Справа № 644/10994/24
Суддя: Зайцева М. С.
Дата ухвалення: 2025-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя Зайцева М. С.
Провадження № 2-а/644/23/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Зайцевої М.С.,

за участі секретаря Селіхової А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та закриття провадженняпо справі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 № 317-1П від 05.12.2024 року про накладення адміністртаивного стягнення за вчинення адміністртаивного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП у виді штрафу в сумі 18700 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05.12.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову № 317-1П, відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, накладено штраф у розмірі 18700 грн. З даною постановою від не згоден, вважає її незаконною, необґрунтованою, винесеною з порушенням його прав, свобод та інтересів, а відтак такою, що підлягає скасуванню. 27.11.2024 року його зупинено працівниками ТЦК, під час коли він прямував на роботу, працівники ТЦК не представилися, але повідомили, що він перебуває у розшуку та запропонували проїхати до районного органу ТЦК та СП для встановлення обставин. Він добровільно погодився поїхати та перевірити підстави оголошення його у розшук, але працівники ТЦК замість районного органу ТЦК та СП повезли його для проходження ВЛК за адресою: АДРЕСА_1 , після чого без будь яких пояснень щодо перебування у розшуку, відпустили. Однак, він як свідомий та законослухняний громадянин України, самостійно прослідував до ІНФОРМАЦІЯ_3 для встановлення обставин перебування у розшуку. Саме з цього візиту йому повідомили, що він скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП та порушив законодавство про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про що складено протокол № 317-1, відповідно до якого ІНФОРМАЦІЯ_4 йому була направлена поштовим зв`язком АТ «Укрпошта» повістка № 704899 за місцем реєстрації (проживання), а саме АДРЕСА_2 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 28.10.2024 року о 10:00 год., для звірки військово облікових даних. 23.10.2024 року вищевказана повістка повернута до ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з його відсутністю за вказаною адресою. За даним викликом він не з`явився, оскільки не був належним чином повідомлений про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 , про наявність даної повістки не було жодних повідомлень або оповіщень. Також, поштарем не вкладено до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходжень рекомендованого листа з позначкою «повістка ТЦК». Крім того, дана повістка відбула з відділення пошти ще до закінчення строку його інформування, що свідчить на його думку про те, що працівник пошти взагалі жодним чином не намагався повідомити його про наявність рекомендованого листа. За вказаних обставин неналежного поштового повідомлення він звернувся до АТ «Укрпошта» з відповідною скаргою щодо неналежного надання послуг поштового зв`язку. Вказав, що 31.07.2024 року оновив дані через додаток Резерв+, відповідач має доступ до оновлених його даних. Під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, відповідачем не враховані усі обставини, що мають значення для прийняття рішення по справі, передбачені ст.280 КУпАП. Враховуючи викладене звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав.

07.01.2025 року через систему «Електронний суд» відповідач ІНФОРМАЦІЯ_5 надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , вважаючи їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, вказавши наступне. 17.10.2024 року військовозобов`язаному ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» направлена повістка № 704899, сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів за задекларованим місцем проживання, а саме АДРЕСА_2 . 23.10.2024 року вищевказана повістка повернута до ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з відсутністю ОСОБА_1 за вказаною адресою. Таким чином, ОСОБА_1 був оповіщений належним чином про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на 28.10.2024 року об 11:00 год., однак у вказаний час до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився, про поважні причини неприбуття не повідомив, чим порушив ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». 27.11.2024 року відносно ОСОБА_1 , уповноваженою особою складений протокол № 317-1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, під час складання якого дотримані норми КУпАП, ОСОБА_1 своєчасно сповіщений про місце і час розгляду справи. 05.12.2024 року відбувся розгляд справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , під час розгляду якої позивач був присутній, дотримані вимоги діючого КУпАП, а тому постанова винесена за результатом розгляду справи є законною та обґрунтованою.

13.01.2025 року ОСОБА_1 подано до суду відповідь на відзив відповідача, відповідно до якої вказав, що відповідачем не надано належних доказів його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, не спростовано факт порушення оповіщення його шляхом надіслання повістки засобами поштового зв`язку, не надано доказів належного повідомлення про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, посилаючись на доводи викладені в адміністративному позові, підтвердив факт його особистої присутності під час складання протоколу, розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови. Вказав, що за адресою: АДРЕСА_2 , проживає разом з батьками, неналежне повідомлення про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 сталося з вини АТ «Укрпошта».

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив розглянути справу за його відсутністю за наявними у справі доказами.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

05.12.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову № 317-1П по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 18700 грн.

Згідно вказаної постанови 27.11.2024 року о 14:00 годині встановлено факт порушення законодавства про мобілізаційну підготовку і мобілізацію. Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 69 «Про загальну мобілізацію», № 741/2024 від 28.10.2024 року «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» ІНФОРМАЦІЯ_4 здійснено оповіщення військовозобов`язаних. 17.10.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_4 військовозобов`язаному ОСОБА_1 поштовим зв`язком АТ «Укрпошта» направлена повістка № 704899 за місцем його реєстрації (проживання), а саме АДРЕСА_2 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 28.10.2024 року об 11:00 годині для звірки військово облікових даних. 23.10.2024 року вищевказана повістка № 704899 повернута до ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з відсутністю ОСОБА_1 за вказаною адресою. Таким чином, ОСОБА_1 був оповіщений належним чином про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на 28.10.2024 року об 11:00 год, однак у вказаний час не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , про поважні причини неявки не повідомив, чим порушив ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», скоїв правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся на підставі складеного оператором мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 солдатом ОСОБА_3 27.11.2024 року протоколу № 317-1 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Складання протоколу від 27.11.2024 року, розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови відбувалися за особистої участі ОСОБА_1 , при цьому у протоколі останній зазначив про відсутність повідомлень з боку АТ «Укрпошта», будь які інші заперечення або письмові пояснення відсутні.

17.10.2024 року на ім`я ОСОБА_1 сформована повістка № 704899 про необхідність явки на 28.10.2024 року об 11:00 годині до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних, яка направлена засобами поштового зв`язку за адресою: АДРЕСА_2 . Вказана повістка повернута до ІНФОРМАЦІЯ_2 з довідкою про причину повернення адресат відсутній за вказаною адресою.

Згідно відповіді АТ «Укрпошта» на скаргу ОСОБА_1 , рекомендований лист № 031 від 19.10.2024 року адресований ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) надійшов до відділення поштового зв`язку 61032 м. Харків 20.10.2024 року та 22.10.2024 року листоноша сповістила про надходження листа за номером телефону вказаному у довіднику, на що їй повідомили, що ОСОБА_1 за вказаною адресою не проживає. Листоношою залишено повідомленняф.22а в поштовій скриньці адресата.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 251 КУпАП визначено перелік фактичних даних в справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154 затверджено (далі - Положення № 154)

Нормами п.п. 12-13 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154 (далі - Положення № 154) передбачено, що керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право, зокрема, розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначені статтею 235 Кодексу України, і накладати адміністративні стягнення та визначати функціональні (посадові) обов`язки підлеглого йому особового складу.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із вимогами ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За правилами статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Так, спірні відносини у даній справі склались з приводу правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію-тягне за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено на всій території України воєнний стан, який триває і по теперішній час.

З метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, Указом Президента України від 24.02.2022 №65/2022 "Про загальну мобілізацію" на всій території України оголошено проведення загальної мобілізації.

Суд зазначає, що в контексті спірних правовідносин, визначальним для кваліфікації дій позивача, як порушення правил військового обліку, є факт його неявки до ІНФОРМАЦІЯ_2 28.10.2024 року за повісткою № 704899 від 17.10.2024 року.

Як встановлено матеріалами справи, повістка № 704899 надіслана на адресу позивача засобами поштового звязку та повернута до ІНФОРМАЦІЯ_2 з відміткою про відсутність адресата за адресою: АДРЕСА_2 .

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 560 затверджений Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, відповідно до якого повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання (пункт 34).

Згідно пункту 41 вказаного Порядку належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є, зокрема день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних.

Таким чином, ОСОБА_1 був належним чином повідомлений за адресою проживання, яка збігається з адресою, зазначеною у застосунку Резерв+, про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 28.10.2024 року об 11:00 годині.

Посилання позивача про те, що він не був належним чином оповіщений про наявність повістки через недбалість праціників АТ «Укрпошта» не спростовує направлення судової повістки, повідомлення листоношею про її надходження та залишення повідомлення ф.22 про що зазначено у листі АТ «Укрпошта» у відповідь на скаргу ОСОБА_1 . При цьому посилання ОСОБА_1 щодо повідомлення невідомої особи про надходження повістки за адресою місця проживання останнього не заслуговує на увагу, оскільки позивач в судовому засідання вказав, що за адресою: АДРЕСА_2 , проживає разом з батьками.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форми власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка) (пункт 23 Порядку № 560).

Доказів про поважність причин неявки позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 суду не надано, а посилання на неналежне повідомлення з вини працівників АТ «Укрпошта» спростовується зібраними у справі доказами.

При ухваленні постанови № 317-1П від 05.12.2024 року, ОСОБА_1 , як і під час складання протоколу про адміністртаивне правопорушення, був присутнім.

Таким чином, доводи позивача, стосовно недотримання відповідачем норм КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи, суд доходить висновку про те, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та нормами КУпАП.

Водночас під час розгляду цієї справи судом не встановлено порушень процедури, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що постанова про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складена відповідно до вимог КУпАП.

З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що оскаржувана постанова винесена відповідно до норм чинного законодавства, підстав для її скасування немає, а отже у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.244 КАС України, при ухваленні рішення суд має також вирішити питання розподілу судових витрат між сторонами.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати не відшкодовуються, відповідно до приписів ст.ст.134,139 КАС України.

Керуючись ст. ст.8-9,72-77,241,242-246,250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та закриття провадження по справі відмовити.

Витрати зі сплати судового збору покласти на ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 (адреса: АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Повний текст рішення складено 27.01.2025 року.

Головуючий