Справа № 335/13128/24
Суддя: Романько О. О.
Дата ухвалення: 2025-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суду м. Запоріжжя у складі головуючого судді Романько О.О., за участі секретаря судового засідання Корсунової Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 поданим через представника адвоката Білоуса Сергія Анатолійовича до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

02.12.2024 ОСОБА_1 через свого представника адвоката Білоуса С.А. звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови №800 від 24.10.2024 про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірною постановою його притягнуто до відповідальності через неявку до ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте повістку на 07.10.2024 він не отримував, розписку № 235 він не підписував, оскільки у відповідній графі стоїть підпис не його та останній містить явні ознаки підроблення.

Далі зазначили, що 24 жовтня 2024 року тимчасово виконуючим начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 було розглянуто матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за результати такого розгляду винесено постанову №800 від 24.10.2024, за фактом порушення, на думку відповідача, позивачем ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», за що передбачена відповідальність за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено штраф в сумі 25 500 грн.

ОСОБА_1 не отримував повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 07.10.2024, не знав про наявність справи відносно нього та не отримував будь-яких документів пов`язаних з нею, в тому числі повістки про виклик на 20.10.2024 для складення протоколу про адміністративне правопорушення, самого протоколу за результатом розгляду справи та відповідно протоколу про адміністративне правопорушення №1019 від 20.10.2024 року та постанови №800 за справою про адміністративне правопорушення від 24.10.2024 року. З копіями матеріалів справи №847 про адміністративне правопорушення вчинене громадянином ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, позивач ознайомився на підставі адвокатського запиту від 07.11.2024 лише 22.11.2024.

Так, в постанові зазначено, що громадянин ОСОБА_1 , 07.10.2024 не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 в зазначений час та дату, доказів наявності поважних причин за повісткою не надав, чим порушив вимоги законодавства України. а саме: ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Наполягають на тому, що ОСОБА_1 не був присутній при розгляді справи про адміністративне правопорушення, оскільки взагалі не знав про наявність такої, з копією постанови ознайомився лише 22.11.2024 на підставі адвокатського запиту від 07.11.2024.

В позові вказали на те, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 за місцем реєстрації та фактичного проживання, що підтверджується військово-обліковим документом №6, виданим ІНФОРМАЦІЯ_5 , де наразі оформлює відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у зв`язку з тим, що його мати є особою з інвалідністю I групи.

Таким чином, ОСОБА_1 не знав, що йому требі з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 07.10.2024, оскільки не отримував повістки, будь-яких документів не підписував у зв`язку з цим, а отже не ухилявся від явки по повістці до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, 06.10.2024 особисто повідомляв патрульним поліцейським під час перевірки документів, що готується для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації в ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Далі вказали, що протокол про адміністративне правопорушення від 20.10.2024 №1019 та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності № 800 від 24.10.2024 не містить підпису ОСОБА_1 .

Окремо в позові зауважили про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення від 20.10.2024 № 1019 у графі підпису особи, що притягається до адміністративної відповідальності щодо роз`яснення статті 63 Конституції України та статті 268 КУпАП, а також щодо отримання другого примірника протоколу відсутній підпис ОСОБА_1 . Натомість факт вчиненого правопорушення та відмова від пояснень та/або підписання протоколу підтверджують свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , але будь-яких інших даних щодо цих свідків та їх пояснень немає. А тому виникають сумніви, чи взагалі існували ці свідки, чи є вони не заінтересованими особами, насамперед не є вони з числа працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За результатом складеного протоколу про адміністративне правопорушення від 20.10.2024 № 1019 було складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності № 800 від 24.10.2024 року, на якій також відсутні підписи ОСОБА_1 , оскільки останній взагалі був відсутній на розгляді даного питання. В постанові особу ОСОБА_1 встановлено за паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 29.05.2004, але позивач має інші реквізити паспорту, відмінні від зазначених.

Вважають постанову тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковника ОСОБА_2 протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою судді від 06.12.2024 відкрито провадження по справі, призначено судове засідання.

17.12.2024 представником відповідача надано до суду відзив, в якому проти задоволення позовних вимог заперечують в повному обсязі. У відзиві зазначили, що 06.10.2024 групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянину ОСОБА_1 було вручено повістку про виклик на 08:00 год. 07.10.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 , для визначення призначення на особливий період. Вказану повістку ОСОБА_1 отримав, про що свідчить проставлений ним особистий підпис в розписці № 235 від 06.10.2024. Проте, у визначений у повістці час, а саме 07.10.2024 ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився. Причини своєї неявки не повідомив. У подальшому, через неявку позивача 07.10.2024 за вказаною повісткою і неотримання від позивача повідомлення про причини неявки, уповноваженою особою у відповідності до ч. 6 ст. 258 КУпАП було складено протокол про адміністративне правопорушення від 20.10.2024 № 1019, в якому сповіщено ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи, а саме 24.10.2024 о 09:00 год. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 . В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовився від пояснень. Належних та допустимих доказів щодо поважності причин неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 не надав. На розгляд справи ОСОБА_1 не з`явився. Про місце, дату та час розгляду справи попереджений належним чином, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення. За результатами розгляду справи встановлено, що поважні причини неприбуття чи несвоєчасне прибуття військовозобов`язаного до ТЦК та СП відсутні. Надалі була прийнята спірна постанова про притягнення позивача до відповідальності внаслідок скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП.

Позивач та його представник, будучи повідомленими судом своєчасно та належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Представник позивача надав через канцелярію заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги просив задовольнити.

Представник відповідача, будучи належно та завчасно повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, у відзиві на позов просив в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини.

24.10.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 було винесено постанову № 800 відносно ОСОБА_1 .. Як слідує зі змісту постанови №800, в обґрунтування прийнятого рішення відповідачем вказано наступне.

Стрільцем 1 відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 ст.сол. ОСОБА_6 складений протокол про адміністративне правопорушення № 1019 від 20.10.2024 відносно позивача ОСОБА_1 про те, що 07.10.2024 військовозобов`язаний ОСОБА_1 не з`явився за повісткою (розпорядженням) про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , про причини неявки не повідомив, чим порушив вимоги ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», чим вчинив правопорушення, передбачене за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період. Факт вчиненого правопорушення підтверджують свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_7 . Протокол складено та підписано без присутності позивача, на протоколі відсутні відповідні підписи ОСОБА_1 . Від пояснень та/або підписання протоколу відмовився у присутності свідків, що підтверджується двома підписами. Від отримання другого примірника протоколу відмовився у присутності свідків, що підтверджується двома підписами. Обставини, що пом`якшують правопорушення не встановлено. Обставини, що обтяжують правопорушення не встановлено. Враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, що передбачено ч.3 ст. 210-1 КУпАП - накладено штраф у розмірі 25500 грн.

В постанові зазначено, що громадянин ОСОБА_1 , 07.10.2024 не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 в зазначений час та дату, доказів наявності поважних причин за повісткою не надав, чим порушив вимоги законодавства України, а саме ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Разом з тим, представником відповідача у відзиві не заперечується того, що ОСОБА_1 не був присутній при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Вважали його належним чином повідомленим шляхом зазначення місця, дати і часу розгляду справи про адміністративне правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення від 2.10.2024 № 1019.

В той же час, відповідно до рапорту заступника начальника начальника мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 майора ОСОБА_8 від 15.10.2024 ОСОБА_1 07.10.2024 на визначений у повістці час не з`явився. За результатами проведеної 06.10.2024 перевірки даних в інформаційно-комунікаційній системі Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» встановлено, що вищезазначений громадянин прив`язаний до ІНФОРМАЦІЯ_6 . Вважав, що ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив правопорушення, передбачене за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Згідно наявної на цьому рапорті резолюції майору ОСОБА_9 було доручено підготувати звернення до органів НП про доставку порушника до ІНФОРМАЦІЯ_7 для складання адміністративного правопорушення. Чи було складено таке звернення і чи виконано працівниками поліції доставку ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_7 для складання протоколу про адміністративне правопорушення, у відзиві не зазначено, матеріали справи таких відомостей не містять.

Відповідно до розписки № 235 зазначено, що повістку № 235 на ім`я ОСОБА_1 , який проживає АДРЕСА_2 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою визначення призначення на особливий період на 08 годину 07.10.2024 одержав 06.10.2024 підпис, про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки повідомлений підпис.

Перебування ОСОБА_1 на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 підтверджується довідкою начальника цього ІНФОРМАЦІЯ_2 № 7284/111 від 02.12.2024. Окрім цього, з даної довідки вбачається, що ОСОБА_1 надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як чоловіку, який має матір з інвалідністю І групи, на строк до 07.02.2025.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

За змістом ст. 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

За змістом оскаржуваної постанови кваліфікуючою ознакою вчиненого адміністративного правопорушення є порушення правил мобілізаційної підготовки та мобілізації в особливий період.

Згідно із абзацом одинадцятим статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Стаття 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачає обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Пунктом 1 цієї статті визначені обов`язки громадян, а саме: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.

Пункт 3 цієї ж статті передбачає, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

У повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначаються: 1) прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка; 2) найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку; 3) мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки; 4) місце, день і час явки за викликом; 5) підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку; 6) реєстраційний номер повістки; 7) роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

Для громадян, які самостійно прибули до територіального центру комплектування та соціальної підтримки та підлягають направленню на навчання (підготовку) у зв`язку з призовом на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, час явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки встановлюється протягом двох місяців з дня проходження військово-лікарської комісії.

Під час вручення повістки представники територіального центру комплектування та соціальної підтримки на вимогу громадянина, якому вручається повістка, зобов`язані назвати свої прізвища, ім`я та по батькові, посади, а також пред`явити службові посвідчення.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 65/2022 «Про загальну мобілізацію» доручено місцевим органам виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб-підприємців організувати та забезпечити в установленому порядку своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу (далі - Указ №65).

Згідно пункту 79 постанови Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487 Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (в редакції від 30.12.2022) (далі Порядок №1487) районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, у тому числі організовують оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, приписки до призовної дільниці, взяття на військовий облік, призначення на особливий період, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям.

Відповідно до пункту 56 Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.03.2002 року №352, повістки громадянам можуть вручатися безпосередньо посадовими особами районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

При цьому, норми діючого законодавства вимагають, щоб повістка була вручена особисто і підписана особою, якій вона призначена.

Форма розписки та її зміст визначені в Додатку 11 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487, згідно з яким повістка має відривну частину розписку про те, що повістка про виклик у визначений час до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, одержана певним громадянином із засвідченням його особистим підписом.

Інші форми запрошення, сповіщення про необхідність явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки законодавцем не встановлені.

У разі відмови від підписання повістки посадовою особою територіального центру комплектування та соціальної підтримки у присутності свідків складається акт про відмову від отримання.

Окремо, вручення громадянам повісток про явку до ТЦК та СП регламентується Порядком призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим Постановою КМУ від 16.05.2024 № 560 (далі-Порядок).

Згідно абз. 1 п. 31 Порядку, повістки мають право вручати представники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки в межах адміністративної території, на яку поширюється повноваження відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

В даному випадку, відповідачем не доведено того, що група оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_3 мала право вручати позивачеві повістку на території АДРЕСА_1 .

Крім того судом встановлено те, що позивач перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 за місцем реєстрації та фактичного проживання, що підтверджується військово-обліковим документом №6, виданим ІНФОРМАЦІЯ_5 та довідкою від 02.12.2024 № 7284/111.

Тобто, можливо дійти висновку, що оскільки ОСОБА_1 перебуває на обліку в іншому ніж ІНФОРМАЦІЯ_8 , то: 1) тільки ІНФОРМАЦІЯ_5 мав повноваження видавати йому повістку про виклик до ТЦК та СП; 2) тільки начальник ІНФОРМАЦІЯ_5 мав право виносити оскаржувану постанову.

Згідно з вимогами пп. 1 п. 27 Порядку під час мобілізації громадяни викликаються з метою:

1) до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів:

взяття на військовий облік;

проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби;

уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки);

призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.

Як вбачається з даної норми, військовозобов`язані не можуть викликатися до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою визначення призначення на особливий період.

Відповідно до п. 30 Порядку, повістка формується за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів або бланк повістки заповнюється представником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу.

Реєстраційний номер повістки фіксується в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до п.40 під час вручення повістки здійснюється фото- і відеофіксація із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації представником територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейським. В матеріалах адміністративної справи відсутні матеріали фото- та відеофіксації вручення повістки, передбаченої п.40 Порядку.

Як вбачається із матеріалів справи, яка знаходиться в ІНФОРМАЦІЯ_2 , дані про повістку (розпорядження) про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 від 06.10.2024 відсутні. Натомість, в матеріалах справи є розписка №235, згідно з якою, повістку №235 на ім`я ОСОБА_1 , який проживає в АДРЕСА_2 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою визначення призначення на особливий період на «08» годину 07.10.12024 року одержав 06.10.2024. Встановити поза розумним сумнівом те, що в графах «особистий підпис громадянина», «особистий підпис громадянина» про повідомлення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки стоїть підпис ОСОБА_1 , не виявилося за можливе.

З огляду на зазначене, суд вважає, що факт вручення позивачу повістки про виклик не підтверджений належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови (ст.245 КУпАП).

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою або представниками громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Будь-яких актів ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що ОСОБА_1 було запропоновано отримати повістку з вимогою з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 , а так само копію протоколу про адміністративне правопорушення від 20.10.2024 № 1019 не надано. Відомості про свідків, які зазначені в цьому протоколі, є неповними, а саме без анкетних даних, які б дозволили їх ідентифікувати та викликати в якості свідків до суду.

Крім того, не виявилося за можливе встановити за яких обставин повістка має номер 235 в якому реєстрі вона сформована.

Отже, інші документи відповідачем не складались, відеозйомка під час вручення 06.10.2024 позивачу повістки на 07.10.2024 не проводилась.

Таким чином, суд доходить висновку, що відсутні належні, достатні та допустимі докази, про те, що позивач належним чином був повідомлений про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 08:00 год. 07.10.2024.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами. Особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

У зв`язку із застосуванням даного принципу саме відповідач, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд доходить висновку, що спірна постанова не відповідає положенням ч.2 ст.2 КАС України.

Так суд має перевірити дотримання відповідачем чи прийнято таке рішення (п.3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); (п.4) безсторонньо (неупереджено); (п.5) добросовісно; (п.6) розсудливо; (п.7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації.

Також судом враховуються висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішенні від 20.10.2011 по справі «Рисовський проти України», в якому ЄСПЛ зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

Згідно зі ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд наголошує, що відповідач не надав належних та допустимих доказів того, що позивач знав про час, дату та місце необхідної його явки 07.10.2024 о 08 год.00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок чого постанова підлягає скасуванню як протиправна, оскільки відсутні докази того, що позивач достеменно знав про виклик його за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 07.10.2024 о 08 год.00 хв., що позивач свідомо ухилявся від виконання виклику, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.ч.1, 3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Доводи позивача з приводу неправильності оформлення документів та недоведеність відповідачем певних обставин також заслуговують на увагу.

За нормами п. 2 ч.3 ст. 286 КУпАП, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 25, 72-77, 90, 168, 241-246, 258, 268, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 поданий через представника адвоката Білоуса Сергія Анатолійовича до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 800 від 24.10.2024, винесену тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП із накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

Провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_10 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 27 січня 2025 року.

Суддя: О.О. Романько