Справа № 460/7923/24
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2025-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

27 січня 2025 року м. Рівне №460/7923/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доІНФОРМАЦІЯ_1
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач) та за змістом позовних вимог просив:

визнати протиправною діяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягала в направленні до Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області звернення щодо доставлення громадян, які вчинили адміністративні правопорушення до ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 ;

визнати бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягала в неналежному розгляді заяви ОСОБА_1 про надання відстрочки від мобілізації;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 розглянути заяву ОСОБА_1 та прийняти рішення про надання йому відстрочки від призову під час мобілізації на підставі абз. 11 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543, в редакції, чинній на момент звернення із заявою.

В обґрунтування позову позивач вказує, що 25.04.2024 він засобами поштового зв`язку надіслав заяву та підтверджуючі документи до ІНФОРМАЦІЯ_5 для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації як військовозобов`язаному, який має одного батьків дружини із числа осіб з інвалідністю І чи ІІ групи, забезпечення внесення цих відомостей до військово-облікового документу та Єдиного електронного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів "Оберіг".

25.06.2024 на адресу реєстрації позивача надійшов лист відповідача від 22.05.2024 № 5/5773 про те, що позивач перебуває в розшуку, роз`яснено порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою КМУ від 16.05.2024 № 560, рекомендовано звернутись із заявою встановленої форми та документами, що підтверджують право на отримання відстрочки, до комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Позивач вказав, що зазначений лист не містить конкретних підстав оголошення розшуку, ні результатів розгляду його заяви про надання відстрочки.

Бездіяльність відповідача в наданні йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та дії щодо оголошення його в розшук позивач вважає такими, що суперечать чинному законодавству та порушують його права та законні інтереси.

Своє право на надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації як військовозобов`язаному, який має одного батьків дружини із числа осіб з інвалідністю І чи ІІ групи, позивач пов`язує з тим, що батьку його дружини ОСОБА_2 встановлену другу групу інвалідності з 20.03.2024, довіку. ОСОБА_2 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , у зв`язку з хворобою він потребує особливого догляду та лікування, відповідно позивач змушений здійснювати догляд за ним, що підтверджується Актом встановлення факту здійснення догляду від 19.04.2024. Дружина ОСОБА_2 - ОСОБА_3 непрацездатна, пенсіонерка. Дружина позивача ОСОБА_4 зайнята вихованням їхніх малолітніх дітей, а про існування інших працездатних осіб, які за законом зобов`язані здійснювати догляд за ОСОБА_2 , позивачу невідомо. Відтак, позивач вважає, що відповідно до норм Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" в редакції Закону № 3441-ІХ від 08.11.2023, чинній на час виникнення спірних правовідносин, він має право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Також позивач наголосив, що він не отримував від відповідача будь-яких інших листів, в тому числі повісток, від отримання повістки не відмовлявся. Покликаючись до ст. 38 КУпАП, вказує, що на момент отримання ним листа відповідача від 22.05.2024 № 5/5773 строк притягнення його до адміністративної відповідальності сплив.

Ухвалою від 24.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Витребувано від відповідача докази та встановлено строк для подання відзиву.

Відповідач позов заперечив повністю з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Обґрунтовуючи свою позицію, вказав, зокрема, про те, що 25.04.2024 ОСОБА_1 звернувся з заявою про отримання відстрочки до ІНФОРМАЦІЯ_6 (надійшла 30.04.2024, вх.№9353, що підтверджується печаткою на отриманому документі).

22.05.2024 ІНФОРМАЦІЯ_2 було надано відповідь позивачу та надіслано її засобами поштового зв`язку від 22.05.2024 вих.№5/5773.

Позивач стверджує, що відповідно до статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (в редакції від 19.04.2024) він звернувся із заявою та належними документами, що підтверджують право на відстрочку, до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак, відповідач звертає увагу суду, що на момент подання заяви позивачем 30.04.2024 процедура надання відстрочок Територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки не була передбачена чинним законодавством. Відповідно до положень статті 23 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (в редакції від 19.04.24) не підлягали призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: які мають дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи за умови, що такі особи з інвалідністю не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати. У зв`язку з чим дана категорія громадян Територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки не призивалась на військову службу.

Поряд з тим, станом на 19.04.2024 жодним підзаконним нормативно-правовим актом не врегульовано порядок оформлення документів, порядок їх прийому та розгляду і відповідно надання громадянам Територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки довідок про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Окрім цього не було визначено перелік документів, які необхідно надати для отримання відстрочки.

18.05.2024 набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період».

В зв`язку з цим ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачу було надано відповідь у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 (далі Постанова №560), яка на нормативному рівні визначила процедуру надання відстрочок від призову громадянам. Позивачу було роз`яснено належний порядок подання документів та оформлення довідки про надання відстрочки від призову в разі позитивного рішення (додаток 6 до Постанови №560), а також можливість відмови, що передбачена додатком 7 відповідно до Постанови №560. Отримання одного з вищезазначених рішень є наслідком дотримання процедури, передбаченої постановою КМУ №560. В свою чергу позивачеві було роз`яснено, яким чином він може подати заяву на відстрочку з дотриманням чинної процедури. Прийняття рішень, передбачених додатками 6 та 7 до Постанови КМУ №560, поза визначеною процедурою законом не передбачається.

Окрім цього, звертає увагу суду, що зазначені норми не обмежують право позивача на подання заяви для отримання відстрочки від призову, а встановлюють чіткий порядок та процедуру надання відстрочки.

11.04.2024 було прийнято закон "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку, яким було внесено зміни, зокрема, до ст. 23 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (набув чинності 18.05.2024). Відстрочка від призову повинна надаватись відповідно до норм чинного законодавства, і в разі надання відповідних документів, підстави в них мають відповідати положенням відповідних норм чинного законодавства.

За наведеного, відповідач вважає, що відповідь позивачу була надана відповідно до норм чинного законодавства, що свідчить про відсутність бездіяльності зі сторони відповідача, та йому належним чином роз`яснено порядок подання документів для розгляду питання щодо надання йому відстрочки.

Також відповідач додатково повідомив, що документи, що були передані до Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області від 14 березня 2024 року з метою адміністративного затримання та примусового доставлення позивача, станом на момент подання відзиву відкликані в зв`язку зі сплином строків притягнення до адміністративної відповідальності.

З огляду на наведені аргументи, відповідач просив відмовити в позові повністю.

Позивач не скористався правом подати відповідь на відзив.

З`ясувавши доводи та аргументи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив такі фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Копія військово-облікового документа позивача в матеріалах судової справи відсутня.

25.04.2024 позивач надіслав до ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Зазначив, що згідно із ст. 23 Закону № 3543-ХІІ не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які мають дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи ІІ групи за умови, що такі особи з інвалідністю не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати. Повідомив, що батьку його дружини ОСОБА_2 встановлену другу групу інвалідності з 20.03.2024, довіку. ОСОБА_2 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , у зв`язку з хворобою він потребує особливого догляду та лікування, відповідно позивач змушений здійснювати догляд за ним, що підтверджується Актом встановлення факту здійснення догляду від 19.04.2024. Дружина ОСОБА_2 - ОСОБА_3 непрацездатна, пенсіонерка. Дружина позивача ОСОБА_4 зайнята вихованням їхніх малолітніх дітей, а про існування інших працездатних осіб, які за законом зобов`язані здійснювати догляд за ОСОБА_2 , позивачу невідомо.

До заяви ОСОБА_1 долучив: копію паспорта ОСОБА_1 ; копію паспорта ОСОБА_2 ; нотаріально посвідчену копію Акту огляду МСЕК серії 12 ААГ № 902326 від 25.03.2024; копію пенсійного посвідчення ОСОБА_3 ; копію свідоцтва про одруження; копію свідоцтва про народження ОСОБА_4 ; копію свідоцтва про народження ОСОБА_5 ; копію свідоцтва про народження ОСОБА_6 ; нотаріально посвідчену копію Акту встановлення факту здійснення догляду від 19.04.2024.

Заяву про надання відстрочки з доданими документами відповідач отримав 30.04.2024, вхідний № 9353. На копії примірника заяви, долученій до відзиву, в лівому верхньому кутку першого аркуша виконана резолюція начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 полковника ОСОБА_7 від 30.04.2024 щодо перевірки відповідності поданих документів та внесення записів в облікові дані. Також в правій верхній частині першого аркуша заяви наявний рукописний напис "Офіцер в розшуку".

ІНФОРМАЦІЯ_2 листом від 22.05.2024 № 5/5773 за результатами розгляду заяви від 30.04.2024 № 9353 повідомив позивача про те, що у зв`язку порушенням п. 11 ст. 38 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" з 14 березня 2024 року документи щодо його розшуку з метою адміністративного затримання та примусового доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_5 передані до Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області. Запропоновано позивачу добровільно прибути до ІНФОРМАЦІЯ_5 з метою складання відповідного протоколу. Також роз`яснено порядок вирішення питання про надання відстрочки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560.

Вважаючи свої права порушеними внаслідок направлення відповідачем до правоохоронного органу звернення щодо доставлення його до ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також внаслідок неналежного розгляду заяви про надання відстрочки, ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду про зобов`язання відповідача прийняти рішення про надання відстрочки від призову під час мобілізації на підставі абз. 11 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-ХІІ в редакції, чинній на момент звернення до відповідача із заявою.

При вирішенні цього публічно-правового спору суд враховує таке.

Розділом ІІ Конституції України передбачені основоположні права, свободи та обов`язки людини і громадянина, серед яких відповідно до статті 65 встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Пунктом 20 частини першої статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

У зв`язку з військовою агресією російською федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/202 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який діє і на даний час.

Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», постановлено про оголошення та проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Згідно з приписами ч. 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII установлено, що громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (далі - Закон № 3543-ХІІ).

У статті 1 Закону № 3543-ХІІ визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Відповідно до положень частини восьмої статті 4 Закону № 3543-ХІІ, з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України «Про військову службу і військовий обов`язок» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі Закон № 2232-XII).

У частині сьомій статті 1 Закону №2232-XII закріплено, що виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Згідно з частиною дев`ятою статті 1 Закону № 2232-XII установлено, щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Відповідно до абз. 11 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII (у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин), не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які мають дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи за умови, що такі особи з інвалідністю не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати.

Суд зазначає, що Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначений перелік осіб, які мають право на відстрочку від призову під час мобілізації, який є вичерпним та у кожному конкретному випадку особам, які не підлягають призову, або підпадають під умови відстрочки, слід надати той обсяг документів, який підтвердить існування обставин, достатніх для того, щоб уповноважений суб`єкт владних повноважень міг прийняти відповідне рішення.

Під час судового розгляду справи встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою від 25.04.2024 щодо надання відстрочки від призову під час мобілізації на підставі абз. 11 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII.

Дослідженням долучених до заяви позивача від 25.04.2024 документів встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; перебуває у шлюбі з ОСОБА_8 , свідоцтво про реєстрацію шлюбу серія НОМЕР_2 від 17.09.2015. ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , про що наявні відомості в паспорті НОМЕР_3 .

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , свідоцтво про народження серія НОМЕР_4 від 11.03.2016, та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , свідоцтво про народження серія НОМЕР_5 .

Батьками дружини позивача ОСОБА_4 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_6 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , про що наявні відомості в паспорті НОМЕР_7 .

Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК серія 12 ААГ № 902326 ОСОБА_2 25.03.2024 встановлено другу групу інвалідності, довіку. Рекомендовано: "Д" спостереження та лікування у онколога, сімейного лікаря.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , є пенсіонером, що підтверджується пенсійним посвідченням серія НОМЕР_8 , виданим 15.03.2006.

Згідно з Актом встановлення факту здійснення догляду від 19.04.2024, затвердженим директором Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради 19.04.2024, комісією створеною наказом директора Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради від 04.11.2022 № 27 АГП, відповідно до заяви ОСОБА_1 здійснено обстеження за адресою: АДРЕСА_1 щодо встановлення факту здійснення догляду ОСОБА_1 за ОСОБА_2 .

Означеним актом стверджується, що ОСОБА_2 підтвердив, що ОСОБА_1 дійсно здійснює за ним догляд. Такі ж обставини підтвердив і ОСОБА_1 . Зазначено, що фактичним місцем проживання останнього є АДРЕСА_1 . Відтак, в ході проведення обстеження встановлено факт здійснення догляду ОСОБА_1 за ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що на заяву позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації від 25.04.2024 відповідач надав відповідь, в якій першочергово повідомив про те, що у зв`язку із порушенням ним п. 11 статті 38 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" з 14 березня 2024 року документи щодо його розшуку з метою адміністративного затримання та примусового доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_5 передані до Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області.

За змістом першої позовної вимоги, позивач вважає протиправною вищевказану поведінку відповідача щодо направлення відповідних матеріалів до правоохоронного органу.

У зв`язку з цим, суд зазначає, що відповідно до ч. 11 ст. 38 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Позивач у позові заперечив факти ухилення від отримання повісток.

Разом з тим, з матеріалів справи судом встановлено, що позивач зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , таку ж адресу він вказував і в заяві про надання відстрочки, яку 25.04.2024 адресував відповідачу.

Однак, згідно з наданим до позову актом встановлення факту здійснення догляду від 19.04.2024 ОСОБА_1 фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 . За такою ж адресою зареєстрована дружина позивача та її батько ОСОБА_2 .

Будь-які відомості про те, що позивач повідомив про зміну місця проживання відповідний орган, де він перебуває на військовому обліку, в матеріалах справи відсутні і на такі обставини позивач не вказує.

Встановлені судом фактичні обставини свідчать на користь висновку про недотримання позивачем обов`язку військовозобов`язаного, встановленого ч. 11 ст. 38 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Стаття 210 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Стаття 210-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Стаття 260 КУпАП визначає заходи забезпечення провадження в справах про адміністративні правопорушення, в числі яких адміністративне затримання.

За правилами, встановленими ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Таким чином, враховуючи, що за змістом листа відповідача від 22.05.2024 № 5/5773, матеріали щодо адміністративного затримання позивача були направлені до Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області 14 березня 2024 року, в періоді спірних правовідносин не виключалися підстави для притягнення особи до адміністративної відповідальності у встановленому порядку.

Натомість станом на дату подання відзиву 07.08.2024 матеріали щодо адміністративного затримання позивача були відкликані відповідачем у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, що стверджено у відзиві.

За встановлених обставин, суд доходить висновку про те, що матеріалами судової справи не підтверджуються доводи позивача щодо протиправної діяльності відповідача, яка полягала в направленні до Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області матеріалів щодо позивача. Відтак, в задоволенні позову в цій частині позовних вимог необхідно відмовити.

Також суд вважає, що отримавши заяву про надання відстрочки від особи, матеріали щодо адміністративного затримання якої були скеровані до правоохоронних органів суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого належить ведення військового обліку, відповідач цілком підставно вказав на необхідність заявнику добровільно прибути до ІНФОРМАЦІЯ_5 з метою складення відповідного протоколу. На переконання суду, перебування в розшуку військовозобов`язаного виключає можливість прийняття рішення з питання надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, оскільки такий військовозобов`язаний ухиляється від дотримання вимог правил військового обліку.

Тому суд відхиляє доводи позивача про протиправну бездіяльність відповідача, яка полягала у неналежному розгляді заяви позивача про надання відстрочки від мобілізації.

Згідно з нормами ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, Оперативно-рятувальній службі цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 (далі - Порядок № 1487), військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з п. п. 8 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2 до Порядку № 1487), призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Отже, наведеними нормами законодавства встановлено, що громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, та особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних та надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Згідно з п. п. 9, 11 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, крім іншого: ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, крім іншого: оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.

Суд звертає увагу на те, що військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відповідно до Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.

Відповідно до п. 20 Порядку № 1487, військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів. Військово-обліковими документами є: для призовників - посвідчення про приписку до призовної дільниці; для військовозобов`язаних - військовий квиток або тимчасове посвідчення військовозобов`язаного; для резервістів - військовий квиток.

У той же час, обов`язок «особисто повідомити» та «особисто прибути», дійсно, не є тотожнім у спірних правовідносинах. При цьому, відповідачем не ставиться під сумнів, що заява позивача була направлена ним особисто.

Однак, як встановлено судом, перелік документів, долучених до заяви, не містить військово-облікового документа позивача.

З викладеного, можливо зробити висновок, що для реалізації права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації особа повинна надати військово-обліковий документ, саме на підставі якого встановлюється особа військовозобов`язаного, його статус та перебування на обліку у відповідному РТЦК СП, та інші документи, за результатами розгляду яких військовими органами комплектування та соціальної підтримки за місцем військового обліку приймається рішення про наявність або відсутність у особи права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Отже, дослідженням наданих сторонами доказів встановлено ненадання позивачем до заяви про надання йому відстрочки військово-облікового документа.

Щодо документів, з якими позивач пов`язує право на відстрочку, слід зазначити таке.

Для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу одинадцятого статті 23 Закону №3543-ХІІ мають виконуватися такі умови: 1) наявність у військовозобов`язаного дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю (незалежно від групи інвалідності) та/або 2) наявність у військовозобов`язаного одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи; 3) такі особи з інвалідністю не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати.

Норма цієї статті пов`язана з обов`язком працездатних осіб утримувати осіб з інвалідністю (дружину/чоловіка, батьків).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто в адміністративній справі відповідач повинен довести правомірність свої поведінки у спірних правовідносинах, натомість позивач зобов`язаний підтвердити ті обставини, які зумовили його звернення за судовим захистом.

Тому суд вважає, що саме позивач повинен зібрати необхідний перелік документів для того, щоб підтвердити наявність права на відстрочку.

Як встановлено судом, аргументи позивача зводяться до того, що його дружина зайнята вихованням їхніх неповнолітніх дітей, а про існування інших працездатних осіб, які за законом зобов`язані здійснювати догляд за ОСОБА_2 , йому не відомо.

Суд зазначає, що відповідно до наданих позивачем доказів його дружина ОСОБА_4 є особою, яка в силу закону зобов`язана утримувати свого батька ОСОБА_2 . При цьому участь у вихованні дітей не звільняє дружину позивача від означеного обов`язку.

Також суд звертає увагу на те, що за обставинами справи не йдеться про необхідність здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю ІІ групи, а про наявність чи відсутність осіб, які в силу закону зобов`язані таку особу утримувати. Поняття "зобов`язані утримувати" та "здійснюють догляд" ототожнюються позивачем помилково.

Крім цього, суд критично оцінює доводи позивача про те, що йому не відомо про наявність інших осіб, які "за законом зобов`язані здійснювати догляд", адже він не може бути необізнаним про наявність у своєї дружини рідних братів чи сестер, тобто інших осіб, які відповідно до ст. 202 Сімейного кодексу України зобов`язані утримувати непрацездатних батьків.

Тому, на переконання суду, позивач не надав відповідачу повного пакета документів, необхідного для встановлення особи військовозобов`язаного та прийняття рішення про надання йому відстрочки.

Сукупність встановлених судом обставин дає підстави вважати, що у справі, що розглядається, надані позивачем докази не підтверджують наявність у нього права на отримання відстрочки на підставі абзацу одинадцятого статті 23 Закону №3543-ХІІ, що виключає підстави для задоволення позовної вимоги про зобов`язання відповідача прийняти рішення про надання позивачу відстрочки.

Крім того, слід наголосити на тому, що позивач не позбавлений можливості повторно звернутись до відповідача із заявою про надання відстрочки у порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період».

Підсумовуючи наведене, суд доходить висновку, що в межах спірних правовідносин поведінка відповідача не призвела до порушення прав та законних інтересів позивача, а відтак підстави для застосування заходів судового захисту відсутні. Отже в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Враховуючи результати судового розгляду справи, судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності, дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 27 січня 2025 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_9 )

Суддя Н.О. Дорошенко