Справа № 159/8341/24
Суддя: Смалюх Р. Я.
Дата ухвалення: 2025-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/8341/24
Провадження № 2-а/159/42/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 рокум.Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі

головуючого судді - Смалюха Р.Я.,

за участю:

секретаря судового засідання - Клевецької О.М.,

позивача - не з`явився,

представника позивача - Клімука В.С.,

представника відповідача - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), від імені якого діє представник Клімук Віктор Сергійович ( АДРЕСА_2 ), до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 ) про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 (далі - позивач або ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач або ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в якому просив суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення №2224 від 21.11.2024 (далі - оскаржувана постанова), якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Ухвалою від 17.12.2024 суд поновив пропущений позивачем строк на звернення до адміністративного суду, відкрив провадження в адміністративній справі за правилами ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), витребував у відповідача докази, справу призначив до судового розгляду на 26.12.2024.

25 грудня 2024 року представник позивача подав клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні у Тернопільському апеляційному суді.

26.12.2024 учасники справи у судове засідання не з`явились.

Ухвалою суду від 26.12.2024 розгляд справи відкладено на 10.01.2025.

У судове засідання 10.01.2025 учасники справи не з`явились, представник позивача подав клопотання перенести судове засідання у зв`язку з зайнятістю у кримінальному провадженні в Старовижівському районному суді Волинської області.

Ухвалою від 10.01.2025 судове засідання у справі відкладено на 17.01.2025.

17.01.2025 у судове засідання прибув представник позивача, представник відповідача у судове засідання не прибув.

У судовому засіданні головуючий у справі оголосив, що близька йому особа проходить військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_3 , який як і відповідач є органом військового управління без статусу юридичної особи, кожен з яких має свого начальника. Вони не підпорядковуються один одному, однак обидва є відокремленими структурними підрозділами однієї юридичної особи - ІНФОРМАЦІЯ_4 в якого і перебувають у підпорядкуванні.

Представник позивача заявив клопотання про відкладення справи на іншу дату для узгодження позиції з позивачем у зв`язку з розкритою суддею інформацією.

Ухвалою суду від 17.01.2025 розгляд справи відкладено на 27.01.2025.

27.01.2025 у судове засідання прибув представник позивача, представник відповідача у судове засідання не прибув.

Представник позивача висловив довіру суду, відводів не заявляв, просив суд задовольнити позов з підстав зазначених у позовній заяві, вважав, що відповідач визнав позов, оскільки не подав відзиву у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, однак не з`явилися і не повідомили про причини неявки, суд вважає з можливе розглянути справу по суті за відсутності відповідача.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що 21.11.2024 відповідач прийняв постанову №2224 якою притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та наклав штраф у розмірі 17000,00 грн у зв`язку з не уточненням ним своїх облікових даних з 18.05.2024 по 16.07.2024 в порушення абз. 4 п. 1 ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 № 3633-ІХ та абз. 6 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Вважає, що оскаржувана постанова є протиправною. Позивач також покликається на те, що з 05.06.2009 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 , дані оновив вчасно у січні 2024 року, пройшовши військово-лікарську комісію, а 10.05.2024 йому було вклеєно до його військово-облікового документа штрих-код - унікальний ідентифікатор електронного військового квитка. Звертає увагу суду, що після 10.05.2024 неодноразово перетинав державний кордон України, що було б неможливим без оновлення ним свої облікових даних. Також ОСОБА_1 зазначає, що користується правом на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. Крім того позивач вказує на примітку до ст. 210 КУпАП, відповідно до якої положення ст. 210, 210-1 КУпАП не застосовуються у випадку можливості отримання облікових даних шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами, держателем яких є державні органи. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята поза межами тримісячного строку встановленого ст. 38 КУпАП. Також позивач вважає, що оскаржувана постанова прийнята без дотримання вимог ст. 19 Конституції України, статей 2, 9, 245, 251, 280 КУпАП без застосування висновків Конституційного Суду України викладених у рішенні №23-рп/2010 від 22.12.2010 адже відсутні будь-які допустимі докази які доводять винуватість позивач у вчиненні адміністративного правопорушення поза розумним сумнівом.

ІНФОРМАЦІЯ_2 правом подати відзив на позовну заяву не скористався.

З відміток у військовому квитку ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 05.06.2009 вбачається, що він перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних з 27.10.2021 у ІНФОРМАЦІЯ_5 (раніше ІНФОРМАЦІЯ_6 ). 27.01.2024 медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_5 визнаний придатним до військової служби. На останній сторінці квитка вклеєний військовий ідентифікаційний номер НОМЕР_2 (далі - він-код).

Зі скріншота електронного військово-облікового-документа позивач видно, що ОСОБА_1 має відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації до 15.11.2024 за п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», зазначено місто проживання (без зазначення конкретної адреси), номер телефону та адресу електронної пошти позивача, зазначена дата уточнення позивачем даних - 21.11.2024.

Наявність у позивача відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації до 15.11.2024 за п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» також підтверджується довідкою №17958 від 15.11.2024.

07.11.2024 інспектор мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_7 склав на ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відповідно до якого 07.11.2024 о 16.40 год у ІНФОРМАЦІЯ_5 через Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» встановив, що позивач з 18.05.2024 по 16.07.2024 не уточнив адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані, шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання , або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності) чим порушив вимоги абз. 4 п. 1 ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 № 3633-ІХ та абз. 6 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». До протоколу додається звірка даних з єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг», рапорт, пояснення ОСОБА_1 . Розгляд справи був призначений на14.00 год 21.11.2024 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_7 . З протоколом позивач ознайомився під підпис, зауважень до протоколу не подавав.

21.11.2024 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 прийняв постанову №2224, якою притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП і наклав на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн. Постанова обґрунтована тим, що 07.11.2024 о 16.40 год у ІНФОРМАЦІЯ_5 через Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» встановив, що позивач з 18.05.2024 по 16.07.2024 не уточнив адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані, шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання , або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності) чим порушив вимоги абз. 4 п. 1 ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 № 3633-ІХ (далі - Закон № 3633-ІХ) та абз. 6 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Зазначене адміністративне правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 07.11.2024, звіркою даних з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг», поясненнями. У копії постанови відсутня відмітка про отримання її позивачем.

З трекінгу поштового відправлення 448 з сайту ДП Украпошта та відповідного конверта від відповідача, видно, що копію оскаржуваної постанови позивач отримав поштою 06.12.2024.

Закордонним паспортом позивач підтверджується неодноразове перетинання ним державного кодону України з 28.05.2024 по 19.07.2024.

Указом Президента України № 65/2022 від 24.02.2024, затвердженого Законом України № 2105-IX від 03.03.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань на території України оголошено та проводиться загальна мобілізація, яка неодноразово продовжувалась, зокрема указами № 272/2024 від 06.05.2024, № 470/2024 від 23.07.2024, востаннє на 90 діб Указом Президента України №741/2024 від 28.10.2024 затвердженого Законом України № 4025-IX від 29.10.2024.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2024, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався, востаннє на 90 діб Указом Президента України №740/2024 від 28.10.2024 затвердженого Законом України № 4024-IX від 29.10.2024.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Отже, з 24.02.2022 по сьогодні в Україні безперервно діє особливий період.

Розглянувши та оцінивши подані учасниками справи обґрунтування та заперечення позовних вимог, пояснення та докази, суд дійшов висновку, що спір у справі виник з приводу рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення законодавства у сфері мобілізаційної підготовки та мобілізації.

У ч. 2 ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період, є адміністративним правопорушенням, яке тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зазначена норма КУпАП є бланкетною. Тому, для того щоб настала відповідальність за нею, необхідно встановити які конкретно діяння вчинила особа та які конкретні положення закону про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вони порушують, а також чи винувата особа у їх вчиненні.

Лише підтвердження усіх зазначених вище обставин може мати наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. (ст. 235 КУпАП).

Отже притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП входить до повноважень начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 , а відповідно і особи, яка тимчасово виконує його обов`язки.

Положеннями абзацу 4 пункту 1 частини 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3633-ІХ визначено, що під час дії Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 03 березня 2022 року № 2105-IX, громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом, тобто з 18.05.2024 по 16.07.2024, уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані, зокрема, у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Відповідно до ч. 7 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Шістдесятиденний строк на уточнення даних, відповідно до абз. 4, п. 1, ч. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3633-ІХ, сплив 16.07.2024. Протокол про адміністративне правопорушення складений 07.11.2024, що і є на переконання суду днем виявлення адміністративного правопорушення. Отже, оскаржувана постанова від 21.11.2024 прийнята в межах строків визначених ч. 7 ст. 38 КУпАП.

Позивач не довів, що днем виявлення адміністративного правопорушення є наступний день після закінчення останнього дня шістдесятиденного строку - 17.07.2024, оскільки жодних доказів того, що відповідач здійснив таке виявлення 17.07.2024 позивач не надав.

Як суд зазначав вище, електронним військово-обліковим документом позивача підтверджується та обставина, що облікові дані він уточнив 21.11.2024, тобто після спливу шістдесятиденного строку встановленого Законом №3633-ІХ. Також суд звертає увагу, що навіть уточнивши свої дані поза межами встановленого законом строку, позивач фактично не виконав закон, адже не вказав точну адресу свого проживання, зазначивши лише місто в якому він проживає (м. Ковель).

Заразом, та обставина, що позивач не уточнив свої облікові дані у встановлений законом строк і не заперечується самим позивачем, оскільки він у позові зазначає про те, що оновлював свої дані 27.01.2024, пройшовши військово-лікарську комісію, та 10.05.2024, отримавши вклеєний у військовий квиток штрих-код - військовий індивідуальний номер, тобто до початку періоду визначеного Законом №3633-ІХ (з 18.05.2024 по 16.07.2024).

Суд зазначає, що уточнення облікових даних до чи після, встановленого Законом №3633-ІХ періоду, не може вважатися належним виконанням цього закону, натомість свідчить про його невиконання.

Також суд відхиляє твердження позивача про те, що неодноразовий перетин ним державного кордону України у період з травня по липень 2024 року свідчить про вчасне і належне виконання ним вимог абз. 4 п. 1 ч. 2 розділу ІІ «Прикінцевих і перехідних положень» Закону №3633-ІХ.

Пропуск через державний кордон України здійснюється Державною прикордонною службою України, яка діє відповідно до Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ №57 від 27.01.1995. У цих Правилах відсутнє право працівників Державної прикордонної служби України проводити уточнення облікових даних військовозобов`язаних чи перевіряти виконання ними вимог абз. 4. п. 1 ч. 2 розділу ІІ «Прикінцевих і перехідних положень» Закону №3633-ІХ.

Докази, які б підтверджували, що позивач уточнив свої облікові дані у визначений законом період в матеріалах справи відсутні.

Отже, суд дійшов висновку, що позивач не уточнив свої облікові дані, а саме, номер телефону та електронну адресу, у шістдесятиденний строк визначений абз. 4 п. 1 ч. 2 Розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №3633-ІХ.

Крім того, суд не погоджується з доводами позивача про те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення повинен був би отримати відомості щодо здійснення перевірки функціонування системи військового обліку громадян України в органах державної влади, інших державних органах на підприємствах установах організаціях з приводу відсутності у таких інформації щодо ОСОБА_1 , як такого, що не перебуває на військовому обліку у відповідному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки та не виконує правила військового обліку.

З оскаржуваної постанови видно, що суть порушення становить у тому, що позивач не уточнив свої облікові дані у визначений законом строк, а не у тому, що він не перебував на військовому обліку. У зв`язку з цим, на переконання суду, потреби у здійсненні зазначеної вище перевірки не було. Крім того відповідач не ставить у провину ОСОБА_1 того, що він не перебував на військовому обліку.

Також суд не застосовує висновки які містяться у рішенні Конституційного Суду України від 22.12.2010 у справі №23-рп/2010, оскільки вони не є релевантними обставинам цієї справи, а стосуються притягнення до адміністративної відповідальності власників транспортних засобів без встановлення у їх діяннях складу адміністративних правопорушень.

Крім того, суд не застосовує примітку до ст. 210 КУпАП, як підставу для незастосування до позивача положень ст. 210, 210-1 КУпАП, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16.03.2017 № 1951-VIII (далі - Закон № 1951-VIII), Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.

До Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру , зокрема, персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів (п. 1 ч. 1 ст. 6 Закону № 1951-VIII). Інформація, яка належить до персональних даних та вноситься до Реєстру, визначена у ст. 7 цього Закону, до якої законодавець у п. 7-1 відніс номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Частиною 2 ст. 9 Закону № 1951-VII передбачений обов`язок призовника, військовозобов`язаного та резервіста подавати до органу ведення Реєстру достовірну інформацію про свої персональні дані, що вносяться до Реєстру.

У ч. 3 ст. 14 Закону № 1951-VII визначений перелік персональних даних, які органи ведення реєстру одержують шляхом електронної інформаційної взаємодії. У ній не передбачено такої можливості для отримання даних зазначених у п. 7-1 ч. 1 ст. 7 Закону № 1951-VII (номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти).

Абзац 4 п. 1 ч. 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №3633-ІХ, порушення якого оскаржуваною постановою ставиться у провину позивачу, передбачав обов`язок військовозобов`язаного до 16.07.2024 уточнити свої номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти).

Як убачається зі скріншота електронного військово-облікового документа позивача, у нього є електронна пошта та номер мобільного зв`язку.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що законодавством не передбачено можливості одержання шляхом електронної інформаційної взаємодії даних про номер засобів зв`язку та адреси електронної пошти, а тому примітка до ст. 210 КУпАП не може бути застосована у цій справі.

Водночас, суд не погоджується з твердженнями в оскаржуваній постанові, що позивач не уточнивши свої облікові з 18.05.2024 по 16.07.2024 порушив вимоги абз. 6 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», де зазначено, що інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервісту або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Відповідно до абз. 6 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції на кінцевий термін уточнення даних - 16.07.2024) передбачено, що інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Отже, вимоги абз. 6 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачають обов`язок військовозобов`язаного, яким є позивач, уточнити свої облікові дані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України.

Вказане положення Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», набуло чинності 18 травня 2024 року у зв`язку з набуттям чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11 квітня 2024року №3633-IX.

Зазначену норму законодавець прийняв з метою усунути прогалину в мобілізаційному законодавстві у разі оголошення мобілізації Президентом України, яка діє на перспективу.

У період з 18.05.2024 по день складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП щодо позивача, Президент України приймав Укази «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» № 470/2024 від 23.07.2024 та № 741/2024 від 28.10.2024, якими вносилися зміни у частину 3 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 "Про загальну мобілізацію", затвердженого Законом України від 3 березня 2022 року № 2105-IX.

Про оголошення та проведення загальної мобілізації зазначено у частині 1 Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №65/2022 від 24.02.2022.

Крім того, станом на 24 лютого 2022 року стаття 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не передбачала обов`язку інших військовозобов`язаних протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, уточнювати свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Отже, суд дійшов висновку, що позивач не порушував положення абз. 6 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що ставиться йому у провину оскаржуваною постановою.

Водночас, відсутність порушення позивачем абз. 6 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не свідчать про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП чи недоведеності його вини, адже відповідач в оскаржуваній постанові також вказує на порушення вимог абз. 4 п. 1 ч. 2 «Прикінцевих і перехідних положень» Закону №3633-ІХ, яких позивач не дотримався. А тому, з цих підстав оскаржувана постанова не може бути визнана протиправною.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 246 КАС України відмовляючи у позові у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зазначає мотиви, з яких він дійшов висновку, що оскаржуване рішення, дія чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень визнано судом таким, що вчинено відповідно до вимог частини другої статті 2 цього Кодексу.

Виходячи з мотивів наведених вище, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова прийнята без порушень ст. 19 Конституції України та на підставі вимог Закону №3633-IX з дотримання процедури і порядку встановленого КУпАП щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, уповноваженою на те законом особою.

Оскаржувана постанова є обґрунтованою - у ній міститься конкретна суть порушення (які конкретно дані позивач не уточнив), яким законом передбачене уточнення цих даних і в який строк, а також якою нормою передбачена адміністративна відповідальність за таке порушення; вона прийнята безсторонньо, добросовісно та розсудливо - на позивача накладений штраф у розмірі нижньої межі санкції, яка передбачена за це адміністративне правопорушення, що також свідчить про дотримання принципу пропорційності.

Аналізуючи долучені до матеріалів справи копії протоколу про адміністративне правопорушення від 07.11.2024 та оскаржуваної постанови суд дійшов висновку, що процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення відбувалася з дотриманням вимог чинного законодавства та принципу рівності перед законом. Зокрема, позивачу було повідомлено про час, дату і місце розгляду його справи; роз`яснено права та обов`язки передбачені ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Оскаржувана постанова прийнята протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 6 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Підсумовуючи наведене, вивчивши матеріали справи, повно, всебічно, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази безпосередньо досліджені в судовому засіданні, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а у сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку,застосувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, виходячи з мотивів наведених вище, керуючись внутрішнім переконанням суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП є такою, що прийнята у межах повноважень та на підставі закону, тому її слід залишити без змін, а у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 належить відмовити повністю.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 605,60 грн, залишається за позивачем.

Керуючись статтями 242-246, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 2224 від 21.11.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або проголошення рішення судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне найменування сторін та інших учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );

Представник позивача - Клімук Віктор Сергійович ( АДРЕСА_2 );

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_8 ( АДРЕСА_3 ).

Повне судове рішення складене 27.01.2025.

Головуючий:Р. Я. Смалюх