Справа № 200/349/25
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2025-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

27 січня 2025 року Справа №200/349/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Куденкова К.О., розглянувши в порядку письмового провадження питання про зупинення провадження у справі за позовом Донецького державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головне управління національної поліції в Донецькій області про стягнення витрат,

УСТАНОВИВ:

У січні 2025 року Донецький державний університет внутрішніх справ звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Донецького державного університету внутрішніх справ вартість його утримання в Донецькому державному університеті внутрішніх справ у сумі 7 538,28 грн.

На обґрунтування Донецький державний університет внутрішніх справ посилається на те, що відповідач повинен відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням Донецькому державному університеті внутрішніх справ на загальну суму 7538,28 грн.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження в адміністративній справі. Залучено Головне управління Національної поліції в Донецькій області як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Згідно з довідкою позивача витрат на утримання курсанта ОСОБА_1 за період з 15.08.2021 до 15.06.2022 навчання у Донецькому державному університеті внутрішніх справ до загальних витрат, пов`язаних з утриманням, включено 1584,62 грн виплаченого грошового забезпечення.

Судом встановлено, що відповідно до інформації з офіційного вебсайту Конституційного Суду України ухвалою колегії суддів КСУ відкрито конституційне провадження за конституційним поданням Верховного № 4/ 256 (24) від 15.07.2024 щодо відповідності Конституції України (конституційності) приписів пункту 3 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 року № 261 (в частині, якою передбачено, що відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з грошовим забезпеченням) .

У конституційному поданні Верховного Суду № 4/ 256 (24) від 15.07.2024 зазначено, що: «За змістом частини четвертої статті 74 Закону № 580-VIII особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На виконання норм цієї статті Кабінетом Міністрів України затверджено Порядок № 261, яким визначено механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах, з відповідних підстав.

Абзацами першим та другим пункту 3 Порядку № 261 визначено, що відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням.

Враховуючи зміст закріпленого у статті 43 Конституції України права на працю, а також беручи до уваги гарантії професійної діяльності поліцейських, згадані норми абзаців першого та другого пункту 3 Порядку № 261 суперечить положенням частини першої, частини четвертої статті 43 Конституції України та порушує право особи як на можливість заробляти собі на життя працею, так і право отримувати заробітну плату за неї.

У Конституції України в цілому та у статті 43 Конституції України зокрема, не міститься жодних застережень щодо можливості законодавчого обмеження права на працю та на отримання заробітної плати за неї, що, на нашу думку, унеможливлює створення з боку законодавця механізму, який передбачав би можливість повернення коштів, отриманих особою як оплату за свою працю.

Крім того, відповідно до пункту 22 Порядку № 260 грошове забезпечення, виплачене відповідно до законодавства, яке діяло на дату виплати, поверненню не підлягає.

Як наслідок, віднесення грошового забезпечення до витрат, які підлягають відшкодуванню у випадках, визначених частиною четвертою статті 74 Закону № 580-VIII, суперечить принципу відплатності праці, закріпленому як в Конституції України, так і в міжнародних актах.

Із аналізу кошторисів вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, які є відкритими та доступними на інтернет-ресурсах, зокрема кошториси на 2024 рік Харківського національного університету внутрішніх справ (від 05.01.2024) та Львівського державного університету внутрішніх справ (від 05.01.2024, зареєстровано та взято на облік ГУ Державної казначейської служби України у Львівській області 09.01.2024), вбачається, що видатки на заробітну плату (код 2111) та грошове забезпечення військовослужбовців (код 2112) визначено як видатки на оплату праці (загальний код 2110), що відповідає положенням Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 12 березня 2012 року № 333.

Відповідно до змісту підпункту 2.1.1 цієї Інструкції за категорією Код 2110 «Оплата праці» передбачаються видатки на оплату праці всіх працівників бюджетних установ (організацій), а також грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, осіб, які є гласними і негласними штатними працівниками, з числа осіб, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, поліцейських, співробітників Служби судової охорони згідно з установленими посадовими окладами, ставками або розцінками, матеріальну допомогу, у тому числі видатки на премії та інші види заохочень чи винагород відповідно до законодавства.

Згідно з підпунктом 2.1.1.2 Інструкції Код 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців» застосовується для видатків на грошове утримання (забезпечення) військовослужбовців, осіб, які є гласними і негласними штатними працівниками, з числа осіб, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, поліцейських, співробітників Служби судової охорони та осіб рядового і начальницького складу, у тому числі основні та додаткові види виплат (підпункт 1 підпункту 2.1.1.2).

Системний аналіз відповідних положень законодавства дає підстави для висновку, що видатки на грошове забезпечення курсантів вищих закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, належать саме до видатків категорії «Оплата праці», а відтак не можуть бути витратами, пов`язаними із навчанням у таких навчальних закладах, що підлягають поверненню.

Ураховуючи вищезазначене, доходимо висновку про наявність підстав для звернення до Конституційного Суду України з конституційним поданням щодо відповідності (конституційності) приписам частин першої та четвертої статті 43 Конституції України положень пункту 3 Порядку № 261, в частині відшкодування витрат на грошове забезпечення, як витрат, пов`язаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі у разі настання обставин, визначених частиною четвертою статті 74 Закону № 580-VIII.».

Пунктом 3 ч. 1 ст. 236 КАС України передбачено, що суд зупиняє провадження у справі в разі: об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Суд дійшов висновку про наявність об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до набрання законної сили рішенням у справі, яка розглядається Конституційним Судом України у порядку конституційного судочинства за конституційним поданням Верховного суду щодо конституційності приписів п. 3 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 року № 261.

Отже, перевіривши зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, суд дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження в цій справі.

Керуючись ст. ст. 236, 248, 256, 291, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Зупинити провадження у справі № 200/349/25 до набрання законної сили рішенням у справі, яка розглядається Конституційним Судом України у порядку конституційного судочинства за конституційним поданням Верховного суду № 4/ 256 (24) від 15.07.2024 щодо конституційності приписів п. 3 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 року № 261.

Ухвала складена в повному обсязі і підписана 27 січня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Куденков