Справа № 460/750/24
Суддя: О.В. Поліщук
Дата ухвалення: 2025-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

27 січня 2025 року м. Рівне №460/750/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Великоомелянської сільської ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Великоомелянської сільської ради, у якому просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Великоомелянської сільської ради щодо невнесення інформації до Реєстру будівельної діяльності інформації щодо присвоєння адрес поділеним гаражним боксам № НОМЕР_1 і № НОМЕР_2 ;

зобов`язати Великоомелянську сільську раду внести інформацію про присвоєння гаражним боксам № НОМЕР_1 і № НОМЕР_2 , розташованих у гаражному кооперативі "Авіатор" Рівненської області, Рівненського району, Великоомелянської сільської ради до Реєстру будівельної діяльності.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що він є власником гаражу № 105 та № НОМЕР_2 , які поділені рішеннями Великоомелянської сільської ради № 109 та № 108 від 24.05.2023 з присвоєнням гаражним боксам № НОМЕР_1 та № НОМЕР_1 А поштових адрес. При здійсненні реєстрації права власності на вказані гаражі, реєстратором зауважено про неможливість здійснення державної реєстрації через відсутність інформації про присвоєння адреси у Реєстрі будівельної діяльності. У зв`язку з цим, 09.01.2024 позивач звернувся до Великоомелянської сільської ради із заявою про внесення інформації про присвоєння поділеним гаражним боксам адреси до Реєстру будівельної діяльності, однак відповідь на це звернення не отримав, тому, на думку позивача, його право на реєстрацію права власності порушено, з огляду на що, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

У встановлений судом строк відзив на позовну заяву відповідач не надав, тому в силу вимог частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд вирішує справу за наявними матеріалами.

17.04.2024 відповідачем подавано до суду додаткові пояснення з окремих питань у порядку ч. 5 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, у яких зазначено, що Великоомелянська сілська рада не має можливості внести до Реєстру будівельної діяльності інформацію щодо присвоєння адрес поділеним гаражним боксам № НОМЕР_1 та № 105А, встановивши, що гаражні бокси не є самостійними об`єктами нерухомого майна, як встановлено частиною третьою статті 26-3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», оскільки розташовані на земельній ділянці комунальної власності, переданій в оренду гаражному кооперативу «Авіатор», згідно договору для колективного гаражного будівництва, а не індивідуального.

ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою суду від 02.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі відповідно до статті 262 КАС України в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ ПРАВОВІДНОСИН.

Розглянувши матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є власником гаражу № НОМЕР_1 загальною площею 89,3 кв.м. за адресою: Рівненська область, Рівненський район, Великоомелянська сільська рада, гаражний кооператив "Авіатор" (інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 145774069 від 17.11.2018).

Рішенням Великоомелянської сільської ради від 24.05.2024 № 109 вирішено: присвоїти гаражному боксу № НОМЕР_1 , який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :02:020:0001, що передана в оренду гаражному кооперативу "Авіатор", таку поштову адресу: Рівненська область, Рівненський район, Великоомелянська сільська рада, гаражний кооператив "Авіатор", гаражний бокс № НОМЕР_1 .

Рішенням Великоомелянської сільської ради від 24.05.2024 № 110 вирішено: присвоїти гаражному боксу № 105-А, який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :02:020:0001, що передана в оренду гаражному кооперативу "Авіатор", таку поштову адресу: Рівненська область, Рівненський район, Великоомелянська сільська рада, гаражний кооператив "Авіатор", гаражний бокс № НОМЕР_2 .

09.01.2024 ОСОБА_1 звернулась до Великоомелянської сільської ради із заявою в про внесення інформації про присвоєння адрес гаражним боксам № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 до Реєстру будівельної діяльності.

Великоомелянська сільська рада надала позивачу відповідь від 24.01.2024 № 07/02-21 у якій зазначила про те, що у електронному Реєстрі будівельної діяльності ЄДЕСББ, куди вноситься інформація про присвоєння адреси, відсутня технічна можливість внести до Реєстру адреси, присвоєні гаражним боксам у гаражному кооперативі «Авіатор».

На момент подання позову (22.01.2024) позивачем не отримано відповіді на його звернення від 09.01.2024 та, відповідно, відповідачем не внесено інформацію про присвоєння адрес гаражним боксам № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 до Реєстру будівельної діяльності.

Не погоджуючись з такою бездіяльністю відповідача та вважаючи її протиправною, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ВИСНОВКИ СУДУ.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлює Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI (далі - Закон № 3038-VI).

Згідно з частиною першою статті 26-3 Закону № 3038-VI адресою об`єкта нерухомого майна (далі - адреса) є унікальна структурована сукупність реквізитів, що використовуються для ідентифікації об`єкта та визначення місця його розташування на місцевості.

Адреса присвоюється об`єктам будівництва, будинкам, будівлям, спорудам, квартирам, гаражним боксам, машиномісцям, іншим житловим та нежитловим приміщенням, які є самостійними об`єктами нерухомого майна (ч. 3 ст. 26-3 Закону № 3038-VI).

Реквізитами адреси є:

1) назва держави (Україна);

2) назва адміністративно-територіальної автономії у складі України - для об`єктів, розташованих на території Автономної Республіки Крим;

3) назва області (крім Автономної Республіки Крим, міст Києва та Севастополя);

4) назва району - для населених пунктів районного підпорядкування;

5) назва населеного пункту, а для об`єктів, розташованих за його межами, - назва найближчого населеного пункту (об`єднаної територіальної громади), розташованого у межах відповідного району (об`єднаної територіальної громади);

6) назва гідрографічного, соціально-економічного, природно-заповідного або іншого подібного об`єкта (за наявності);

7) назва вулиці, площі, майдану, шосе, проспекту, бульвару, алеї, провулку, узвозу тощо (далі - вулиця) (за наявності);

8) номер об`єкта (будинку, будівлі, споруди);

9) номер корпусу - для об`єктів, які складаються з декількох корпусів;

10) номер квартири, гаражного боксу, машиномісця, іншого житлового та нежитлового приміщення, яке є самостійним об`єктом нерухомого майна (за наявності) (ч. 4 ст. 26-3 Закону № 3038-VI).

Частиною п`ятою статті 26-3 Закону № 3038-VI визначено, що адреса присвоюється, змінюється, коригується, анулюється: виконавчим органом сільської, селищної, міської ради - у разі, якщо об`єкт знаходиться у межах території, на яку поширюються повноваження сільської, селищної, міської ради.

Адреса вважається присвоєною з дня внесення до Реєстру будівельної діяльності інформації про її присвоєння (ч. 6 ст. 26-3 Закону № 3038-VI).

За змістом частини 7 статті 26-4 Закону № 3038-VI орган з присвоєння адреси протягом п`яти робочих днів з дня отримання заяви про присвоєння, коригування адреси:

1) приймає рішення про присвоєння, коригування адреси/відмову у присвоєнні, коригуванні адреси, яке повинно містити відомості про ідентифікатор закінченого будівництвом об`єкта (для об`єктів, яким присвоєно ідентифікатор до подання заяви);

2) оприлюднює рішення про присвоєння, коригування/відмову у присвоєнні, коригуванні адреси на своєму офіційному веб-сайті (у разі наявності);

3) вносить інформацію про присвоєння, коригування адреси/відмову у присвоєнні, коригуванні адреси (у тому числі копію рішення про присвоєння, коригування адреси/відмову у присвоєнні, коригуванні адреси) до Реєстру будівельної діяльності.

Рішення про присвоєння/відмову у присвоєнні адреси повинно додатково містити відомості про місце розташування об`єкта згідно з документом, що дає право на виконання будівельних робіт (у разі присвоєння адреси щодо об`єкта будівництва), або документом, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта (у разі присвоєння адреси щодо закінченого будівництвом об`єкта).

Рішення про відмову у присвоєнні, коригуванні адреси повинно містити посилання на відповідну норму (пункт, статтю) законодавства із зазначенням, що саме порушено під час оформлення та подання документів, а також відомості про те, яке саме положення поданого заявником документа не відповідає вимогам законодавства.

Частиною 8 статті 26-4 Закону № 3038-VI встановлено виключні підстави для відмови у присвоєнні, коригуванні адреси.

Так, підставами для відмови у присвоєнні, коригуванні адреси є:

1) подання неповного пакета документів;

2) виявлення неповних або недостовірних відомостей у поданих документах, що підтверджено документально;

3) подання заяви особою, яка не є замовником, або його представником - у разі подання заяви щодо присвоєння, коригування адреси щодо об`єкта будівництва;

4) подання заяви до органу з присвоєння адреси, який не має повноважень приймати рішення про присвоєння, коригування адреси на відповідній території.

Відмова у присвоєнні, коригуванні адреси з підстав, не передбачених цією частиною, не допускається.

Процедуру присвоєння, зміни, коригування адрес об`єктів будівництва, будинків, будівель, споруд, окремих частин об`єкта, які є самостійними об`єктами права на нерухоме майно (квартир, гаражних боксів, машиномісць, інших житлових та нежитлових приміщень) визначає Порядок присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 690 від 07.07.2021 (далі Порядок № 690)

Абзацом 2 п.1 Порядку № 690 передбачено, що органи, уповноважені на присвоєння, зміну, коригування, анулювання адрес об`єктів будівництва, об`єктів нерухомого майна, визначаються відповідно до частини п`ятої статті 26-3 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (далі - уповноважені органи з присвоєння адрес).

Згідно з п. 5 Порядку № 690 присвоєння, зміна, коригування, анулювання адреси об`єкта будівництва, об`єкта нерухомого майна здійснюються виключно з використанням Реєстру будівельної діяльності.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР).

Згідно частини 1 статті 5 Закону № 280/97-ВР система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

Водночас, як встановлено частиною першою статті 11 Закону № 280/97-ВР виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

За змістом пункту 11 частини першої статті 37 Закону № 280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать такі власні (самоврядні) повноваження: прийняття рішень про присвоєння, зміну, коригування, анулювання адрес об`єктів нерухомого майна у випадках та порядку, встановлених Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Отже, присвоєння, зміна та коригування адреси об`єкта нерухомого майна є рішеннями суб`єкта владних повноважень, зокрема виконавчого органу відповідної ради, яке приймається за наявності для того підстав.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою про присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомого майна у зв`язку з його поділом, на підставі висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 14.02.2023 № 19 та наказу гаражного кооперативу «Авіатор» від 27.02.2023 № 1_ПН «Про присвоєння номерів».

За результатами розгляду цієї заяви відповідачем прийнято рішення від 24.05.2023 № 109 та № 110, якими присвоєно гаражним боксам № НОМЕР_1 та № 105А поштові адреси.

09.01.2024 ОСОБА_1 звернулась до Великоомелянської сільської ради із заявою в про внесення інформації про присвоєння адрес гаражним боксам № НОМЕР_1 та № 105А до Реєстру будівельної діяльності.

Великоомелянською сільською радою відповідну інформацію до Реєстру будівельної діяльності не внесено з технічних причин, про що повідомлено позивача листом від 24.01.2024 № 07/02-21.

Такі аргументи відповідача суд відхиляє з огляду на правові позиції Європейського суду з прав людини, що викладені в рішеннях у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (PincovdandPine v. The Czech Republic), «Ґаші проти Хорватії» (Gashiv. Croatia), «Трго проти Хорватії» (Trgo v. Croatia) щодо застосування принципу «належного урядування», згідно якою державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

При цьому, суд звертає увагу, що згідно з п. 5 Порядку № 690 присвоєння адреси об`єкта нерухомого майна здійснюються виключно з використанням Реєстру будівельної діяльностію. У свою чергу, відповідно до частини шостої статті 26-3 Закону № 3038-VI адреса вважається присвоєною з дня внесення до Реєстру будівельної діяльності інформації про її присвоєння. З огляду на наведене, суд констатує, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, допустив протиправну бездіяльність щодо невнесення інформації до Реєстру будівельної діяльності про присвоєння адрес поділеним гаражним боксам № НОМЕР_1 та № 105А відповідно до рішень Великоомелянської сільської ради від 24.05.2023 № 109 та № 110.

Частиною 4 ст. 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Відтак, позовні вимоги про зобов`язаня відповідача внести інформацію про присвоєння гаражним боксам № НОМЕР_3 , розташованих у гаражному кооперативі "Авіатор" Рівненської області, Рівненського району, Великоомелянської сільської ради до Реєстру будівельної діяльності є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Згідно з частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а тому позов належить задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача слід стягнути судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Великоомелянської сільської ради судовий збір в сумі 968,96 грн, сплачений згідно з платіжною інструкцією, яка знаходиться в матеріалах справи.

Визначаючись щодо наявності правових підстав для стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина друга статті 134 КАС України).

За правилами частини третьої статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом з тим, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС України).

Проте, принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката визначено частиною п`ятою статті 134 КАС України, тобто розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 134 КАС України).

Відповідно до частини сьомої статті 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, при оцінці розміру витрат суд застосовує ряд критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційність, співмірність) та факти на підтвердження таких критеріїв (складність справи, значення справи для сторін, фінансовий стан сторін, ринкові ціни адвокатських послуг тощо).

При визначенні суми відшкодування судових витрат, суд має виходити з критерію обґрунтованих дій позивача, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та запровадження певних запобіжників від можливих зловживань з боку учасників судового процесу та осіб, які надають правничу допомогу, зокрема, неможливості стягнення необґрунтовано завищених витрат на правничу допомогу.

Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги в сумі 7000,00 гривень.

Так, на підтвердження фактично витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано суду копії наступних документів:

ордер на надання правничої допомоги № 1117212 від 22.01.2024;

договір про надання правничої допомоги від 22.02.2024;

акт приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 22.02.2024;

рахунок-фактура № 1/22 від 22.02.2024 та квитанція до прибуткового касового ордера № 1/22 від 22.02.2024.

Згідно п.3.1. Договору розмір гонорару, який Клієнт сплачує Об`єднанню за надану в межах цього Договору правничу допомогу у всіх судових засіданнях у суді першої інстанції є фіксованим і становить 7000,00 грн, який сплачується Клієнтом Об`єднанню у готівковій або безготівковій формі на підставі виставленого рахунку.

Відповідно до акту приймання-передачі від 22.01.2024, складеного Олехнович З.А. та адвокатським об`єднанням «Рівненська правозахисна група» послуги, передбачені вказаним Договором, надані Об`єднанням у встановлений термін, у повному обсязі та з дотриманням усіх умов Договору.

Суд зазначає, що при вирішенні питання щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд враховує обсяг фактично наданих адвокатом послуг, складність справи, співмірність обсягу цих послуг із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.

Оцінюючи подані документи, якими позивач обґрунтовує фактичне понесення витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи категорію складності справи, значення справи для сторін, суд приходить до висновку, що сума зазначена в акті про надану правничу допомогу є завищеною, а тому такі витрати не відповідають критерію реальності адвокатських витрат.

З огляду на правову позицію Верховного Суду наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 по справі № 826/841/17, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Зважаючи на характер спірних правовідносин, приймаючи до уваги обставини цієї справи та процесуальний хід її розгляду, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для стягнення на користь позивачів за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суми витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 2000,00 грн, що відповідає принципам об`єктивності, справедливості та співмірності.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Великоомелянської сільської ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Великоомелянської сільської ради щодо невнесення інформації до Реєстру будівельної діяльності інформації щодо присвоєння адрес поділеним гаражним боксам № НОМЕР_1 і № НОМЕР_2 ;

Зобов`язати Великоомелянську сільську раду внести інформацію про присвоєння адреси гаражним боксам № НОМЕР_3 , розташованих у гаражному кооперативі "Авіатор" Рівненської області, Рівненського району, Великоомелянської сільської ради до Реєстру будівельної діяльності.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Великоомелянської сільської ради судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім гривень) 96 коп.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Великоомелянської сільської ради витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката в розмірі 2000,00 (дві тисячі гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 25 січня 2025 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 )

Відповідач - Великоомелянська сільська рада (вул. Шевченка, буд. 79,с. Велика Омеляна,Рівненський р-н, Рівненська обл.,35360, ЄДРПОУ/РНОКПП 04387154)

Суддя Ольга ПОЛІЩУК