Справа № 320/40406/23
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2025-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2025 року № 320/40406/23

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Колеснікової І.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач), в якому просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 , оформленої листом №29469-28308/М-02/8-2600/23 від 28.08.2023 р. з 03.08.2011 р. з урахуванням складових заробітної плати, в тому числі сум допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві з 03.08.2011 р. здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , включивши до сум заробітної плати, з якої нараховується пенсія, суми, з яких сплачувались страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне (соціальне) страхування, з урахуванням відомостей, які зазначенні в довідці №226-2-7/174 від 28.07.2011 р. виданої Міністерством України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, в тому числі сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 03.08.2011 позивача було взято на облік у пенсійному органі та 13.07.2023 здійснено перерахунок пенсії, однак як встановив позивач, йому при призначенні та здійсненні перерахунку відповідачем не були враховані суми виплат, з яких сплачувались страхові внески (зокрема, суми матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань), у зв`язку з чим після отримання довідки про складові заробітної плати за останнім місцем роботи, позивач звернувся до відповідача із заявою щодо перерахунку пенсії з врахуванням відповідних складових заробітної плати, однак відповідач відмовив у проведенні такого перерахунку.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.11.2023 відкрито провадження в адміністративній справі №320/40406/23 та вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Позивач перебуває з 03.08.2011 на пенсійному обліку у відповідача та отримує пенсію за віком, яку призначено йому як державному службовцю,

13.07.2023 позивачу зроблено перерахунок пенсії, водночас, позивач зауважує, що при призначенні та перерахунку йому пенсії, відповідачем не були враховані суми виплат, з яких сплачувались страхові внески, в тому числі з сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Позивач звернувся до відповідача із відповідною заявою від 02.08.2023 про проведення перерахунку пенсії, однак, відповідач листом №29469-28308/М-02/8-2600/23 від 28.08.2023 р. відмовив заявнику у перерахунку пенсії.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України «Про державну службу»), а відповідно до ст. ст. 22, 64 Конституції України є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від-22.09.2005. року N 5-рп/2005 конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані, а при прийнятті нових законів або внесенні змін, до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав свобод.

Крім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні N 6-рп/2007 від 09.07.2007р. зазначив, що невиконання державою взятих на себе соціальних зобов`язань порушує принцип соціальної, правової держави; Встановлення певних соціальних пільг, компенсацій та гарантій є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права

Згідно частини 2 статті 33 Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.1993р. (у редакції, чинній на момент виходу позивача на пенсію), заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

У відповідності до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на час призначення пенсії) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Частина 2 статті 37-1 вказаного закону встановлює, що перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

У частині 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» №108/95-ВР від 24.03.1995р. встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою ст. 33 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на час призначення пенсії), передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХП від 05.11.1991р. врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної сум заробітної плати (доходу), з яких сплачуються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідна позиція викладена також в листах Пенсійного Фонду України від 13.07.2011 р. №14399/03-20 та від 18 лютого 2011 р.

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003р. визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування. Отже, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Те саме стосується і сум індексації заробітної плати, на які також було нараховано страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011р. - єдиний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, для обчислення пенсії включаються усі види оплати праці (виплат, доходу), на які нараховано збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в тому числі і сума матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, які включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховним Судом України у постановах від 20.02.2012р., 14.05.2013р. , 28.05.2013р., 06.11.2013р., від 03.06.2014р. у справах №№ 21-430а11, 21-97а13 , 21-125а13, 21-350а13, 21-134а14, а також у постановах Верховного Суду від 23.01.2018р. у справі № 495/6612/16-а, від 30.01.2018р. у справі № 638/20628/16-а, від 07.02.2018р. у справі № 521/11616/17, від 14.02.2018р. у справі № 576/1417/17.

Так, зокрема, у постанові від 03 червня 2014 року (справа №21-134а14) Верховний Суд України звернув увагу, що перевага у таких випадках має надаватись не положенням Законів України «Про державну службу» та «;Про оплату праці», які щодо спірних відносин є загальними, а спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України - висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої ст. 237 цього Кодексу, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Таким чином, відповідачем відносно позивача фактично порушене його право щодо пенсійного забезпечення (в частині не врахування сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення, які виплачувались у розрахунковий період та з яких сплачувалися страхові внески), яке фактично виникло на стадії призначення пенсії в 2011 році та надалі пов`язано із перерахунком пенсії позивача 02.04.2014р.

Тобто, фактично має місце перерахункове обчислення раніше призначеної пенсії з урахуванням тих додаткових показників заробітної плати, які не були враховані при такому призначенні.

Так, позивачу невірно обраховано пенсію при її призначенні, оскільки при призначенні не були включені всі складові заробітної плати, з яких були сплачені страхові внески.

Наведене також узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 14.02.2018р. у справі № 576/1417/17.

Більше того, суд звертає увагу, що у відповідності до роз`яснень Мінсоцполітики щодо надання підприємствами, установами, організаціями довідок про заробітну плату для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям від 01.11.2016р., зазначено, що відповідно до статті 90 Закону №889-УІІІ пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що свідчить про те, що на момент звернення позивача до пенсійного органу іншої форми довідки про заробітну плату для перерахунку пенсії не передбачалось.

Стаття 98 Закону України «Про пенсійне забезпечення» регулює перерахунок раніше призначених пенсій. Він проводиться на підставі документів про заробіток додатково наданих пенсіонером.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь яким строком.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» №1282-ХІІ від 03.07.1991р., індексації підлягають грошові доходи громадян одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії. Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначаються Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003р.

У відповідності до пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення регулюються правовідносини у разі підвищення мінімальної заробітної плати, пенсії.

Перерахунок призначеного розміру пенсії не є підвищенням розміру пенсії у розумінні пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003р. «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення», а тому місяць перерахунку мені пенсії не може бути підставою для зміни базового місяця для проведення індексації пенсії. Згідно з пунктом 10-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації пенсій особам, які набули право на її призначення, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачуються замість пенсії, здійснюється починаючи з місяця, в якому їх призначено. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації матеріального забезпечення безробітних здійснюється з місяця, в якому розпочата така виплата.

Разом з тим, відповідно до ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Таким чином, суд вважає, що позивач має право на перерахунок призначеної пенсії державного службовця з 01.08.2023.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, положень проаналізованого законодавства, наявних у матеріалах справи доказів та встановлених судом обставин справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивач сплатив судовий збір у розмірі 858,88 грн, тому ці витрати слід присудити на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, cуд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 , оформленої листом №29469-28308/М-02/8-2600/23 від 28.08.2023 р. з урахуванням складових заробітної плати, в тому числі сум допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві з 01.08.2023 здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , включивши до сум заробітної плати, з якої нараховується пенсія, суми, з яких сплачувались страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне (соціальне) страхування, з урахуванням відомостей, які зазначенні в довідці №226-2-7/174 від 28.07.2011 р. виданої Міністерством України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, в тому числі сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 858 грн. (вісімсот п`ятдесят вісім) 88 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Колеснікова І.С.