Справа № 300/8156/24
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2025-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" січня 2025 р. справа № 300/8156/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі
судді Могили А.Б.,
секретаря судового засідання Микитчук Р.Р.
представника позивача Вербицького Р.А.,
представника відповідача Булки Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Вербицький Роман Анатолійович, до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
ВСТАНОВИВ:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Вербицький Роман Анатолійович, звернулася в суд із позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 25.04.2024 №010570/0706, №010566/0706 та №010568/0706.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що контролюючим органом на підставі наказу №961-п від 10.04.2024 проведено фактичну перевірку магазину за адресою АДРЕСА_1 , а на підставі наказу від 10.04.2024 №968-п проведено фактичну перевірку кафе за адресою АДРЕСА_1 , що належать ФОП ОСОБА_1 . Вважає, що перевірки проведено за відсутності підстав та зазначення таких в наказах про їх проведення, а під приводом фактичної перевірки податкових органом проведено перевірки, що за своєю суттю є документальною та камеральною. Використання даних із системи СОД РРО ДПС України не можна визнати допустимими під час проведення фактичних перевірок. Контролюючим органом не доєднано до акту перевірки жодного чеку, який би доводив, що відбулося порушення вимог Закону України "Про застосування реєстратора розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг"; не підтверджено факту продажу товару без застосування РРО іншим шляхом, в тому числі фото, відеофіксацією (відеозйомкою) допущених порушень. Контролюючим органом не надано доказів того, яке акцизне маркування було на алкогольних напоях, що реалізував позивач, старого чи нового зразка. Після затвердження акцизної марки нового зразка в обігу перебували, як алкогольні напої марковані акцизними марками, введеними в обіг з 01.07.2015 (без штрихових кодів), так і з акцизними марками нового зразка, введеними в обіг з 01.05.2020 (з нанесеним штриховим кодом). Щодо концепції «повторності» вчинення податкових правопорушень (видача розрахункового документу невстановленого зразка), то обов`язковою кваліфікуючою ознакою повторності податкового правопорушення є завершення процедури узгодження винесеного раніше в часі податкового повідомлення-рішення. Між тим відповідачем не наведено даних про притягнення раніше позивача до відповідальності за таке порушення. Вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.11.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи з викликом сторін.
Згідно з ухвалою суду від 04.11.2024 надано представнику позивача можливість брати участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції.
Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву. Позовні вимоги не визнав. Свою позицію обґрунтовує тим, що в досліджуваному випадку здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає отримання інформації про порушення вимог законодавства. Контролюючим органом дотримано вимог податкового законодавства щодо умов допуску до проведення фактичної перевірки. У постанові від 26.03.2024 по справі №420/9909/23 Верховний Суд вказав на достатність відображення в наказі підстави для проведення фактичної перевірки як нумераційного позначення відповідного пункту статті Податкового кодексу України без розкриття його змісту.
По суті виявлених порушень зазначив, що контролюючим органом проведено дві фактичні перевірки магазину та кафе, що знаходяться в смт.Букачівці, Рогатинського району та належать ФОП ОСОБА_1 .
В ході фактичної перевірки магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 " по АДРЕСА_1 контролюючим органом встановлено порушення: проведення розрахункової операції на суму 95 грн. без застосування РРО; не видача розрахункового документа встановленої форми та змісту; проведення розрахункової операції через РРО без використання для підакцизних товарів режиму попереднього програмування коду товарної підкатегорії з УКТЗЕД; видача особам, які отримували товар розрахункових документів не встановленої форми та змісту на повну суму покупки (без зазначення марки цифрового коду акцизного податку); порушення порядку ведення товарних запасів; роздрібна торгівля алкогольними напоями без марок акцизного податку встановленого зразка. В ході фактичної перевірки кафе " ІНФОРМАЦІЯ_2 " по АДРЕСА_2 контролюючим органом встановлено порушення: проведення розрахункової операції на суму 63 грн. без застосування РРО; не видача розрахункового документа встановленої форми та змісту; видача особам, які отримували товар розрахункових документів не встановленої форми та змісту на повну суму покупки (без зазначення цифрового коду марки акцизного податку); проведення розрахункової операції через РРО без використання для підакцизних товарів режиму попереднього програмування коду товарної підкатегорії з УКТЗЕД; порушення порядку ведення товарних запасів. Згідно з позицією Верховного Суду у справі №280/6832/23 дані СОД РРО містять достовірну інформацію про зміст виданих розрахункових документів та є належним та допустимим доказом у судовому оскарженні. Щодо не проведення розрахункових операцій через РРО, то в ході проведення перевірок обох господарських одиниць під час контрольно-розрахункових операцій ФОП ОСОБА_2 , мало місце реалізація товару без застосування РРО та без видачі відповідного розрахункового документу. Щодо реалізації підакцизних товарів без зазначення кодів товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, то у позивача наявний обов`язок вказувати код товарної підкатегорії відповідно до законодавства, який нею недотримано. Що стосується видачі розрахункових документів невстановленої форми та змісту на повну суму покупки, без зазначення в розрахунковому документі цифрового коду марки акцизного податку встановленого зразка, то розрахункові документи доповнилися новим рядком в частині цифрового значення штрихового коду акцизного податку на підакцизні товари. Тобто у позивача наявний обов`язок вказувати марку акцизного податку відповідно до законодавства, який нею недотримано, а реалізовано товар без зазначення марки акцизного податку встановленого зразка. При цьому за порушення вчинене вперше застосовуються фінансові санкції в розмірі 100% вартості проданих з порушенням товарів та 150% вартості за кожне наступне порушення. Що стосується роздрібної торгівлі алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, то в ході перевірки встановлено факти реалізації алкогольних напоїв з маркою акцизного податку, що дублюється. Щодо порушення порядку ведення обліку товарних запасів, то позивачем до форми ведення обліку товарних запасів не внесено накладні на походження товару. Просив у задоволенні позову відмовити (т.1, а.с.136-163).
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Просив позов задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Просив в задоволенні позову відмовити.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши письмові докази, письмові пояснення викладені у заявах по суті справи, встановив наступне.
ОСОБА_1 зареєстрована фізичною особою-підприємцем. В актах фактичної перевірки від 10.04.2024 міститься запис про наявність у позивача ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (т.1, а.с.20,25).
Відповідно до підпункту 80.2.2, підпункту 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України з метою здійснення контролю за дотриманням суб`єктами господарювання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій та дозвільних документів, вимог законодавства щодо встановлених державою фіксованих цін, граничних цін і граничних рівнів торговельної надбавки (націнки), дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області видано наказ №961-п від 10.04.2024 "Про проведення фактичної перевірки", яким призначено проведення фактичної перевірки магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за адресою АДРЕСА_1 та наказ №968-п від 10.04.2024 "Про проведення фактичної перевірки", яким призначено проведення фактичної перевірки кафе " ІНФОРМАЦІЯ_2 " за адресою АДРЕСА_1 , ФОП ОСОБА_1 (т.1, а.с.18-19).
На підставі наказу №961-п від 10.04.2024 та направлень на перевірку від 10.04.2024 року №1740 та №1741, працівники Головного управління ДПС в Івано-Франківській області 10.04.2024 прибули для проведення фактичної перевірки магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за адресою АДРЕСА_1 суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_1 (т.1, а.с.170-171)
За результатами перевірки складено акт фактичної перевірки від 10.04.2024 №090408 (реєстраційний номер 7288/09/15/РРО/ НОМЕР_1 ), згідно якого встановлено ряд порушень вимог чинного законодавства, зокрема:
- проведення розрахункової операції на суму 95 грн. без застосування реєстратора розрахункових операцій; не видача розрахункового документа встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції;
- проведення розрахункової операції без використання для підакцизних товарів режиму програмування коду товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД, а саме: згідно контрольної стрічки встановлено, що за березень 2022 року - грудень 2023 року реалізовувалися підакцизні товари без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД;
- порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які не обліковані за встановленою формою ведення обліку товарних запасів. Електронну чи паперову форму обліку, первинні документи (їх копії), які підтверджують походження та облік товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті) до перевірки не надано. Вартість товарів, що на момент перевірки знаходились у магазині " ІНФОРМАЦІЯ_1 " та необліковані в установленому порядку становить 7 767 грн;
- роздрібна торгівля алкогольними напоями без марок акцизного податку встановленого зразка, а саме: за даними СОД РРО ДПС України в магазині було реалізовано алкогольні напої з однаковими марками акцизного податку номера та серії яких дублюються у фіскальних чеках реєстратора розрахункових операцій. Загальна сум реалізації алкогольних напоїв з однаковими марками акцизного податку становить 538 грн. (т.1, а.с.172-181).
На підставі акту перевірки №090408 (реєстраційний номер 7288/09/15/РРО/ НОМЕР_1 ), контролюючим органом 25.04.2024 прийнято податкові повідомлення-рішення:
На підставі наказу №968-п від 10.04.2024 та направлень на перевірку від 10.04.2024 року №1734 та №1735, працівники Головного управління ДПС в Івано-Франківській області 10.04.2024 прибули для проведення фактичної перевірки кафе " ІНФОРМАЦІЯ_2 " за адресою АДРЕСА_1 суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_1 (т.2, а.с.13-14)
За результатами перевірки складено акт фактичної перевірки від 10.04.2024 №090406 (реєстраційний номер 7226/09/10/РРО/ НОМЕР_1 ), згідно якого встановлено ряд порушень вимог чинного законодавства, зокрема:
-проведення розрахункової операції на повну суму покупки (63 грн.) без застосування реєстратора розрахункових операцій;
- проведення розрахункової операції без використання для підакцизних товарів режиму програмування коду товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД, а саме: 13.02.2024 чек №4076; 15.02.2024 чек №4083; 29.02.2024 чек №4121 реалізовано сигарети "Давідов" (капсули) по ціні 99 грн., 14.02.2024 чек №4082 та 27.02.2024 чек №4114 реалізовано ігристе вино "Фраголіно" по ціні 185 грн.,- без позначення підкатегорії з УКТЗЕД;
На підставі акту перевірки №090406 (реєстраційний номер 7226/09/10/РРО/ НОМЕР_1 ) контролюючим органом 25.04.2024 прийнято податкове повідомлення-рішення:
Вважаючи податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернулася з цим позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає таке.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач, серед іншого, стверджує про відсутність підстав для проведення фактичних перевірок, відповідно не зазначення таких у наказах про призначення перевірок.
Як видно з наказів від 10.04.2024 №961-п, №968-п, підставою для проведення фактичних перевірок відносно позивача, податковим органом зазначено пп. 80.2.2 та 80.2.7 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України.
В свою чергу, згідно з підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України підставою для проведення фактичної перевірки слугує наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів; 80.2.7 - наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної -плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.
Тобто, вжите в цьому випадку словосполучення «можливі порушення» яке змістовно має розкриватися в отриманій інформації щодо платника податку, якраз і є тим підґрунтям, що вказує на необхідність з`ясування наявності чи відсутності тих ймовірних (можливих) порушень, щодо яких є підозра, у спосіб призначення та проведення фактичної перевірки.
Отже, наказ відповідає вимогам щодо відображення у ньому мінімально достатнього обсягу інформації щодо підстави для проведення перевірки.
В постанові від 26.03.2024 у справі № 420/9909/23 Верховний Суд зазначив, що у випадку наявності обґрунтованих підстав для призначення фактичної перевірки, не можна вважати протиправним наказ про її призначення, у якому наявне покликання на вимоги підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, але не розкрито зміст наявної/отриманої інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування про можливі порушення податкового законодавства, не конкретизовано норми права, які ймовірно порушив платник, із зазначенням доказів такого порушення. Покликання у наказі на підпункт 80.2.2 пункт 80.2 статті 80 ПК України, що утримує в собі весь спектр необхідних елементів для визначення підстави для призначення перевірки (як правової, так і фактичної), можна вважати мінімально допустимим обсягом інформації в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України. Тому відсутні підстави вважати, що такий наказ породжує його неоднозначне трактування та/або невизначеність із фактичною підставою перевірки. Тому такий наказ не можна вважати протиправним.
Застосовуючи такі висновки до спірних у цій справі правовідносин, суд, перевіряючи питання наявності обґрунтованої підстави для проведення перевірки на підставі підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, виходить з того, що інформацією, у зв`язку з якою прийнято накази на призначення господарських одиниць позивача, став лист Державної податкової служби України від 16.02.2024 №4194/7/99-00-07-04-03-07 у якому йдеться, що ДПС здійснено відбір інформації, наявної в базах даних ДПС, щодо суб`єктів господарювання, які мають активні РРО/ПРРО та наявністю/відсутністю у них подання Додатку 4ДФ «Відомості про суму нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військовий збір» за третій місяць ІІІ кварталу 2023 року. Тобто цим листом ДПС України повідомлено, відповідача про можливе порушення законодавства, серед іншого, і позивачем ФОП ОСОБА_1 (т.1, а.с.166-168).
У наказах № 961-п та №968-п від 10.04.2024 підстави для призначення перевірки сформульовані таким чином: «відповідно до підпункту 80.2.2, підпункту 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України з метою здійснення контролю за дотриманням суб`єктами господарювання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій та дозвільних документів, вимог законодавства щодо встановлених державою фіксованих цін, граничних цін і граничних рівнів торговельної надбавки (націнки), дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками».
У розглядуваному випадку інформація, яка наведена у листі ДПС України від 16.02.2024 №4194/7/99-00-07-04-03-07, а також доповідній записці чітко вказує на можливі порушення податкового законодавства, які вчинені конкретно суб`єктом господарювання ФОП ОСОБА_1 .
Тобто, вбачається як правова підстава для призначення перевірки (посилання на підпункт 80.2.2 ПК України), так і фактична. Фактичною підставою є отримання інформації щодо можливого порушення, зазначено сферу, щодо якої її отримано, тобто має місце конкретизація фактичної підстави. Відповідно, посилання представника позивача про зворотнє не відповідають дійсності. Обсяг зазначеної у наказі інформації у повному обсязі відповідає вимогам абзацу третього пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України, а тому підстави для скасування податкових повідомлень-рішень з цих підстав, через неналежне оформлення наказів відсутні.
Безпідставними є також доводи представника позивача щодо протиправності дослідження в межах фактичної перевірки питань, які є предметом камеральної перевірки, тобто порушення, зазначені у актах фактичної перевірки, встановлені не в порядку і не у спосіб, що передбачений законом, а також за минулий період, а не за період, у який проводилася фактична перевірка, а отже такий акт фактичної перевірки не може бути підставою для притягнення позивача до відповідальності. Такий висновок позивача ґрунтується на сукупному аналізі підп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75, п. 80.1 та п. 80.4 ст.80 Податкового кодексу України.
Відповідно до положень абзацу першого п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.
Зміст даної норми, серед іншого, вказує на те, якими даними повинен керуватися контролюючий орган, та жодним чином не вказує на питання які можуть бути дослідженні під час проведення такої.
Предмети камеральної перевірки визначаються в абзаці другому наведеної норми, серед яких відсутній такий, як дотримання положень Закону №265/95-ВР.
Наведені норми у своїй сукупності не дозволяють суду прийти до висновку, що перевірка, предметом якої є дотримання положень Закону №265/95-ВР, зокрема і в частині відповідності розрахункових документів у СОД РРО на наявності усіх обов`язкових реквізитів, може бути лише камеральною.
Крім того, аналіз положень пункту 80.1 та пункту 80.4 статті 80 Податкового кодексу України не вказують на те, що під час проведення фактичної перевірки заборонено використовувати дані СОД РРО.
Отже, представник позивача помилково ототожнив дані, на підставі яких проводяться перевірки, з предметом перевірок.
Перевірки які проведені контролюючим органом та зроблена оцінка щодо дотримання платником податків при здійсненні розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, з огляду на підстави проведення перевірки та виявлені порушення вимог Закону України №265/95-ВР, Положення № 13 відповідає предмету, встановленому п.п. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України. Доводи представника позивача, що в межах цієї справи мало місце вихід відповідачем за межі предмету фактичної перевірки є безпідставними.
Фактичні перевірки двох господарських одиниць проведені двома особами контролюючого органу у присутності продавця магазину ОСОБА_3 та бармена кафе ОСОБА_4 з врученням таким до їх проведення наказу, направлень на перевірку та пред`явленням службових посвідчень, про що свідчать підписи згаданих продавця та бармена (т.1, а.с.170-171, т.2, а.с.13-14).
Тобто, перед початком перевірки посадовими особами Головного управління ДПС в Івано-Франківській області пред`явлені документи, визначені п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України. Посадові особи відповідача були допущені до проведення перевірки.
Враховуючи зазначене суд вважає, що порушень положень законодавства в частині наявності підстав та процедури проведення перевірок, які вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами таких перевірок, відповідачем не допущено. Тому суд відхиляє доводи позивача щодо протиправності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень з таких підстав.
По суті виявлених під час перевірки магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 " по АДРЕСА_1 порушень, суд зазначає наступне.
Щодо проведення розрахункової операції на суму 95 грн. без застосування РРО та без видачі відповідного розрахункового документа.
Підставою для нарахування позивачу штрафних санкцій в розмірі 95 грн. є висновок контролюючого органу про не проведення позивачем під час контрольно-розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи, невидача розрахункового документа чим порушено пункти 1, 2 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".
Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 6 липня 1995 року № 265/95-ВР (також далі - Закон №265/95-ВР). Дія цього закону поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.
Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:
1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;
2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).
З наведеного слідує, що суб`єкти господарювання зобов`язані в обов`язковому порядку проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи та видавати (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідний розрахунковий документ, що підтверджує виконання розрахункової операції.
Відповідальність за порушення вимог Закону №265/95-ВР унормована приписами розділу V цього Закону, зокрема, фінансова санкція за вказане порушення передбачена статтею 17 Закону №265/95-ВР.
Матеріалами справи підтверджено, що при проведенні контрольної розрахункової операції позивачем продано коньяк 5* Aliko по ціні 95 грн. без застосування РРО та видачі розрахункового документа встановленої форми. Цей факт відображено в акті перевірки, який є доказом виявлених порушень.
Позивач дане порушення, ані в поясненнях до акту перевірки, ані в позовній заяві не спростувала та не заперечила.
Більше того, продавець магазину "Центральний" ОСОБА_5 у поясненнях, наданих під час перевірки, підтвердила, що 10.04.2024 продала коньяк 5 зірок 0,25 л Aliko за ціною 95 грн., розрахункову операцію через РРО не провела в зв`язку з тим, що був наступний покупець, фіскальний чек не видала (т.2, а.с.10).
Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону №265/95-ВР у разі встановлення в ході перевірки факту невидачі (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання за рішенням контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у розмірі 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше; 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.
У такому випадку, суд дійшов висновку про правомірність застосування до позивача штрафних санкцій на підставі пункту 1 статті 17 Закону №265/95-ВР за порушення вимог пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР, а саме за непроведення розрахункової операції через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи та невидача розрахункового документу встановленого зразка.
Згідно з розрахунком штрафних (фінансових) санкцій ГУ ДПС визначило суму штрафних санкцій в розмірі 142,50 грн. (т.1, а.с.120).
Доводів про незгоду зі здійсненим розрахунком штрафних санкцій позивач не висловлювала, відповідно, правильність такого судом не перевірялася.
Таким чином підстави для скасування податкового повідомлення-рішення від 25.04.2024 №010566/0706 в частині застосування штрафу в розмірі 142,50 грн., відсутні.
Щодо встановленого в ході перевірки порушення - проведення розрахункових операцій через РРО без використання режиму попереднього програмування коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД при реалізації підакцизної групи товарів; реалізація підакцизних товарів без коду УКТ ЗЕД.
Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 3 Закону №265/95-ВР, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування товарів (послуг) (із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.
За наслідками дослідження вказаних доказів вбачається відсутність повної інформації про розрахункові операції, здійснені ФОП ОСОБА_1 за вказаний період, а саме інформації щодо коду УКТ ЗЕД реалізованого підакцизного товару. Тобто, контролюючим органом встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 пункту 11 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".
Пунктом 7 статі 17 Закону №265/95-ВР визначено, що у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості застосовуються фінансові санкції у розмірі триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Враховуючи зазначене, контролюючим органом застосовано штрафну санкцію за порушення пункту 11 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" в сумі 5100 грн. (т.1, а.с.120).
Разом з тим суд зазначає, що з огляду на зміст доводів та підстав позовних вимог, позовна заява не утримує в собі жодних зауважень, заперечень щодо виявленого контролюючим органом факту неналежного виконання позивачем обов`язку, встановленого у пункту 11 статті 3 Закону № 265/95-ВР, а саме ненадання особі, яка отримує товар в обов`язковому порядку розрахунковий документ із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої.
У вимірі встановлених у цій справі фактичних обставин, враховуючи їхній зміст та юридичну природу, суд приходить до висновку, що відповідачем доведено правомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення №010566/0706 від 25.04.2024 в цій частині.
Щодо встановленого в ході перевірки порушення, зокрема видача розрахункового документу невстановленого зразка.
За приписами пункту 2 статті 3 Закон №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).
Отже, обов`язок, передбачений цим пунктом, полягає в тому, що суб`єкт господарювання зобов`язаний надавати особі в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі.
Відповідно до пп. 14.1.107 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України марка акцизного податку спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.
Згідно з п.1 розділу I Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 № 13 (з урахуванням змін, внесених Наказом Мінфіну № 329 від 08 червня 2021 року), визначено форму і зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів.
Пунктом 2 розділу ІІ Положення №13 визначено, які обов`язкові реквізити має містити фіскальний чек на товари (послуги), зокрема цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої (рядок 9).
Щодо цього порушення то судом досліджено почекову інформацію надану податковим органом, з якої вбачається, що мало місце проведення розрахункових операцій без надання покупцю розрахункових документів встановленої форми. У цих фіскальних чеках, що видані за результатами реалізації алкогольних напоїв, відсутній обов`язковий реквізит, такий як цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої (рядок 9).
Таке порушення мало місце при реалізації підакцизних товарів, зокрема 15.01.2022 горілка Немирів, 14.01.2022, 08.02.2022, 20.03.2024, 20.02.2024, 18.03.2024 коньяк Аджарі, 01.02.2022, 16.01.2022, 19.01.2022, 25.06.2023, 25.12.2022, 29.08.2022, 08.12.2022, 28.12.2022 горілка Карпацька, 19.01.2022, 01.02.2022, 16.01.2022 (о 15:43 та 15:44), 22.01.2022, 05.02.2022, 09.02.2022, 16.02.2023, 17.02.2023, 31.08.2022, 13.03.2023, 02.07.2023 горілка Немирів, 15.01.2022 (о 09:41 та 14:53), 24.01.2022, 15.05.2022, 09.02.2022, 10.02.2022, 06.02.2022, 08.06.2022, 04.07.2022, 04.08.2022, 25.12.2022, 11.11.2023 горілка ОСОБА_6 , 29.01.2022 коньяк Старий Кахеті, 22.02.2022, 19.03.2022 коньяк Потьомкін, 04.02.2022, 05.02.2022 коньяк Шабо, вино Вілла Крим біле, 05.02.2022, 18.02.2022 коньяк Шабо, 18.02.2022, 23.12.2022 горілка Карпатська перчинка, 25.02.2022, 09.08.2022 коньяк Mapo, 27.05.2023, 09.09.2023, 15.09.2023 (о 20:25 та 20:26 год) горілка Хлібний дар, 14.10.2023 горілка Воздух, 17.03.2024 Фраголіно Біле, сигарети Бонд, Ротманс чорниця, коньяк Аджарі, пиво Закарпатське,18.03.2024 сигарети Кент, коньяк Аджарі, 11.09.2023 коньяк Шабський (т.1, а.с.194-250, т.2, а.с.1).
Згідно з пунктом 3 розділу І цього Положення встановлені у ньому вимоги до змісту розрахункових документів визначають обов`язкові реквізити розрахункових документів/електронних розрахункових документів. У разі відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери його призначення, такий документ не прийматиметься як розрахунковий.
Отже, Закон № 265/95-ВР встановлює безпосередній зміст обов`язку суб`єктів господарювання і порядок його виконання, а Положення № 13 форму його реалізації (форму і зміст документів, які є складовими звітності).
На основі аналізу вищенаведених правових норм Верховний Суд у постанові від 02.02.2023 у справі № 500/6845/21 сформулював такий правовий висновок:
"За змістом норм Положення №13 слід розрізняти недолік реквізиту у розрахунковому документі від відсутності відповідного реквізиту взагалі. У першому випадку дійсно неможливо стверджувати, що документ втрачає статус розрахункового, натомість, у другому випадку безпосередньо Положення №13 вказує, що такий документ не прийматиметься як розрахунковий. Отже, відсутність такого реквізиту у фіскальному чеку на товари (послуги), виданому суб`єктом господарювання платником акцизного податку, як назва податку, літерне позначення, розмір ставки такого податку, загальна сума такого податку за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами) позбавляє такий документ статусу розрахункового, відповідно, створення і роздрукування, а так само видача покупцеві документу з таким недоліком не може вважатися належним виконанням обов`язку, встановленого пунктом 2 статті 3 Закону №265/95-ВР".
При цьому суд враховує, що цією постановою Верховний Суд вирішив виключну правову проблему, пов`язану із правовими наслідками відсутності у розрахунковому документі обов`язкових реквізитів та зробив висновки щодо правильного застосування релевантних норм права, які є обов`язковими до застосування в силу приписів ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України.
Матеріалами справи підтверджено і не спростовано позивачем, що розрахункові документи зазначені в акті перевірки, таким вимогам не відповідали.
Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону №265/95-ВР у разі встановлення в ході перевірки факту невидачі (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання за рішенням контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у розмірі 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше; 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.
Тобто, розраховуючи штрафні санкції застосовано штраф у розмірі 150 відсотків вартості товарів проданих, як вважав відповідач, з порушеннями, встановленими пунктом 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР.
Згідно з пунктом 111.4 статті 111 Податкового кодексу України особа вважається такою, що вчинила правопорушення повторно, якщо вона була притягнута до відповідальності у встановленому цим Кодексом порядку.
Суд зазначає, що диспозиція пункту 1 частини першої статті 17 Закону № 265/95-ВР надає підстави для висновку, що кваліфікуючою ознакою згідно якої можна віднести правопорушення до повторного є його виявлення контролюючим органом за наслідками проведеної перевірки протягом одного календарного року, в якому аналогічне правопорушення по тому ж платнику було зафіксовано контролюючим органом.
Отже, суд зазначає, що застосування до позивача санкції за допущене правопорушення у сфері РРО як за вчинене повторно є протиправним, оскільки позивач до цього не притягувалася до відповідальності за аналогічне правопорушення (в даному випадку за порушення, що мало місце 14.01.2022 на суму 155 грн.) протягом останнього календарного року.
Таким чином, суд приходить до висновку про те, що податкове повідомлення-рішення №010566/0706 від 25.04.2024 є протиправним в частині накладення штрафу у подвійному розмірі, тому в цій частині його слід скасувати.
Водночас суд вважає правомірним застосування штрафу за вказане порушення із розрахунку 100 відсотків від вартості реалізованого товару, що в даному випадку становить 7068 (6913+155) грн. за порушення вимог пункту 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР - відсутність у фіскальному чеку цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновків, що оцінені в сукупності наявні в матеріалах справи копії фіскальних чеків, інші первинні документи, досліджені під час перевірки, достовірно підтверджують висновки, викладені в акті перевірки щодо суті виявлених порушень законодавства.
Представник позивача в судовому засіданні вказав, що акт перевірки не містить доказів про те, яке акцизне маркування було на алкогольних напоях, що реалізував позивач, старого чи нового зразка.
Суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 12.02.2020 року №74 "Деякі питання маркування алкогольних напоїв" затверджені марки акцизного податку для алкогольних напоїв нового зразка, які запроваджені в обіг з 01.05.2020.
У свою чергу, марки акцизного податку для алкогольних напоїв попереднього зразка, які були затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 №296 та перебували в обігу з 01.07.2015, не мали штрих-коду та QR-коду.
Такі марки продовжували перебувати в обігу після 01.05.2020 відповідно до положень абз. 4, 6 ч. 4 ст. 11 Закону №481/95-ВР, згідно з яким у разі зміни зразка марок акцизного податку вже закуплені марки попереднього зразка застосовуються у виробництві алкогольних напоїв та тютюнових виробів до їх повного використання, а марковані такими марками алкогольні напої та тютюнові вироби знаходяться в обігу до їх повної реалізації в межах терміну придатності для споживання.
До того ж, за загальним правилом для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, на підставі первинних документів, а також забезпечити зберігання документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
А ні в ході перевірки, а ні під час розгляду даної справи позивачем документів первинного бухгалтерського обліку, які б вказували на наявність залишку на балансі підакцизних товарів з марками акцизного податку старого зразка, які відповідно технічно не могли бути відображені у фіскальних касових чеках у спірний період (період, за який здійснювалася перевірка) не надано.
Саме позивач мав спростувати встановлені відповідачем порушення належними і допустимими доказами, зокрема надати суду документи, що містять інформацію щодо найменування товару, номенклатурний номер, одиницю виміру, ціну, а також інформацію щодо руху товару (дата операції, надходження товару на склад, витрати, залишок) тощо.
Стосовно висновків перевірки в частині порушення позивачем порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які не обліковані у встановленому порядку, вартість яких становить 7767 грн.
Як визначено в акті фактичної перевірки позивачем допущено порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які не обліковані у встановленому порядку, вартість яких становить 7767 грн. Електронну чи паперову форму обліку, первинні документи (їх копії), які підтверджують походження та облік товарів, що на момент перевірки знаходяться на місці продажу (господарському об`єкті) до перевірки не надано, чим порушено пункт 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР.
У відзиві на позовну заяву та судових засіданнях представником відповідача наголошено на тому, що позивач так і не надала будь-яких доказів ведення форми ведення обліку товарних запасів, первинних документів, тобто документів, які підтверджують облік та походження товару.
Пунктом 177.10 статті 177 Податкового кодексу України визначено, що фізичні особи-підприємці зобов`язані вести облік доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Облік доходів і витрат може вестися в паперовому та/або електронному вигляді, у тому числі через електронний кабінет. Типова форма, за якою здійснюється облік доходів і витрат, та порядок ведення такого обліку визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
В силу імперативних приписів абзацу другого пункту 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам під час проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).
Таким чином, в розумінні абзацу другого пункту 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР платник податків зобов`язаний подавати до фактичної перевірки не тільки документи про "походження" товару, але й документи які окремо засвідчують обставину "облік" товарів.
Наказом Міністерства фінансів України від 13.05.2021 за №261 затверджено Типову форму, за якою здійснюється облік доходів і витрат фізичними особами-підприємцями і фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядок її ведення (далі Наказ №261).
Відповідно до п. 1 Наказу №261 фізичні особи-підприємці та фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність (далі самозайняті особи), зобов`язані вести облік доходів і витрат. На підставі первинних документів за підсумками робочого дня, протягом якого отримано дохід/понесено витрати, здійснюються записи про отримані доходи та документально підтверджені витрати.
Суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу на виконання приписів пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР зобов`язані, поряд з іншим, вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.
Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2021 № 496 затверджено "Порядок ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку".
Так, згідно з пунктом 2 Розділу І Порядку № 496 визначено, що документами, які підтверджують облік та походження товарів є Форма ведення обліку товарних запасів, визначена додатком до цього Порядку (далі - Форма обліку), та первинні документи.
Облік товарних запасів здійснюється ФОП шляхом постійного внесення до Форми обліку інформації про надходження та вибуття товарів на підставі первинних документів, які є невід`ємною частиною такого обліку (пункт 1 Розділу ІІ Порядку № 496).
При цьому, пунктом 11 Розділу ІІ Порядку № 496 передбачено, що Форма обліку, первинні документи, які підтверджують облік та походження товарів, надаються посадовій особі контролюючого органу на її вимогу під час проведення перевірки. У разі якщо оригінали первинних документів відсутні у місці продажу, посадовій особі контролюючого органу можуть бути надані копії таких первинних документів з подальшим пред`явленням їх оригіналів до закінчення перевірки (за потреби). Такі документи надаються особисто ФОП або особою, яка фактично здійснює продаж товарів (надання послуг) та/або розрахункові операції в місці продажу (господарському об`єкті) такої ФОП. Форма обліку в електронній формі на вимогу посадових осіб контролюючого органу має бути візуалізована у форматі, який дозволяє такій особі здійснити його перегляд та/або копіювання.
Отже, фінансова відповідальність застосовується у разі не ведення такого обліку та/або не надання під час проведення перевірки документів, які підтверджують облік таких товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті) (ст. 20 Закону № 265/95-ВР).
У контексті дослідження питання, ані Форму ведення обліку товарних запасів, ані первинних документів, котрі підтвердили б походження товару, не було надано як контролюючому органу, так і в ході розгляду даної справи.
Слід також зауважити, що в частині встановленого порушення щодо ведення обліку товарних запасів, позивачем у заявах по суті справи не виокремлено жодного спростування такому висновку перевірки.
Отже, оскільки позивач у заявах по суті справи не вказує на жодні обставини помилковості висновків перевірки, то суд вважає, що встановлене перевіркою порушення пункту 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР, дійсно мало місце. Відповідно податковий орган мав право застосовувати штрафні санкції в розмірі 7767 грн. на підставі приписів ст. 20 Закону №265/95-ВР.
Стосовно висновків перевірки в частині роздрібної торгівлі позивачем алкогольними напоями без марок акцизного податку встановленого зразка.
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів на території України визначено Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі - Закон № 481/95-ВР, в редакції чинній на момент спірних правовідносин).
Згідно з частиною четвертою статті 11 вказаного Закону, алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного збору в порядку, визначеному законодавством.
Відповідно до пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів (підпункт 14.1.107).
Маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку (підпункт 14.1.109).
Згідно з пунктом 226.1 статті 226 Податкового кодексу України, у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.
Виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України. Маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Маркуванню підлягають усі алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об`ємних одиниць. Маркування вироблених в Україні алкогольних напоїв із вмістом спирту етилового до 8,5 відсотка об`ємних одиниць не здійснюється. Кожна марка акцизного податку на алкогольні напої повинна мати окремий номер, місяць і рік випуску марки та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, крім суми акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольних напоїв. Кожна марка акцизного податку на тютюнові вироби повинна мати окремий номер та позначення про квартал і рік випуску марки. Виробники та імпортери тютюнових виробів ведуть облік та звітують про використання марок акцизного податку за видами марок (ТІ - "тютюн імпортний", ТВ - "тютюн вітчизняний") у кількісному виразі.
Відповідно до пункту 226.9 статті 226 Податкового кодексу України вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; вироблені в Україні алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари; алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки.
Відповідно до пункту 5 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1251, передбачено, що марка для алкогольних напоїв повинна містити двомірний штрих-код швидкого реагування (далі - QR-код) та лінійний штрих-код (далі - штрих код).
На кожну марку наносяться такі реквізити:
слова УКРАЇНА, МАРКА АКЦИЗНОГО ПОДАТКУ, ТЮТЮНОВІ ВИРОБИ (для тютюнових виробів);
позначення виду марки, що складається із слів та літер алкоголь вітчизняний (лікеро-горілчана продукція) - АВ ЛГП, алкоголь вітчизняний (виноробна продукція) - АВ ВП, алкоголь імпортний (лікеро-горілчана продукція) - АІ ЛГП, алкоголь імпортний (виноробна продукція) - АІ ВП, тютюн вітчизняний (сигарети з фільтром) - ТВ ЗФ, тютюн вітчизняний (сигарети без фільтра, цигарки) - ТВ БФ, тютюн вітчизняний (сигарили) - ТВ СГ, тютюн імпортний (сигарети з фільтром) - ТІ ЗФ, тютюн імпортний (сигарети без фільтра, цигарки) - ТІ БФ, тютюн імпортний (сигарили) - ТІ СГ, тютюн вітчизняний (інші вироби) - ТВ ІНШІ, тютюн імпортний (інші вироби) - ТІ ІНШІ, тютюновмісні вироби для електричного нагрівання (ТВЕН) за допомогою підігрівача з електронним управлінням вітчизняні - ТВЕН В, тютюновмісні вироби для електричного нагрівання (ТВЕН) за допомогою підігрівача з електронним управлінням імпортні - ТВЕН І, рідина імпортна - РІ, рідина вітчизняна - РВ;
індекс регіону України (згідно з додатком), що відповідає місцезнаходженню виробника продукції, позначений двома цифрами (для маркування вітчизняної продукції), серія із чотирьох літер і шестизначний номер, два двозначних числа (місяць і рік, у якому вироблено марки для алкогольних напоїв) або двозначне та однозначне числа (рік і квартал, у якому вироблено марки для тютюнових виробів, тютюновмісних виробів для електричного нагрівання (ТВЕН) за допомогою підігрівача з електронним управлінням і рідин, що використовуються в електронних сигаретах) через скісну риску, сума акцизного податку (для алкогольних напоїв), сплаченого за одиницю продукції, з точністю до тисячного знака, крім суми акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольних напоїв, кількість штук у пачці або упаковці (для сигарет, цигарок та сигарил);
реквізити покупця марки (зазначаються на марках для алкогольних напоїв): для юридичних осіб - код згідно з ЄДРПОУ, для фізичних осіб - підприємців - код, який відображає реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті);
QR-код та штрих-код (зазначаються на марках для алкогольних напоїв).
Штрих-код містить інформацію про серію та номер марки.
QR-код містить інформацію про серію та номер марки, реквізити покупця марки: для юридичних осіб - код згідно з ЄДРПОУ, для фізичних осіб - підприємців - код, який відображає реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органові і мають відмітку в паспорті), та посилання на веб-ресурс для перевірки марки.
QR-код також може містити інформацію про геш-послідовність.
Інформаційні набори даних для генерації QR-кодів та штрих-кодів, що наносяться на марку для алкогольних напоїв, генеруються ДПС та передаються підприємству-виробнику з використанням засобів захисту інформації у зведеній заявці-розрахунку.
Отже, перелічені вище норми унеможливлюють факт законного повторного використання марки акцизного податку.
Разом з тим, контролюючим органом за результатом проведеного аналізу бази даних СОД РРО (почекова інформація), здійснено аналіз та співставлення інформації щодо відображення у фіскальних чеках цифрового значення та штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) та встановлено систематичну реалізацію позивачем алкогольних напоїв з однаковими реквізитами марок акцизного податку, які зазначені у розрахункових документах.
Згідно з електронними копіями розрахункових документів, що надходять до органів ДПС встановлено 4(чотири) факти реалізації алкогольних напоїв з марками акцизного податку, що дублюється, а саме: два випадки із маркою акцизного податку ACVF927251 на продукції горілка Немирів, 0,7 л, реалізованої 07.02.2022, два випадки із маркою акцизного податку ADIN593126 на продукції горілка Карпатська перчинка, 0,5л, реалізованої 21.05.2022 та 06.06.2022, два випадки із маркою акцизного податку ADSY032095 на продукції горілка Грін дей, 0,5л, реалізованої 21.06.2022 та 22.06.2022, два випадки із маркою акцизного податку AETS804769 на продукції горілка Карпацька, реалізованої 16.05.2023 та 20.05.2023 (т.2, а.с.2-9).
Тобто, податковим органом встановлено реалізацію позивачем алкогольних напоїв, що вважаються не маркованими згідно з підпунктом 226.9 статті 226 Податкового кодексу України.
Наявні в матеріалах справи фіскальні чеки з реалізації алкогольних напоїв є додатком до акту фактичної перевірки, тобто належними та достатніми доказами самого факту торгівлі позивачем алкогольними напоями маркованими з відхиленням від вимог Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1251.
Склад правопорушення, за яке абз.20 ч.2 ст.17 Закону №481/95-ВР передбачена відповідальність, утворює факт зберігання, транспортування чи реалізації алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку.
Разом з тим суд вказує, що хоча маркування алкогольних напоїв марками акцизного податку і здійснюється виробниками цієї продукції, втім порушенням норм Закону №481/95 щодо правил торгівлі такими напоями є, зокрема реалізація алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку.
По суті виявлених в ході перевірки кафе " ІНФОРМАЦІЯ_2 " по АДРЕСА_2 порушень, суд зазначає наступне.
Щодо встановленого в ході перевірки порушення, зокрема проведення розрахункової операції на суму 63 грн. без застосування РРО та без видачі відповідного розрахункового документа.
Підставою для нарахування позивачу суми штрафних санкцій в розмірі 63 грн. є висновок контролюючого органу про не проведення позивачем під час контрольно-розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи, невидача розрахункового документа чим порушено пункти 1,2 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".
Матеріалами справи підтверджено, що при проведенні контрольної розрахункової операції позивачем реалізовано коньяк Ерізоні 3* по ціні 48 грн. та капучіно по ціні 15 грн. без застосування РРО та видачі розрахункового документа встановленої форми. Цей факт відображено в акті перевірки, який є доказом виявлених порушень.
Позивач дане порушення, ані в поясненнях до акту перевірки, ані в позовній заяві не спростувала та не заперечила.
Більше того, бармен кафе "Апельсин" ОСОБА_4 у поясненнях підтвердила, що 10.04.2024 продала 1 л коньяку Ерізоні 3* по ціні 48 грн. та капучіно по ціні 15 грн., чек видати забула (т.1, а.с.58).
У такому випадку, суд дійшов висновку про правомірність застосування до позивача штрафних санкцій на підставі пункту 1 статті 17 Закону №265/95-ВР за порушення вимог пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР, а саме за непроведення розрахункової операції через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи та невидача розрахункового документу встановленого зразка.
Згідно з розрахунком штрафних (фінансових) санкцій ГУ ДПС визначило суму штрафних санкцій за перше порушення на суму 94,50 грн.(т.1, а.с.119).
Доводів про незгоду зі здійсненим розрахунком штрафних санкцій позивач не висловлювала, відповідно, правильність такого не перевіряється.
Щодо встановленого в ході перевірки порушення, зокрема видача розрахункового документу невстановленого зразка.
Судом досліджено почекову інформацію надану податковим органом, з якої вбачається, що мало місце проведення розрахункових операцій без надання покупцю розрахункових документів встановленої форми. У цих фіскальних чеках, що видані за результатами реалізації алкогольних напоїв, відсутній обов`язковий реквізит, такий як цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої (рядок 9).
Таке порушення мало місце при реалізації підакцизних товарів, зокрема 10.08.2022, 23.05.2023, 02.06.2022, 05.04.2024, 14.03.2024, 13.05.2023, 02.08.2023 (о 15:55 та 15:57), 04.08.2023, 20.12.2023 горілка Немирів, 16.01.2024 коньяк Аджарі, 22.01.2022, 09.04.2024, 07.03.2024 горілка Грін дей, 31.01.2023 горілка Карпатська перчинка, 04.03.2024 Арт.№135, 21.02.2024 сигарети ЛМ 2 кап, горілка Немирів, 13.02.2023, 15.09.2023 коньяк Шабо, 06.04.2024, 07.12.2023, 07.08.2023 вино Асті салюте біле, 13.06.2022 коньяк Грузинський Марро, 07.11.2023, 10.10.2023, 30.10.2023, 28.10.2023, 12.10.2023 коньяк Болград, 02.07.2022 горілка Гетьман, 23.07.2022 горілка Гетьман айс, 12.09.2023 напій алкогольний Блек-Джек, 19.12.2023 Зубрівка настоянка (т.2, а.с.21-52).
Згідно з розрахунком штрафних (фінансових) санкцій контролюючим органом визначено суму штрафних санкцій за перше порушення, що мало місце 22.01.2022 на суму 130 грн. (т.2, а.с.24), виходячи із розрахунку 100 відсотків від вартості реалізованого товару та за наступні порушення в загальній сумі 6156 грн., виходячи із розрахунку 150 відсотків вартості проданих товарів на суму 9234 грн., разом 9364 грн. (т.1, а.с.119).
Водночас, в акті перевірки загальна сума реалізованих товарів вказана 6223 грн. (т.2, а.с.17).
Разом з тим, розраховуючи штрафні санкції застосовано штраф у розмірі 150 відсотків вартості товарів проданих, як вважав відповідач, з порушеннями, встановленими пунктом 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР.
Як уже зазначалося судом вище, диспозиція пункту 1 частини першої статті 17 Закону № 265/95-ВР надає підстави для висновку, що кваліфікуючою ознакою згідно якої можна віднести правопорушення до повторного є його виявлення контролюючим органом за наслідками проведеної перевірки протягом одного календарного року, в якому аналогічне правопорушення по тому ж платнику було зафіксовано контролюючим органом.
Отже, суд зазначає, що застосування до позивача санкції за допущене правопорушення у сфері РРО як за вчинене повторно є протиправним, оскільки позивач до цього не притягувалася до відповідальності за аналогічне правопорушення (в даному випадку за порушення, що мало місце 22.01.2022 на суму 130 грн.) протягом останнього календарного року.
Таким чином, суд приходить до висновку про те, що податкове повідомлення-рішення №010570/0706 від 25.04.2024 є протиправним в частині накладення штрафу у подвійному розмірі, а саме 3141 грн., тому в цій частині його слід скасувати.
Водночас суд вважає правомірним застосування штрафу за вказане порушення із розрахунку 100 відсотків від вартості реалізованого товару, що в даному випадку становить 6223 грн. за порушення вимог пункту 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР - відсутність у фіскальному чеку цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновків, що оцінені в сукупності наявні в матеріалах справи копії фіскальних чеків, інші первинні документи, досліджені під час перевірки, достовірно підтверджують висновки, викладені в акті перевірки щодо суті виявлених порушень законодавства.
Як і в попередньому випадку, стороною позивача не надано суду належних та допустимих доказів, з урахуванням позиції щодо перебування алкогольних напоїв із марками старого зразку, зокрема первинних документів щодо найменування товару, номенклатурний номер, одиницю виміру, ціну, а також інформацію щодо руху товару (дата операції, надходження товару на склад, витрати, залишок) тощо.
Що стосується проведення розрахункової операції без використання для підакцизних товарів режиму програмування коду товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД.
За наслідками дослідження вказаних доказів вбачається відсутність повної інформації про розрахункові операції, здійснені ФОП ОСОБА_1 за вказаний період, а саме інформації щодо коду УКТ ЗЕД реалізованого підакцизного товару. Тобто, контролюючим органом встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 пункту 11 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".
Враховуючи зазначене, контролюючим органом застосовано штрафну санкцію за порушення пункту 11 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" в сумі 5100 грн. (т.1, а.с.119).
З огляду на зміст доводів та підстав позовних вимог, позовна заява не утримує в собі жодних зауважень, заперечень щодо виявленого контролюючим органом факту неналежного виконання позивачем обов`язку, встановленого у пункту 11 статті 3 Закону № 265/95-ВР.
У вимірі встановлених у цій справі фактичних обставин, враховуючи їхній зміст та юридичну природу, суд приходить до висновку, що відповідачем доведено правомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення №010570/0706 від 25.04.2024 в цій частині.
У поясненнях наданих барменом кафе "Апельсин" ОСОБА_4 вказала, що накладні на товар знаходяться в підприємця. Форма ведення обліку товарних запасів знаходиться в кафе "Апельсин" (т.2, а.с.58). Однак, ані Форму ведення обліку товарних запасів, ані первинних документів, котрі підтвердили б походження товару, не було надано як контролюючому органу, так і в ході розгляду даної справи.
Більше того, позивач даного порушення не заперечила. Будь-яких обґрунтувань протиправності накладення штрафних санкцій у позовній заяві не навела.
В контексті досліджуваних обставин в цій справі, суд вважає застосовними до даних правовідносин висновки Верховного Суду викладені у постанові від 09.09.2024 по справі №280/6832/23, від 20.11.2024 по справі №440/9859/23 зокрема про те що, інформація, яка зберігається в СОД РРО відображає всі дані про проведені розрахункові операції та реквізити фіскального чека.
Використання податковим органом під час проведення фактичної перевірки отриманої податкової інформації, яка надходить від платників податків, через бази даних інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем, зокрема інформація: про фінансово-господарські операції платників податків; про застосування реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій, у тому числі щодо електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, поданих до контролюючих органів через інформаційну систему СОД РРО, у вигляді електронного розрахункового (фіскального) документа (чека, звіту), є такою, що може використовуватися контролюючими органами, як податкова інформація під час проведення фактичних перевірок платників податків.
При цьому використання такої інформації є належною реалізацією контролюючим органом податкового контролю, як необхідний комплекс заходів, що забезпечує формування та реалізацію державної фінансової політики щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій та може бути самостійною підставою для висновків під час проведення фактичної перевірки.
Виходячи з наведеного суд вважає, що відповідач в межах цієї справи під час проведення фактичних перевірок ФОП ОСОБА_1 , мав правову можливість використовувати податкову інформацію яка міститься в СОД РРО, зокрема щодо перевірки наявності (відсутності) цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої, проведення розрахункових операцій без використання режиму програмування коду згідно УКТЗЕД, торгівлі підакцизними товарами із марками невстанволеного зразка, інформація та дані якої є фактичним відображенням (дублюванням) розрахункових операцій проведених позивачем у відповідний перевіряємий період.
При цьому суд наголошує, що усі сумніви, які можливо були у позивача, повинні були бути спростовані саме позивачем, якщо він ставив під сумнів та заперечував проти цього, шляхом надання роздрукованих своїх чеків.
Водночас позивач під час судового розгляду справи не надала жодного належного та допустимого доказу, яким могли бути спростовані висновки податкового органу, що використана контролюючим органом податкова інформація яка міститься в СОД РРО, є відмінною від наявних у позивача електронних розрахункових документах.
Оцінивши надані сторонами у справі докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та надавши відповідь на кожен із специфічних, доречних та важливих аргументів сторін, суд вважає, що позивач довела обґрунтованість позовних вимог лише в частині протиправності податкового повідомлення-рішення №№010566/0706 від 25.04.2024 про застосування штрафу в розмірі 3456,50 грн. та №010570/0706 від 25.04.2024 про застосування штрафу у розмірі 3141 грн. У свою чергу відповідач належними, допустимими та достовірними доказами довів, що в іншій частині спірні податкові повідомлення-рішення винесено на підставі норм діючого законодавства.
За таких обставин суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат.
В силу частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України на користь позивача необхідно стягнути судові витрати (судовий збір) у сумі 103 грн. (1211,20*8,5:100) (пропорційно задоволеним вимогам) за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
В задоволенні решти позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Могила А.Б.

Рішення складене в повному обсязі 27 січня 2025 р.