Справа № 360/503/24
Суддя: І.В. Тихонов
Дата ухвалення: 2025-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення

24 січня 2025 року м. ДніпроСправа № 360/503/24

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Тихонов І.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву, подану в порядку статті 382 КАС України, представника позивача адвоката Щасливого Олексія Романовича про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 360/503/24 за позовом адвоката Щасливого Олексія Романовича в інтересах ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 06.08.2024 яке набрало законної сили 06.09.2024, частково задоволено позовні вимоги адвоката Щасливого Олексія Романовича в інтересах ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнано протиправним та скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 31.12.2023 №7951 «Про результати службового розслідування» в частині:

Пункт 5. За порушення вимог статей 1,3,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, статей 11,12,14,16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, розділу І п.4 інструкції «Про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України», затверджено Наказом Міністра оборони України від 29.06.2005 року № 359 (у редакції наказу Міністерства оборони України від 20.10.2015 року № 569), згідно вимог статті 92 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, капітана ОСОБА_1 , заступника командира роти зв`язку командного пункту з озброєння польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_1 , накласти дисциплінарне стягнення «попередження про неповну службову відповідальність»;

Пункт 7.1. Взяти до уваги накладене дисциплінарне стягнення «попередження про неповну службову відповідальність» на капітана ОСОБА_1 , заступника командира роти зв`язку командного пункту з озброєння польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_1 ;

Пункт 7.2. За завдану державі шкоду відповідно статті 6 розділу 3 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» та Постанови Кабінету Міністрів від 15 липня 2020 року № 604 «Про затвердження переліку озброєння, зброї та боєприпасів до неї, нестача або розкрадання яких відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості» стягнути з капітана ОСОБА_1 , заступника командира роти зв`язку командного пункту з озброєння польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_1 , з розрахунку підвищеної кратності суму в розмірі 446749 гривень 30 копійок (чотириста сорок шість тисяч сімсот сорок дев`ять гривень 30 копійок).

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 утримані з нього на виконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.12.2023 №7951 «Про результати службового розслідування» грошові кошти та нарахувати види виплат та доплат до грошового забезпечення, на отримання яких він втратив право у зв`язку із виданням оскаржуваного наказу.

09.12.2024 року до суду через систему "Електронний суд" до Луганського окружного адміністративного суду надійшла заява від представника позивача адвоката Щасливого Олексія Романовича про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 360/503/24, в якій заявник просить зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень військову частину НОМЕР_1 подати до суду у встановлений судом строк звіт про виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 06.08.2024 у справі № 360/503/24.

Ухвалою суду від 12.12.2024 вказану заяву призначено до розгляду в порядку письмового провадження без виклику учасників справи. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 подати суду відзив на заяву з документальним підтвердженням викладених у відзиві доводів та документально підтверджену інформацію щодо повного та фактичного виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 06.08.2024 у справі № 360/503/24 в частині зобов`язання військової частини НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 утримані з нього на виконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.12.2023 №7951 «Про результати службового розслідування» грошові кошти та нарахувати види виплат та доплат до грошового забезпечення, на отримання яких він втратив право у зв`язку із виданням оскаржуваного наказу. Зобов`язано Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у строк до 23 грудня 2024 року подати суду матеріали виконавчого провадження ВП №76421111.

Ухвалою суду від 27.12.2024 продовжено військовій частині НОМЕР_1 та Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції строк для подання витребуваних судом документів до 13 січня 2025 року включно.

Ухвалою суду від 15.01.2025 задоволено клопотання військової частини НОМЕР_1 про продовження строку для подання витребуваних документів у справі, продовжено військовій частині НОМЕР_1 та Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції строк для подання витребуваних судом документів до 24 січня 2025 року включно.

Станом на 24 січня 2025 року витребувані ухвалою суду від 12.12.2024 додаткові докази суду не надано, пояснень на підставі чого здійснюється утримання з позивача збитків завданих державі за період з січня 2024 року по листопад 2024 року на підставі довідки про нарахування та утримання грошового забезпечення позивача відповідачем також не надано.

Заява представника позивача обґрунтовується тим, що рішення суду набрало законної сили 06.09.2024. Військовою частиною НОМЕР_1 оскаржено вказане рішення суду до Першого апеляційного адміністративного суду, проте ухвалою від 08.11.2024 відмовлено в відкритті апеляційного провадження.

13 вересня 2024 року Луганським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у даній справі.

Представник позивача неодноразово звертався до боржника щодо виконання рішення суду, проте до цього часу жодної відповіді не надано, фактично рішення суду не виконано.

Наразі виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні в Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (ВП №76421111), проте боржник й у межах виконавчих проваджень судове рішення реально не виконує.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що за невиконання рішення суду виконавцем застосовано до боржника штраф, проте це також не призвело до виконання рішення суду.

Боржником листами від 03.11.2024 №10916 та від 06.11.2024 №11004 надано виконавцю узагальнену інформацію щодо порядку виконання судових рішень військовими частинами.

З наданого представником позивача листа Військової частини НОМЕР_1 від 03 листопада 2024р. №10916 зазначено, що фінансово - економічна служба військової частини НОМЕР_1 в межах компетенції, опрацювала постанову про відкриття провадження ВП№ 76421111 від 29.10.2024р.

Відповідно до підпункту 1.2 Інструкції з організації претензійної та позовної роботи, самопредставництва, представництва інтересів Міністерства оборони України, Збройних Сил України у судах та інших державних органах, затвердженої наказом Міністерства Оборони України від 30.12.2016 №744 з метою захисту держави, командир військової частини зобов`язаний вжити заходи щодо оскарження в апеляційному порядку рішення Луганського окружного адміністративного суду від 06.08.2024 у справі № 360/503/24 прийнятого не на користь військової частини НОМЕР_1 , за необхідності вживати належних заходів щодо поновлення строків на апеляційне оскарження.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі надходження асигнувань за КЕКВ 2800 Інші видатки кошти для виконання рішення суду невідкладно перераховуються на карткові рахунки військовослужбовців відповідно до складених розрахунків.

На сьогоднішній день вживаються заходи щодо апеляційного оскарження рішення Луганського окружного адміністративного суду від 06.08.2024 у справі № 360/503/24 за позовом ОСОБА_1 .

При цьому, суд зазначає, що станом на 24.01.2025 року відповідачем Військовою частиною НОМЕР_1 у встановлений строк суду відомостей стосовно виконання судового рішення, як і заперечень на заяву подану в порядку статті 382 КАС України не надані.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується наступним.

Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2-4 ст.13 Закону України Про судоустрій і статус суддів судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Такі ж вимоги передбачені статтею 14 КАС України.

Статтею 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

У Рішенні від 26.06.2013 Конституційний Суд України взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі Шмалько проти України, заява № 60750/00, від 20.07.2004 вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбачений статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Європейський суд з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України"), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 129-1 Конституції України.

Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню стороною, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що учасник справи, якому належить виконати судовий акт, повинен здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

З метою забезпечення виконання судового рішення статтею 382 КАС України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, згідно з ч.1, 2 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Положення Кодексу адміністративного судочинства України не містять обмеження щодо стадій процесу на яких може бути вирішено питання про застосування заходів судового контролю, передбачених ч. 1 ст. 382 КАС України. Тобто, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, суд може й після ухвалення такого рішення за наслідком розгляду клопотання позивача.

Таким чином, приймаючи до уваги обставини справи, беручі до уваги подані сторонами докази суд вважає, що заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду є обґрунтованою, та підлягає задоволенню. Як наслідок, суд встановлює місячний строк з дня отримання повного тексту даної ухвали відповідачем для подання звіту про виконання судового рішення від 06.08.2024 у справі №360/503/24 яке набрало законної сили.

Також, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що такий звіт має відповідати вимогам ст. 382-2 КАС України, з урахуванням змін, внесених Законом України № 4094-IX від 21.11.2024 щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень, а також роз`яснити відповідачу, що у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту, є достатніми, переконливими, та вичерпними.

Керуючись статтями 248, 243, 256, 370, 382 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката Щасливого Олексія Романовича про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 360/503/24 за позовом адвоката Щасливого Олексія Романовича в інтересах ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 подати до Луганського окружного адміністративного суду у тридцятиденний строк з дня отримання копії ухвали про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення звіт про виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 06.08.2024 у справі №360/503/24.

Роз`яснити, Військовій частині НОМЕР_1 , що звіт про виконання рішення має відповідати вимогам ст. 382-2 КАС України, з урахуванням змін, внесених Законом України від 21.11.2024 № 4094-IX щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень.

Роз`яснити Військовій частині НОМЕР_1 , що у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту, є достатніми, переконливими, та вичерпними.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Тихонов