Справа № 520/28228/23
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2025-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2025 р. №520/28228/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мороко А.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради (вул. Біблика, буд. 6, м. Харків, ) про зобов`язання призначення та виплати державної соціальної допомоги у зв`язку з пологами та при народженні дитини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради з позовом, в якому просила суд:

- скасувати рішення Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради від 18.08.2023 року №10-29/3752/4-02/23 у вигляді повідомлення про відмову у призначенні ОСОБА_1 допомоги у зв`язку з пологами та при народженні дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за заявою від 28.08.2023.

- зобов`язати Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради призначити та виплатити ОСОБА_1 допомогу у зв`язку з пологами та при народженні дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за заявою від 28.08.2023 року, у порядку та розмірі, встановленими Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми».

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 вона народила сина - ОСОБА_2 в м. Куп`янськ, яка на той час була тимчасово окупованою територією. Під час вагітності позивачу була нарахована допомога у зв`язку з вагітністю в розмірі 2601,05 грн., яка була зарахована на карту 14.04.2023 року, допомога по пологам не виплачувалась. Лише 15.06.2022 року Курилівською селищною радою Куп`янського району Харківської області було видано свідоцтво про народження дитини не встановленої форми (роздруковане на листі А4), адже бланків свідоцтва про народження дитини не було. Позивач вказує, що лише серпні 2023 року в неї з`явилась можливість прибути з дитиною до міста Харкова, 10.08.2023 в Третьому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції позивач отримала свідоцтво про народження сина серії НОМЕР_2 на державному бланку. 17.08.2023 позивач та її син отримали довідки як внутрішньо-переміщені особи. 16.08.2023 позивач усно зверталася на гарячу лінію реєстраційний номер №С1-16015690 з зверненням на відмову відповідача в нарахуванні та виплаті допомоги на дитину. 28.08.2023 позивач звернулася до відповідача з заявою про призначення допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами та допомоги при народженні дитини. Рішенням від 18.08.2023 №10-29/3752/4-23 у призначенні допомоги відмовлено, з підстав пропуску позивачем строку звернення за оформленням допомоги.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.10.2023 прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради про скасування рішення, до розгляду та відкрито провадження.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 03.06.2024 зобов`язано Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради надати до суд документально підтверджені детальні письмові пояснення щодо цільового призначення соціальної допомоги у розмірі 2601,05 грн., яка була зарахована на картковий рахунок ОСОБА_1 14.04.2023 року, а також письмові докази на підтвердження підстав для оформлення нарахування та проведення виплати ОСОБА_1 допомоги, у зв`язку з вагітністю та пологами (як то, протокол, рішення, тощо).

Відповідач, Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради, скористався правом на подачу відзиву на позовну заяву, в якому проти її задоволення заперечував та просив відмовити. Зазначив, що 28.08.2023 позивач вдруге звернулася до Управління з заявою про призначення допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами та допомоги при народженні дитини. Відповідно до довідки для призначення і виплати державної допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами від 08.04.2022 №42, виданої КНП «Куп`янське територіальне медичне об`єднання» відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами закінчилася 05.06.2022. Отже позивачем пропущений строк звернення за допомогою. ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому сплив річний строк звернення за допомогою визначений ст. 11 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми».

Позивачем подано відповідь на відзив, в якій вказує, що допомога у зв`язку з вагітністю їй була виплачена у розмірі 2601,05 грн. Водночас допомога по пологам виплачена не була, тому вимога заявлена лише відносно полог. З довідкою №42, що була надана відповідачем позивач не ознайомлена, вказує, що в період видачі цієї довідки органи місцевого самоврядування не працювали, і на всі документи ставили печатку окупантів. Вказує, що відповідачем не надано належних доказів щодо спростування підстав позову.

Положеннями ч.1 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно ч.2 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України: за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду.

Дослідивши наявні матеріали справи, судом встановлені наступні обставини у справі.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади №2023/006468900.

21.03.2022 року ОСОБА_1 народила ОСОБА_2 , в м. Куп`янськ, що підтверджується копією свідоцтва серії НОМЕР_2 виданим Третім відділом державної реєстрації актів цивільного стану в місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 10.08.2023.

17.08.2023 ОСОБА_1 взята на облік як внутрішньо переміщена особа та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

16.08.2023 року ОСОБА_1 звернулася на Урядову гарячу лінію від 16.08.2023 реєстраційний індекс №СІ-16015690 щодо відмови в призначенні допомоги при народженні дитини, що визнається позивачем та не заперечується відповідачем.

Листом 28.08.2023 №10-29/3724/4-02/23 Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради, повідомило ОСОБА_1 , що з заявою про призначення державної допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до управління вона не зверталась. Крім того, вказує, що 16.08.2023 спеціалістом управління заявнику надано роз`яснення відповідно до ст. 11 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини. Враховуючи вищезазначене, права на призначення допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 заявник не має. /а.с./

28.08.2023 ОСОБА_1 звернулася до Управління соціального захисту населення Індустріального району Харківської міської ради з заявою №1097/7 від 28.08.2023 про призначення усіх видів соціальної допомоги та компенсацій: допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами та допомоги при народженні дитини.

29.08.2023 Управління соціального захисту населення Індустріального району Харківської міської ради листом №10-29/3752/4-02/23 повідомило ОСОБА_1 про те, зо відповідно до Довідки для призначення і виплати державної допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами №42 від 08.04.2022, виданої КНП «Куп`янське територіальне медичне об`єднання», відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами закінчилася 05.06.2022. Дитина ОСОБА_3 народжена ІНФОРМАЦІЯ_1 . У призначенні допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами та допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 відмовлено.

Вважаючи відмову відповідача у призначенні допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами та допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 протиправною, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами спору, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про охорону дитинства», з метою створення належних матеріальних умов для виховання дітей у сім`ях держава надає батькам або особам, які їх замінюють, соціальну допомогу, передбачену Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та іншими законами України.

Закон України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21.11.1992 № 2811-XII (далі - Закон № 2811-XII) встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім`ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім`ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», відповідно до цього Закону призначаються такі види державної допомоги сім`ям з дітьми:

1) допомога у зв`язку з вагітністю та пологами;

2) допомога при народженні дитини, одноразова натуральна допомога "пакунок малюка";

2-1) допомога при усиновленні дитини;

4) допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування;

5) допомога на дітей одиноким матерям;

5-1) допомога на дітей, хворих на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, на дитину, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, яким не встановлено інвалідність.

Статтею 5 Закону України №2811-ХІІ встановлено, що допомога у зв`язку з вагітністю та пологами (крім допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4 цього Закону), допомога при народженні дитини, допомога при усиновленні дитини, допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, допомога на дітей одиноким матерям, допомога на дітей, хворих на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, на дитину, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, яким не встановлено інвалідність, призначається і виплачується органами соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновлювачів, опікуна, піклувальника).

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», право на державну допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами мають за цим Законом всі жінки (у тому числі неповнолітні), які не застраховані в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Статтею 8 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» визначено, що підставою для призначення жінкам допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами є видана в установленому порядку довідка лікувального закладу встановленого зразка та довідка: з основного місця роботи (служби, навчання); ліквідаційної комісії для жінок, звільнених з роботи у зв`язку з ліквідацією підприємства, установи, організації; державної служби зайнятості для жінок, зареєстрованих у державній службі зайнятості як безробітні;

Особам, які усиновили або взяли під опіку дитину протягом двох місяців з дня її народження, допомога у зв`язку з вагітністю та пологами надається на підставі рішення про усиновлення або встановлення опіки за період з дня усиновлення чи встановлення опіки і до закінчення строку післяпологової відпустки.

Допомога у зв`язку з вагітністю та пологами призначається, якщо звернення за нею надійшло не пізніше шести місяців з дня закінчення відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами, і виплачується жінкам за весь період відпустки, тривалість якої становить 70 календарних днів до пологів і 56 (у разі ускладнених пологів або народження двох чи більше дітей - 70) календарних днів після пологів. Жінкам, віднесеним до 1-4 категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, допомога по вагітності та пологах виплачується за 180 календарних днів зазначеної відпустки (90 - до пологів та 90 - після пологів). Зазначена допомога обчислюється сумарно та надається жінкам у повному обсязі незалежно від кількості днів відпустки, фактично використаних до пологів.

За період відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами, що збігається з відпусткою по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, допомога по вагітності та пологах виплачується незалежно від допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідно до ст.10 Закону України №2811-ХІІ допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною.

Одноразова допомога, призначена опікуну, вважається власністю дитини.

Згідно з приписами ст.11 зазначеного Закону, допомога батькам при народженні дитини призначається на підставі свідоцтва про народження дитини. Опікунам зазначена допомога призначається на підставі рішення про встановлення опіки.

Для призначення допомоги при народженні дитини до органу праці та соціального захисту населення за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та свідоцтва про народження дитини подається одним з батьків (опікуном), з яким постійно проживає дитина, заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, та копія свідоцтва про народження дитини.

Даний перелік документів є вичерпним.

Допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

Також, умови призначення і виплати таких видів державної допомоги сім`ям з дітьми, передбачених Законом України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" як, зокрема, допомога при народженні дитини, визначені Порядком, затвердженим постановою КМУ від 27 грудня 2001 р. №1751 (далі за текстом - Порядок №1751).

Пунктом 10 Порядку №1751 встановлено, що допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини, опікуну, які постійно проживають разом з дитиною, з метою створення належних умов для її повноцінного утримання та виховання.

Відповідно до п.11 Порядку №1751 для призначення допомоги при народженні дитини за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, подається: 1) заява одного з батьків (опікуна), з яким постійно проживає дитина, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики; 2) копія свідоцтва про народження дитини (з пред`явленням оригіналу).

Отже, як вбачається з матеріалів справи, а саме з листа 29.08.2023 №10-29/3752/4-02/23 та відзиву на позовну заяву підставою для відмови у нарахуванні та виплаті позивачу допомоги по вагітності та пологах, при народженні дитини стало те, що позивач звернулася з такою заявою пізніше аніж 6 місяців з дня закінчення відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами і пізніше аніж 12 місяців з дня народження дитини, відповідно.

Стосовно відмови відповідача у нарахуванні та виплаті допомоги при народженні дитини, суд зазначає наступне.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч.7 ст.7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст.3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Допомога при народженні дитини за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам. У даний адміністративний позов фактично заявлений в інтересах дитини для її належного матеріального забезпечення.

Крім того, наслідки взагалі будь-якої правової поведінки батьків дитини об`єктивно не можуть бути визнані вагомими причинами для позбавлення самої дитини потенційно належних їй грошових виплат від Держави України, у разі належності до громадянства цієї країни.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі №591/610/16-а, від 07.04.2020 року у справі №226/450/17.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому, передбачене ч.7 ст.11 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" та п.12 Порядку №1751, положення, що допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини, не дає підстав стверджувати, що даний термін не може бути поновленим при наявності поважних причин.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово було продовжено та який триває й дотепер.

З матеріалів справи судом встановлено, що свідоцтвом про народження виданим повторно 10.08.2023 підтверджується, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Куп`янск Харківської області. Однак початок воєнних дій, масових ракетних та артилерійських обстрілів міста Куп`янськ, збройними формуваннями РФ, та подальша тимчасова окупація міста унеможливили звернення позивача для оформлення допомоги у встановлені законом строки.

Отже, позивач мав об`єктивні перешкоди своєчасно звернутися до органу соціального захисту впродовж 12 місяців після народження дитини з поважних причин.

Суд зазначає, що неможливість своєчасного звернення одним з батьків до органу, який здійснює призначення допомоги при народженні дитини, не може призводити до порушення інтересів дитини.

Стосовно відмови відповідача у нарахуванні та виплаті допомоги по вагітності та пологам, суд зазначає наступне.

Позивач в заяві від 28.08.2023 вказує, що допомогу при народженні дитини не оформлювала так як знаходилась в окупації, а допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами оформлювала в м. Куп`янськ за пропискою.

Також позивач визнає зарахування на її картковий рахунок 14.04.2023 соціальної допомоги в розмірі 2601,05 грн.

Відповідачем на підтвердження правомірності своїх дій надано до суду з відзивом Довідку №42 для призначення і виплати державної допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами жінкам, які не застраховані в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Водночас, з вищевказаної довідки вбачається, що вона видана за формою №147/о затв. Наказом МОЗ України 18.03.2002 №93, та є продовженням довідки №6 (дата видачі 08.04.2022). Зазначено період надання державної допомоги з 23.05.2022 до 05.06.2022.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 03.06.2024 зобов`язано Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради надати до суд документально підтверджені детальні письмові пояснення щодо цільового призначення соціальної допомоги у розмірі 2601,05 грн., яка була зарахована на картковий рахунок ОСОБА_1 14.04.2023 року, а також письмові докази на підтвердження підстав для оформлення нарахування та проведення виплати ОСОБА_1 допомоги, у зв`язку з вагітністю та пологами (як то, протокол, рішення, тощо).

Однак ухвала суду відповідачем виконана не була.

Судом вжито необхідних заходів для встановлення всіх фактичних обставин у справі, водночас відмовляючи позивачці у нарахуванні та виплаті допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами, відповідач обґрунтував це тим, що пропущено визначений законом строк звернення, а в подальшому тим, що така допомога вже була виплачена.

Однак, як зазначено в самій довідці №42 , вона є продовженням, тому за відсутності первинної довідки та пояснень Управління, суд не може встановити підстави виплати соціальної допомоги ОСОБА_1 у розмірі 2601,05 грн.

Водночас, суд зазначає, що ч. 2 ст. 77 КАС України закріплено , що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що рішення Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради від 18.08.2023 №10-29/3752/4-02/23 про відмову у призначенні ОСОБА_1 допомоги у зв`язку з пологами та при народженні дитини ОСОБА_2 , є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити та виплатити державну допомогу по вагітності та пологам та при народженні дитини, суд зазначає таке.

Згідно з Рекомендацією № R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11.05.1980 на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 № 1395/5, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.

Тобто дискреційні повноваження це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Таким чином у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

З урахуванням тієї обставини, що рішення (дії, бездіяльність) відповідача у розглядуваній ситуації не ґрунтуються на дискреційних повноваженнях відповідача як суб`єкта владних повноважень, оскільки алгоритм їх дій чітко регламентований законодавством, у цьому випадку задоволення позову шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача.

Однак, враховуючи невстановлене походження соціальної виплати у сумі 2601,05 грн., виплаченої ОСОБА_1 суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково, шляхом зобов`язання відповідача призначити та виплатити ОСОБА_1 , допомогу у зв`язку з пологами та при народженні дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за заявою від 28.08.2023 у порядку та розмірі встановленої Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» з урахуванням раніше виплачених сум.

Суд, керуючись статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, беручи до уваги результат вирішення спору щодо часткового задоволення позовних вимог, звільнення позивачки від сплати судового збору, стягує судовий збір на користь держави за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-263, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради (вул. Біблика, буд. 6, м. Харків, ) про зобов`язання призначення та виплати державної соціальної допомоги у зв`язку з пологами та при народженні дитини - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради від 18.08.2023 №10-29/3752/4-02/23 про відмову у призначенні ОСОБА_1 допомоги у зв`язку з пологами та при народженні дитини ОСОБА_2 .

Зобов`язати Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради () призначити та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), допомогу у зв`язку з пологами та при народженні дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за заявою від 28.08.2023 у порядку та розмірі встановленої Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині вимог - відмовити.

Стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради ().

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя А.С.Мороко