Справа № 314/3652/24
Суддя: Швець О. В.
Дата ухвалення: 2025-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 314/3652/24
Провадження № 2-а/314/4/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.2025 м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Швець О.В., за участі секретаря судового засідання Павлівської І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області; відділення поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

за участю представника відповідача Кравченка О.М.

В С Т А Н О В И В :

позивач ОСОБА_1 в особі представника Батій Т.М. звернувся до суду з позовом до

Головного управління Національної поліції в Запорізькій області; відділення поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 01.08.2024 ОСОБА_1 був зупинений в процесі руху на автомобілі «MERCEDES-BENZ 2500», державний номерний знак НОМЕР_1 у с.Матвіївка шляхом переслідування поліцейським та за допомогою спеціальних сигналів червоного та синього кольору. Правил дорожнього руху не порушував. Законних підстав для зупинки автомобіля згідно зі ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» не було.

Підставою для зупинки, зі слів поліцейських, було нібито, несправність світлових приладів державного номера, які в процесі спілкування виявилися справними, але на думку поліцейського не дуже ясні. Його автомобіль знаходився в відповідному стані, пошкоджень не мав, тобто така підстава для зупинки є видуманою, як доказ цього є відсутність зафіксованих належним чином доказів з цього приводу. Також, якщо це дійсно було би законною підставою для переслідування та зупинки, то з цього приводу, а саме порушення п.2 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» мала б складена відповідна постанова з зафіксованими доказами. Пізніше щодо позивача без його безпосередньої присутності Інспектором відділення поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області лейтенантом поліції Бубновим Б.А. складено постанову про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2734475, за порушення п.2.1 ПДР - відсутність у водія полісу обов`язкового страхування цивільно- правовий відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП. Постанову отримав 04.08.2025 поштовим зв`язком «Укрпошта».

Враховуючи факт того, що не має доказів законності зупинки, відповідно до Закону України про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме ст. 21.2. Контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: Відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

На підставі вищезазначеного просив суд скасувати постанову серія ЕНА № 2734475 від 01.08.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн., за ч.1 ст. 126 КУпАП. Справу про адміністративне правопорушення, закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП. Стягнути судові витрати.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 30.08.2024 року прийнято позовну заяву та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін, роз`яснено відповідачу право на подання відзиву на позовну заяву і всі докази.

У встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження строк, представник ГУНП в Запорізькій області в порядку самопредставництва Кравченко О.М. надав відзив на позов. В обґрунтування відзиву зазначив, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 02.10.2024 року за заявою позивача розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні із повідомлення викликом сторін.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 03.12.2024 року за заявою позивача залучено до участі у справі Головне управління Національної поліції в Запорізькій області.

У судовому засіданні представник відповідача Кравченко О.М. підтримав відзив в повному обсязі та просив відмовити в задоволенні позовної заяви представника позивача.

Позивач ОСОБА_1 та його представник Батій Т.М. до зали судового засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви були повідомлені своєчасно та належним чином, від представника надійшла заява про участь справи без їх участі, на позовних вимогах наполягають.

Розглянувши позовну заяву представника позивача Ухтікова Т.М., Батій Т.М. про скасування постанови ЕНА №2734475, дослідивши матеріали справи та наявні в ній письмові докази, вислухавши думку представника відповідача, суд дійшов до висновку.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Судом встановлено, що згідно постанови ЕНА № 2734475 від 01.08.2024 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 425,00 грн. у зв`язку з тим, що згідно постанови 01.08.2024 року водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «MERCEDES-BENZ 2500», державний номерний знак НОМЕР_1 , не пред`явив на законну вимогу документи зазначені в п. 2.1 ПДР, а саме обов`язковий страховий поліс правової відповідальності власників т.з., чим порушив вимогип.2.1. «ґ» п. 2.4 А ПДР України.

П. 2.1. Ґ) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, передбачено, що страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або страховий сертифікат Зелена картка (на електронному або паперовому носії), виданий іноземним страховиком відповідно до правил міжнародної системи автомобільного страхування Зелена картка.

Приписами підпункту а пункту 2.4 Правил дорожнього руху встановлено, що на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 32 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі Закон №580-VIII) поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Стаття 35 Закону №580-VIII містить перелік випадків у яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби, в тому числі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху або, якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Частина 3 статті 35 Закону №580-VIII передбачає, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Частина 1 статті 126 КУпАП встановлює, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП.

У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Саме суб`єкт владних повноважень (відповідач) зобов`язаний довести, що він діяв законно, правомірно, в межах своїх повноважень, у спосіб, встановлений законом, з дотриманням процедури і з забезпеченням прав особи, якої стосуються вчинювані дії чи прийняті рішення, обґрунтовано, об`єктивно. Також саме відповідач в даній справі повинен надати суду докази на підтвердження наявності події і складу адміністративного правопорушення в діях водія (позивача).

Разом з тим, як вбачається з положень ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.

Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення, однак будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано.

Відповідачем не надано фактичних даних про вчинення позивачем адміністративного правопорушення на підставі чого його було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

Єдиним доказом вчинення позивача до адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 126 КУпАП є самі оскаржувані постанови про адміністративне правопорушення, в яких зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, на відповідача, як на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, в основу якого було покладено, доведений на його думку факт керування позивачем транспортним засобом, який не був зареєстрований у встановленому чинним законодавством порядку.

Суд зазначає, що одні тільки постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Відповідна позиція викладена в постанові Верховного суду від 26.04.2018 року у справі №338/1/17.

Враховуючи те, що відповідачем не було надано жодного допустимого, достовірного та достатнього доказу, який міг би підтвердити правомірність оскаржуваних позивачем постанов, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині визнання протиправних та скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності.

В силу ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі. Тому судовий збір у загальному розмірі 605,60 гривень, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 7, 251, 258, 280 КУпАП, ст. ст. 72-77, 139, 241-246 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2734475 від 01.08.2024, винесену інспектором відділення поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізької області лейтенантом поліції Бубновим Богданом Анатолійовичем за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та застосування адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень на користь держави.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, код за ) на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 605,60 гривень (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Головне управління Національної поліції в Запорізькій області, адреса місцезнаходження: 69005, м. Запоріжжя, вул.Апухтіна Дмитра, 29.

Відділення поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, адреса місцезнаходження: 70002, м.Вільнянськ, вул.Бочарова, 4.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Копію рішення суду невідкладно надіслати учасникам справи.

Повний текст рішення складений 24.01.2025.

СуддяО. В. Швець

24.01.2025