Справа № 826/10654/18
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2025-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.,

суддів: Василенка Я.М., Собківа Я.М.,

при секретарі: Руденко Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 09 липня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення та встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, в якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити заходи передбаченні Постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008, якою затверджено порядок проведення перерахунку пенсії, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 загальною сумою (виключаючи поетапність виплат перерахованої пенсії), виходячи зі складу грошового забезпечення визначеного частиною другою статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" відповідної посади, враховуючи посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавку за вислугу років, надбавку за службу в умовах режимних обмежень, надбавку за особливості проходження військової служби, премію, станом на 01.04.2018, починаючи з 01.04.2018 року з урахуванням виплаченого.

Позовні вимоги мотивовано тим, що Позивач є пенсіонером, пенсія якому призначена у розмірі 80% від грошового забезпечення, відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві на виконання вимог Постанови Кабінету міністрів України № 103 від 21.02.2018 здійснило перерахунок пенсії Позивача з 01.01.2018 в розмірі 70% грошового забезпечення, при цьому обрахунок такої пенсії був проведений без урахування раніше отримуваних Позивачем додаткових видів грошового забезпечення, зокрема, надбавки за службу в умовах режимних обмежень, надбавки за особливості проходження військової служби, премії. Також, згідно з приписами постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 постановлено виплату перерахованої пенсії проводити з 1 січня 2018 року у таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 травня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2020 року, позов задоволено частково.

Вийдено за межі позовних вимог та визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 80 % до 70 % від сум грошового забезпечення.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити заходи передбаченні Постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008 щодо проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 загальною сумою (у відповідності до вимог частини третьої статті 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»), починаючи з 01.04.2018 з урахуванням виплаченого.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Законом України від 13.12.2022 № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX, з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

26 березня 2024 року на адресу Київського окружного адміністративного суду надійшла Заява про роз`яснення судового рішення від 18.03.2024 разом із справою. За результатами автоматизованого розподілу вказані заяву та матеріали справи були передані судді Марич Є.В.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2024 року заяву про роз`яснення судового рішення повернуто без розгляду.

04 квітня 2024 року на адресу суду від Позивача надійшла Заява ОСОБА_1 про невідповідність ухвали Київського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2024 року по суті поданої заяви Позивача від 18.03.2024, в якій він просив роз`яснити рішення яке підлягає перерахунку та виплаті з 01.04.2018 та в подальшому в розмірі 100% від 80% суми грошового забезпечення, без розстрочки 50% у 2018, 75% у 2019 та встановити судовий контроль за виконанням рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 травня 2019 року у справі № 826/10654/18, зобов`язати Відповідача подати звіт.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.04.2024 Заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення та встановлення судового контролю розподілено судді Василенко Г.Ю.

В подальшому Позивачем тричі було подано доповнення до Заяви (повторної) від 04.04.2024 про роз`яснення судового рішення та встановлення судового контролю у справі № 826/10654/18.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09 липня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення та встановлення судового контролю за виконанням судового рішення - відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, з урахуванням доповнення, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким роз`яснити Відповідачу наступне:

- пенсія Позивачу підлягає перерахунку та виплаті з 01.04.2018 та в подальшому в розмірі 80 % суми грошового забезпечення, без розстрочки 50 % у 2018 та 75 % у 2019 з врахуванням 100 % суми підвищення пенсії, вказаної в довідці ГУ СБУ у м. Києві та Київській області № 308 від 03.09.2020, з урахуванням раніше виплачених сум, без обмеження максимальним розміром;

- забезпечити Відповідачем судовий контроль за виконанням рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 травня 2019 року у справі № 826/10654/18, яке вступило в законну силу 31 березня 2020 року;

- зобов`язати Відповідача у відповідності до вимог ст. 245 КАС України виконати у розумний строк рішення суду;

- подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення;

- за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту накласти штраф (у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 2 ст. 382 КАС України) на керівника суб`єкта владних повноважень, начальника ГУ ПФУ в м. Києві Бойко Олену Володимирівну, відповідальну за виконання рішення суду та виконавчого провадження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Доводи апеляційної скарги аналогічні, заявленим у Заяві про роз`яснення судового рішення та встановлення судового контролю за виконанням судового рішення (в Заяві від 04.04.2024 про невідповідність ухвали Київського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2024 року по суті поданої заяви Позивача від 18.03.2024 із доповненнями), та містять посилання на неповне з`ясування обставин справи судом першої інстанції та невідповідність його висновків таким обставинам.

Відзиву Відповідача на апеляційну скаргу ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не надходило, що не перешкоджає розгляду зазначених питань.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_1, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є частково обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви в частині роз`яснення рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 травня 2019 року у справі № 826/10654/18, суд першої інстанції виходив з того, що у судовому рішенні у даній адміністративній справі були чітко викладені обставини справи, законодавство, яке підлягає застосуванню до спірних правовідносин, а також мотиви, якими суд керувався під час прийняття судового рішення, у зв`язку з чим таке рішення є зрозумілим і підстав для його роз`яснення немає.

Крім того, подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

А як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, а також строк пред`явлення виконавчого документа до виконання - 01.04.2023.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суд першої інстанції зазначив, що заява не містить жодного обґрунтування щодо обов`язковості здійснення судового контролю за виконанням судового рішення з метою забезпечення його повного, правильного і своєчасного виконання, Позивач не навів та не надав суду докази можливого ухилення Відповідачем від виконання судового рішення та створення перешкод щодо його виконання.

Крім того, як зазначалось раніше, у матеріалах справи міститься постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, в якій зазначено, що рішення суду виконано відповідно до резолютивної частини виконавчого документа.

При цьому, судом першої інстанції зазначено, що Позивач при належному обґрунтуванні щодо обов`язковості здійснення судового контролю за виконанням судового рішення та наданні доказів можливого ухилення Відповідачем від виконання судового рішення та створення перешкод щодо його виконання не позбавлений права повторно звернутись до суду з заявою про встановлення судового контролю.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції відмовив у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення та встановлення судового контролю за виконанням рішення.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Положеннями ч. 3 ст. 254 КАС України визначено, що суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження.

Відповідно до ч. 4 ст. 254 КАС України подання заяви про роз`яснення судового рішення зупиняє перебіг строку, встановленого судом для виконання судового рішення, а так само строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

За приписами ч. 5 ст. 254 КАС України ухвалу про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні може бути оскаржено.

За змістом наведених норм слідує, що роз`ясненню підлягає судове рішення, яким спір вирішено по суті позовних вимог, і здійснити таке роз`яснення вправі суд, який це рішення ухвалив.

Отже, роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання, тобто, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а із змісту закону вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

Вказана стаття КАС України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Виходячи із системного тлумачення наведеної норми, роз`яснено може бути судове рішення, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини.

Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше.

Як вбачається із Заяви Позивача в частині роз`яснення судового рішення, остання обґрунтована тим, що пенсія Позивачу підлягає перерахунку та виплаті з 01.04.2018 та в подальшому в розмірі 80% суми грошового забезпечення, без розстрочки 50 % у 2018 та 75% у 2019 з врахуванням 100 % суми підвищення пенсії, вказаної в довідці ГУ СБУ у м. Києві та Київській області № 308 від 03.09.2020, з урахуванням раніше виплачених сум.

Також, Позивач в додаткових поясненнях, поданих до суду апеляційної інстанції, посилається на постанову Начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 05 серпня 2024 року, якою скасовано постанову Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Охріменко Н.М. від 24 березня 2023 року про закінчення виконавчого провадження № 69568298 з примусового виконання виконавчого листа № 826/10654/18, виданого 27 квітня 2020 року Окружним адміністративним судом міста Києва про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити заходи передбаченні Постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008 щодо проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 загальною сумою (у відповідності до вимог частини третьої статті 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»), починаючи з 01.04.2018 з урахуванням виплаченого.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до вищевказаної постанови Начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 05 серпня 2024 року, листом від 10.01.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в м Києві повідомило Відділ про те, що на підставі списків Головним управлінням Служби Безпеки України у м. Києві та Київській області було надано до Головного управління Пенсійного фонду України в м Києві довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 станом на 01.03.2018. Також зазначено, що кошти за період з 03.02.2020 по 31.05.2020 в сумі 6191,38 грн виплачено. Погашення заборгованості за період з 01.01.2018 по 02.02.2020 в сумі 20641,65 грн обчисленої на виконання судового рішення, буде здійснено в порядку черговості в межах відповідних бюджетних асигнувань.

В мотивувальній частині постанови від 24.03.2023 про закінчення виконавчого провадження зазначено, що рішення суду відповідно до резолютивної частини виконавчого документу виконано в повному обсязі.

В матеріалах виконавчого провадження міститься лист від 10.01.2023 Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, відповідно до якого погашення заборгованості за період з 01.01.2018 но 02.02.2020 в сумі 20641,65 грн обчисленої на виконання судового рішення, буде здійснено в порядку черговості в межах відновних бюджетних асигнувань.

Враховуючи ті обставини, що до листа Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві не додано жодних копій документів, які б підтверджували проведення виплати коштів ОСОБА_1 , постанова від 24.03.2023 про закінчення виконавчого провадження винесена державним виконавцем передчасно.

Таким чином, колегія суддів звертає увагу, що постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження скасована з підстав відсутності доказів виплати Відповідачем коштів Позивачу, а не у зв`язку з невірним визначенням суми нарахування за вищевказаним рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 травня 2019 року у справі № 826/10654/18.

Враховуючи вищенаведене та перевіривши всі фактичні обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що заява ОСОБА_1 в частині роз`яснення судового рішення задоволенню не підлягає, оскільки рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 травня 2019 року у справі № 826/10654/18 ґрунтується на положеннях чинного законодавства, є чітким та зрозумілим, з чим погоджується і колегія суддів.

Щодо Заяви ОСОБА_1 в частині встановлення судового контролю за виконанням рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 травня 2019 року у справі № 826/10654/18, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами положень статей 129 та 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини 2 та 3статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Питання судового контролю за виконанням судових рішень регульовано статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначено ст. 382 КАС України, за приписами частини першої та другої якої суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до частини восьмої цієї ж статті судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - Відповідачем у справі, може встановити суд першої чи апеляційної інстанції. Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду першої, апеляційної чи касаційної інстанції, а в разі неподання такого звіту - шляхом встановлення нового строку для подання звіту та накладення штрафу. Таким чином, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення, є правовим наслідком судового рішення.

При цьому, зазначена норма не містить застереження, що суд може встановити судовий контроль за виконанням судового рішення лише одночасно з ухваленням останнього.

Вказана позиція узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 14 травня 2020 року у справі № 800/320/17.

Колегія суддів зазначає, що судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-Позивача.

З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання Відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.

Правовою підставою для зобов`язання Відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Відтак, з часу набрання рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 травня 2019 року в адміністративній справі № 826/10654/18 законної сили Відповідач мав вчинити дії, спрямовані на реальне виконання вказаного судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 травня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2020 року, зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити заходи передбаченні Постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008 щодо проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 загальною сумою (у відповідності до вимог частини третьої статті 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»), починаючи з 01.04.2018 з урахуванням виплаченого.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні заяви про встановлення судового контролю виходив з того, що у матеріалах справи міститься Постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, в якій зазначено, що рішення суду виконано відповідно до резолютивної частини виконавчого документа.

Крім того вказав, що доказів того, що загальний порядок виконання рішення суду не дав очікуваного результату або що Відповідач створює перешкоди для його виконання, матеріали справи також не містять.

Колегія суддів завертає увагу, що як вже було зазначено раніше, на виконання вищенаведеного рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 травня 2019 року Відповідачем повідомлено про те, що на підставі списків Головним управлінням Служби Безпеки України у м. Києві та Київській області було надано до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 станом на 01.03.2018. Також зазначено, що кошти за період з 03.02.2020 по 31.05.2020 в сумі 6191,38 грн виплачено. Погашення заборгованості за період з 01.01.2018 по 02.02.2020 в сумі 20641,65 грн обчисленої на виконання судового рішення, буде здійснено в порядку черговості в межах відповідних бюджетних асигнувань.

Проте, постановою Начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 05 серпня 2024 року скасовано постанову Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Охріменко Н.М. від 24 березня 2023 року про закінчення виконавчого провадження № 69568298 з примусового виконання виконавчого листа № 826/10654/18, виданого 27 квітня 2020 року Окружним адміністративним судом міста Києва про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити заходи передбаченні Постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008 щодо проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 загальною сумою (у відповідності до вимог частини третьої статті 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»), починаючи з 01.04.2018 з урахуванням виплаченого.

Відповідно до вищевказаної постанови Начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 05 серпня 2024 року, постанова про закінчення виконавчого провадження прийнята державним виконавцем передчасно, оскільки будь-яких документів, які б підтверджували виплату коштів Позивачу, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м Києві не надано.

Європейський суд з прав людини від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції» підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку щодо наявності підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 травня 2019 року в адміністративній справі № 826/10654/18.

Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розглянувши доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення в частині відмови у задоволенні заяви про становлення судового контролю підлягає скасуванню, Заява в частині встановлення судового контролю за виконанням судового рішення задоволенню, в іншій частині ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до підпункту «ґ» пункту 4 частини першої статті 322 КАС України, постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням встановленого судом строку для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що звіт суб`єктом владних повноважень подається до суду першої інстанції.

Частиною 2 статті 328 КАС України визначено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, на які можуть бути подані касаційні скарги після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до частини 2 ст. 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Пунктами 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини 1 статті 294 КАС України визначено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо: 3) повернення заяви позивачеві (заявникові); 4) відмови у відкритті провадження у справі; 12) залишення позову (заяви) без розгляду; 13) закриття провадження у справі; 17) відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; 20) заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження.

Таким чином, зазначеними вище нормами КАС України не передбачено можливість оскарження у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції про роз`яснення судового рішення та встановлення судового контролю за виконанням судового рішення після перегляду її в апеляційному порядку.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 09 липня 2024 року - скасувати в частині відмови в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення - задовольнити.

Встановити судовий контроль за виконанням рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 травня 2019 року в адміністративній справі № 826/10654/18.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) подати до Київського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 травня 2019 року в адміністративній справі № 826/10654/18 протягом одного місяця після отримання копії даної постанови.

Попередити Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В іншій частині ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 09 липня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Я.М. Василенко

Я.М. Собків

Повний текст складено 27.01.2025 року.