встановлених Статутом Товариства, Положенням «Про Правління» та законодавством.
Загальні збори мають право достроково припинити повноваження Голови та членів Правління незалежно від причин такого припинення. Наглядова рада має право відсторонити від виконання обов`язків Голову та членів Правління у будь-який час.
Правління підзвітне Загальним зборам і Наглядовій раді та організовує виконання їх рішень. Правління здійснює підготовку до проведення та забезпечує проведення Загальних зборів, забезпечує та сприяє діяльності Наглядової ради та Ревізійної комісії Товариства.
Відповідно до пункту 3.3 Статуту кожною простою акцією Товариства її власнику - акціонеру надається однакова сукупність прав, включаючи права на участь в управлінні Товариством.
Згідно з пунктом 9.2 Статуту Наглядова рада є колегіальним органом Товариства, що здійснює захист прав акціонерів Товариства і в межах своєї компетенції, визначеної Статутом та законодавством, здійснює управління Товариством, а також контролює і регулює діяльність виконавчого органу Товариства. Наглядова рада складається з 4 (чотирьох) членів, які обираються Загальними зборами строком на 1 (один) рік.
Членом Наглядової ради може бути лише фізична особа. До складу Наглядової ради обираються акціонери або особи, які представляють їхні інтереси, та/або незалежні члени Наглядової ради (незалежні директори).
До виключної компетенції Наглядової ради належить:
1) затвердження внутрішніх положень, якими регулюється, діяльність Товариства, крім тих, що віднесені до виключної компетенції Загальних зборів, та тих, що рішенням Наглядової ради передані для затвердження Правлінню, встановлення переліку таких положень;
2) підготовка проекту порядку денного Загальних зборів, прийняття рішення про дату їх проведення та про включення пропозицій до проекту порядку денного, крім скликання акціонерами позачергових Загальних зборів, затвердження проекту порядку денного та порядку денного, проектів рішень (крім кумулятивного голосування) щодо кожного з питань, включених до проекту порядку денного, затвердження форми і тексту бюлетенів для голосування на Загальних зборах;
3) прийняття рішення про проведення чергових та позачергових Загальних зборів відповідно до Статуту Товариства та у випадках, встановлених Законом України "Про акціонерні товариства";
4) прийняття рішення про емісію Товариством інших цінних паперів, крім акцій та інших цінних паперів, які можуть бути конвертовані в акції, на суму, що не перевищує 25 відсотків вартості активів Товариства;
5) прийняття рішення про викуп розміщених Товариством інших, крім акцій, цінних паперів;
6) затвердження ринкової вартості майна (включно з цінними паперами) у випадках, передбачених законодавством та затвердження ціни викупу акцій, з метою реалізації акціонерами права вимоги обов`язкового викупу акцій Товариством у випадках, встановлених законодавством України;
7) затвердження умов контрактів, які укладатимуться з Головою та членами Правління, встановлення розміру їх винагороди;
8) прийняття рішення про відсторонення Голови Правління або члена Правління від здійснення повноважень, обрання особи, яка тимчасово здійснюватиме повноваження Голови або члена Правління;
9) обрання та припинення повноважень Голови і членів інших органів Товариства;
10) обрання реєстраційної комісії, за винятком випадків, встановлених законодавством
11) обрання аудитора (аудиторської фірми) Товариства для проведення аудиторської перевірки за результатами поточного та/або минулого (минулих) року (років) та визначення умов договору, що укладатиметься з таким аудитором (аудиторською фірмою), встановлення розміру оплати його (її) послуг;
12) визначення дати складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів, порядку та строків виплати дивідендів у межах граничного строку, визначеного п. 6.18 цього Статуту;
13) визначення дати складення переліку акціонерів, які мають бути повідомлені про проведення Загальних зборів відповідно до абз. 1 - 3 п. 9.1.13 цього Статуту та мають право на участь у Загальних зборах відповідно до п. 9.1.12 цього Статуту;
14) надання попередньої згоди на участь Товариства у промислово-фінансових групах та інших об`єднаннях;
15) вирішення питань, віднесених до компетенції Наглядової ради розділом XVI Закону України "Про акціонерні товариства" у разі злиття, приєднання, поділу, виділу або перетворення Товариства;
16) прийняття рішення про надання згоди на вчинення значного правочину або про попереднє надання згоди на вчинення такого правочину у випадках, передбачених статтею 70 Закону України "Про акціонерні товариства, а також надання згоди на вчинення значних правочинів, для яких Загальними зборами попередньо надана згода на їх вчинення;
17) визначення ймовірності визнання Товариства неплатоспроможним внаслідок прийняття ним на себе зобов`язань або їх виконання, у тому числі внаслідок виплати дивідендів або викупу акцій;
18) прийняття рішення про обрання оцінювача майна Товариства та затвердження умов договору, що укладатиметься з ним, встановлення розміру оплати його послуг;
19) прийняття рішення про обрання (заміну) депозитарної установи, яка надає Товариству додаткові послуги, затвердження умов договору, що укладатиметься із депозитарною установою та встановлення розміру оплати її послуг;
20) надсилання оферти акціонерам, відповідно до чинного законодавства України;
21) затвердження організаційної структури Товариства;
22) вирішення питань про створення та/або участь в будь-яких юридичних особах, їх реорганізацію та ліквідацію, прийняття рішення про придбання часток (акцій, корпоративних прав) в статутних капіталах інших суб`єктів господарювання або відчуження часток (акцій, корпоративних прав), що належать Товариству в статутних капіталах інших суб`єктів господарювання;
23) вирішення питань про створення, реорганізацію та/або ліквідацію структурних та/ або відокремлених підрозділів Товариства;
24) прийняття рішення про створення, реорганізацію та/або ліквідацію спільних підприємств, дочірніх підприємств;
25) аналіз дій Правління з управління Товариством, реалізації інвестиційної, технічної і цінової політики;
26) затвердження за поданням Правління керівників створених дочірніх підприємств - юридичних осіб, прийняття рішення про призначення керівників структурних одиниць, філій, представництв;
27) ініціювання у разі необхідності проведення позачергових ревізій та/або аудиторських перевірок фінансово-господарської діяльності Товариства;
28) формування (затвердження) складу експертних комісій (у тому числі з залученням незалежних сторонніх фахівців) для перевірки фактичного стану будь-яких напрямків фінансово-господарської діяльності Товариства або діяльності посадових осіб Товариства у відповідності до їх повноважень. Розгляд та затвердження висновків цих комісій. Прийняття рішень та заходів по забезпеченню правових засад діяльності Товариства та його посадових осіб;
29) винесення рішень про притягнення до майнової відповідальності посадових осіб органів управління Товариства;
30) надання попередньої згоди на вчинення Товариством правочинів на суму, що перевищує 20000000,00 грн. (двадцять мільйонів гривень нуль копійок) або еквівалент цієї суми в іншій валюті за курсом НБУ на дату вчинення кожного правочину;
31) надання попередньої згоди на передачу в оренду майна Товариства, балансова вартість якого складає більше 5000000,00 грн. (п`яти мільйонів гривень нуль копійок) або еквівалент цієї суми в іншій валюті за курсом НБУ на дату вчинення правочину;
32) надання попередньої згоди на вчинення Товариством правочинів щодо забезпечення зобов`язань (гарантій, порук, застав, тощо);
33) надання попередньої згоди на укладення Товариством договорів про отримання кредитів (позик);
34) надання попередньої згоди на випуск та погашення будь-яких боргових зобов`язань Товариства;
35) прийняття рішень про:
- безоплатну передачу майна Товариства; та/або
- безоплатне надання Товариством послуг (виконання робіт); та/або - надання Товариством безповоротної фінансової допомоги чи благодійної допомоги;
36) надання попередньої згоди на придбання, відчуження або списання з балансу Товариства необоротних активів (в т.ч. основних засобів), які мають ринкову вартість більше 5000000,00 грн. (п`яти мільйонів гривень нуль копійок) за однією операцією або загальна вартість таких операцій перевищує 15000000,00 грн. (п`ятнадцять мільйонів гривень нуль копійок) на календарний рік, або еквіваленти вказаних сум в іншій валюті за курсом НБУ на дату вчинення кожного правочину;
37) затвердження інвестиційних програм та річних бюджетів Товариства;
38) затвердження порядку формування та використання фондів розвитку виробництва;
39) надання попередньої згоди стосовно отримання, зміни або анулювання ліцензій, дозволів або інших погоджень державних органів, що встановлюють, змінюють або припиняють права Товариства на користування землею або надрами;
40) прийняття рішення про визначення та зміну місцезнаходження Товариства;
41) обрання та припинення повноважень Корпоративного секретаря, затвердження Положення "Про корпоративного секретаря" Товариства та затвердження умов цивільно- правового договору або трудового договору, який укладатиметься з ним;
42) прийняття рішення про надання згоди на вчинення правочину, щодо вчинення якого є заінтересованість, у випадках передбачених законом;
43) призначення і звільнення керівника підрозділу внутрішнього аудиту (внутрішнього аудитора);
44) затвердження умов трудових договорів, що укладаються з працівниками підрозділу внутрішнього аудиту (з внутрішнім аудитором), встановлення розміру їхньої винагороди, у тому числі заохочувальних та компенсаційних виплат;
45) здійснення контролю за своєчасністю надання (опублікування) Товариством достовірної інформації про його діяльність відповідно до законодавства, опублікування Товариством інформації про принципи (кодекс) корпоративного управління Товариства;
46) затвердження рекомендацій Загальним зборам за результатами розгляду висновку зовнішнього незалежного аудитора (аудиторської фірми) Товариства для прийняття рішення щодо нього;
47) вирішення інших питань, що належать до компетенції Наглядової ради. Віднесені до виключної компетенції Наглядової ради питання не можуть бути передані до компетенції виконавчого органу Товариства.
Отже, враховуючи те, що (в т.ч. станом на дату подання заяви про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань) акціонером позивача є Стармілл Лімітед, що володіє 99,8% акцій АТ "Криворізький залізорудний комбінат"; водночас, представники Кадіс Холдінгс ЛТД - Радченко Михайло Юрійович та Агаркова Тетяна Сергіївна є членами Наглядової ради позивача, суд робить висновок про те, що Стармілл Лімітед і члени Наглядової ради - Радченко Михайло Юрійович та Агаркова Тетяна Сергіївна можуть впливати на рішення, прийняті позивачем, у зв`язку з чим податкове повідомлення-рішення від 02.09.2024 року №000/816/5001, яким відмовлено у бюджетному відшкодуванні від`ємного значення з ПДВ за червень 2024 року є правомірним.
Таким чином, суд погоджується з твердженням відповідача про те, що бюджетне відшкодування позивачу у розмірі 24 259 009 грн. по податковій декларації з податку на додану вартість за червень 2024 року суперечить меті застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) у порядку, встановленому Законом України «Про санкції», що полягає у захисті національних інтересів, національної безпеки, суверенітету і територіальній цілісності України, її економічній самостійності, прав, свобод, та законних інтересів громадян України, суспільства та держави.
Суд зазначає, що в подальшому п.9 Закону України від 18.06.2024 року № 3813-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо особливостей податкового адміністрування під час воєнного стану для платників податків з високим рівнем добровільного дотримання податкового законодавства» в абзаці другому пункту 43.1 статті 43, абзацах першому і другому пункту 100.15 статті 100, абзаці першому пункту 200.4-1 статті 200, абзаці другому пункту 291.3 статті 291 слова "щодо яких" замінено словами "щодо яких (та/або щодо засновників (учасників), кінцевих бенефіціарних власників яких)".
Відповідно до розділу ІІ прикінцевих положень Закону України від 18.06.2024 №3813-IX цей закон набирає чинності з першого числа місяця, наступного за місяцем його опублікування, крім: пунктів 9 і 25 розділу I цього Закону (щодо змін до пункту 43.1 статті 43, пункту 100.15 статті 100, пункту 200.4-1 статті 200, пункту 291.3 статті 291 і пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України), які набирають чинності з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, але не раніше 1 липня 2024 року.
Таким чином, Законом № 3813-IX від 18.06.2024 «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо особливостей податкового адміністрування під час воєнного стану для платників податків з високим рівнем добровільного дотримання податкового законодавства» усунуто логічні розбіжності, які полягали в тому, що суб`єкти господарювання, які підконтрольні Республіці Білорусь та російській федерації мали можливість отримати кошти з Державного бюджету України, що суперечить меті, зокрема ст. 200.4-1 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час спірних правовідносин та положенням Закону України «Про санкції».
Отже, легітимна мета законодавця полягала в недопущені перерахування коштів з Державного бюджету України на користь підприємств, які прямо або опосередковано підконтрольні Республіці Білорусь та російській федерації.
У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
Предметом регулювання статті 1 Першого протоколу до Конвенції є втручання держави у право на мирне володіння майном. У практиці Європейського суду з прав людини (серед багатьох інших, наприклад, рішення у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року. «Булвес АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання у право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції, а саме: чи є втручання законним; чи має воно на меті «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання у право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.
Втручання держави у право на мирне володіння майном є законним, якщо здійснюється на підставі закону нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким і передбачуваним з питань застосування та наслідків дії його норм.
Втручання є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу - втручання держави у право на мирне володіння майном може бути виправдано за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності. Саме національні органи влади мають здійснювати первісну оцінку наявності проблеми, що становить суспільний інтерес, вирішення якої б вимагало таких заходів. Поняття «суспільний інтерес» мас широке значення (рішення від 23 листопада 2000 року в справі «Колишній король Греції та інші проти Греції»). Крім того. Європейський суд з прав людини також визнає, що й саме по собі правильне застосування законодавства, безперечно, становить «суспільний інтерес» (рішення від 2 листопада 2004 року в справі «Трегубенко проти України»).
Критерій «пропорційності» передбачає, що втручання у право власності розглядатиметься як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, визначеною для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідного балансу не буде дотримано, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар». При цьому з питань оцінки «пропорційності» Європейський суд з прав людини, як і з питань наявності «суспільного», «публічного» інтересу, визнає за державою досить широку «сферу розсуду», за винятком випадків, коли такий «розсуд» не ґрунтується на розумних підставах.
Суд зазначає, що у цьому випадку «суспільний інтерес», «інтерес держави» враховуючи збройну агресію рф, переважає приватний інтерес позивача у поверненні коштів з державного бюджету України, які можуть бути використані всупереч національним інтересам України, враховуючи можливий вплив учасників товариства.
Отже, враховуючи наведене у сукупності, суд робить висновок про відсутність правових підстав для задоволення позову.
Судові витрати за подання позову до суду розподілу не підлягають, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.
Керуючись ст. 241-246, 250, 251, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 27 січня 2025 року.

Суддя О.В. Серьогіна