Справа № 539/5537/24
Суддя: Пилипчук М. М.
Дата ухвалення: 2025-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 539/5537/24
Провадження № 2-а/539/6/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року місто Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Пилипчука М. М.,

за участі секретаря судового засідання Крайсвітньої Н. М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Якимової О. В.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2024 року ОСОБА_1 через адвоката Якимову О. В. звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Позов обґрунтовано тим, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 18 листопада 2024 року виніс постанову № 1810 по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), якою на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 17 000 грн.

У зазначеній постанові вказано, що 18 листопада 2024 року об 11.30 год до ІНФОРМАЦІЯ_1 прибув ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , при уточненні військово-облікових даних встановлено, що останній протягом 60 днів не уточнив свої військово-облікові дані відповідно до Закону України від 11 квітня 2024 року № 3633-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» (далі - Закон № 3633-IX), чим порушив правила перебування військовозобов`язаних на військовому обліку відповідно до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487 (далі - Порядок № 1487), частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Правопорушення вчинене в особливий період, що передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

Позивач зазначив, що відповідач при розгляді справи про адміністративне правопорушення діяв однобічно та упереджено, у зв`язку з чим допустив порушення, а саме порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, проігнорувавши порядок, встановлений статтями 283, 284 КУпАП.

Викладена у постанові від 18 листопада 2024 року № 1810 інформація щодо несвоєчасного прибуття ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 для уточнення військово-облікових даних не відповідає фактичним обставинам, оскільки позивач вчасно уточнив військово-облікові дані через застосунок «Резерв+», про що повідомив працівників поліції та представника відповідача, подав документи для отримання довідки про відстрочку на підставі пункту 2 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не був вчасно та належним чином попереджений про розгляд адміністративної справи щодо нього.

Так, відповідно до «скриншоту» із застосунку «Резерві+» позивачу надано відстрочку від призову на строкову військову службу на підставі пункту 2 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у додатку також наявна відмітка про те, що «дані уточнено вчасно». Крім того, ОСОБА_1 не отримував повістки засобами поштового зв`язку чи під розпис.

Постанова від 18 листопада 2024 року № 1810 є незаконною та підлягає скасуванню, враховуючи недоведеність факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення в розумінні частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

На підставі викладеного ОСОБА_1 просив скасувати постанову від 18 листопада 2024 року № 1810, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковником ОСОБА_2 , по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП, якою накладено штраф у розмірі 17 000 грн, та закрити провадження у справі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 подав до суду відзив на позовну заяву, в якій вказував, що за даними оскаржуваної постанови ОСОБА_1 не прибув за викликом по повістці із зазначеною датою прибуття на 11.00 год 14 жовтня 2024 року (повістка № 284782). Після чого 07 листопада 2024 року направлено звернення до Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області щодо доставлення позивача за вчинення правопорушення за статтею 210-1 КУпАП. 18 листопада 2024 року позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 , де складено адміністративний протокол, в якому зазначено, що розгляд справи відбудеться о 12.40 год 18 листопада 2024 року, про що позивач був ознайомлений. На розгляд справи ОСОБА_1 не прибув, про причини неявки не повідомив. 18 листопада 2024 року за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП, щодо позивача винесено постанову № 1810.

ОСОБА_1 через адвоката Якимову О. В. надіслав до суду відповідь на відзив, в якій зазначено про безпідставність доводів відповідача щодо неприбуття позивача за викликом по повістці на 11.00 год 14 жовтня 2024 року (повістка № 284782). Доводи, викладені у відзиві, не узгоджуються зі змістом оскаржуваної постанови від 18 листопада 2024 року № 1810. Так, у постанові зазначено, що 18 листопада 2024 року об 11.30 год ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 , при уточненні його військово-облікових даних встановлено, що він протягом 60 днів не уточнив свої військово-облікові дані відповідно до Закону № 3633-ХІ, чим порушив правила перебування військовозобов`язаних на військовому обліку відповідно до Порядку № 1487, частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»; правопорушення вчинене в особливий період, що передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП. Оскаржувана постанова не містить відомостей про неприбуття позивача за повісткою, а правопорушення, згідно з її змістом, полягає в неуточненні протягом 60 днів військово-облікових даних відповідно до Закону № 3633-ХІ. У діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, що підтверджується копією військово-облікового документу із застосунку «Резерв+» (дані уточнені вчасно, дата уточнення даних - 10 червня 2024 року).

Рух справи

02 грудня 2024 року ОСОБА_1 через адвоката Якимову О. В. звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 грудня 2024 року вказану справу передано судді Пилипчуку М. М.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 04 грудня 2024 року позов залишено без руху, надано позивачу (його представнику) строк для усунення недоліків позовної заяви.

06 грудня 2024 року ОСОБА_1 через адвоката Якимову О. В. подав до суду заяву з доданими матеріалами на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 10 грудня 2024 року поновлено ОСОБА_1 строк на звернення до суду з позовом; прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі; призначено судове засідання на 23 грудня 2024 року у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін; запропоновано відповідачеві подати відзив на позовну заяву, позивачу - відповідь на відзив, відповідачу - заперечення на відповідь на відзив; витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_1 матеріали щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною третьою статті 210-1 КУпАП (постанова від 18 листопада 2024 року № 1810); повідомлено, що докази необхідно надати до суду в строк протягом 5 робочих днів з дня отримання цієї ухвали суду; роз`яснено, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду, а особи, які не мають можливості подати доказ, який витребує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали; роз`яснено, що у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

У зв`язку з перебуванням судді 23 грудня 2024 року в нарадчій кімнаті розгляд справи відкладено на 13 січня 2025 року.

13 січня 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву.

На виконання ухвали від 10 грудня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_1 13 січня 2025 року подав до суду матеріали щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

У судовому засіданні 13 січня 2025 року задоволено клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи для надання можливості ознайомитися з відзивом та подати до суду відповідь на нього (відзив). Розгляд справи відкладено на 20 січня 2025 року.

20 січня 2025 року відкладено розгляд справи на 27 січня 2025 року для надання можливості відповідачу подати відповідь на відзив.

Відповідь на відзив до суду не надійшла.

У судові засідання відповідач не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Позивач та його представник у судовому засіданні 27 січня 2025 року підтримали заявлені позовні вимоги, просили позов задовольнити.

Фактичні обставини, встановлені судом

Суд встановив, що згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 22 листопада 2021 року серії 12 ААВ № 114574 ОСОБА_1 є інвалідом другої групи безтерміново.

За змістом пенсійного посвідчення від 29 грудня 2021 року серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 є інвалідом другої групи.

Згідно з копією (витягу) із застосунку «Резерв+», сформованого 10 вересня 2024 року, ОСОБА_1 належить до категорії військовозобов`язаних, дані уточнено вчасно, дата уточнення даних - 10 червня 2024 року.

Відповідачем подано до суду повістку № 284782 про виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 11.00 год 14 жовтня 2024 року. Водночас матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що позивач отримав указану повістку або відмовився її отримувати, або знав про її існування до складення оскаржуваної постанови.

ІНФОРМАЦІЯ_1 07 листопада 2024 року звернувся до Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області щодо доставлення ОСОБА_1 для складення протоколу про адміністративне правопорушення.

У протоколі № 1810 про адміністративне правопорушення від 18 листопада 2024 року, складеним начальником групи ОСОБА_3 , зазначено, що об 11.00 год 18 листопада 2024 року органами Національної поліції до ІНФОРМАЦІЯ_1 був доставлений ОСОБА_1 , при уточнені військово-облікових даних встановлено, що останній несвоєчасно прибув по повістці № 284782 до ІНФОРМАЦІЯ_1 для уточнення військово-облікових даних, чим порушив правила перебування військовозобов`язаних на військовому обліку відповідно до Порядку № 1487, частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Правопорушення вчинене в особливий період, що передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП. У протоколі зазначено, що позивача повідомлено, що розгляд справи відбудеться о «12 год 40 хв __ 11 2024 року» в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З поданого відповідачем протоколу не можливо встановити дату розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки з його змісту вбачається лише місць та рік «11 2024 року».

У постанові № 1810 по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП, винесеній 18 листопада 2024 року тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 18 листопада 2024 року об 11.30 год прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 , при уточненні військово-облікових даних встановлено, що позивач протягом 60 днів не уточнив свої військово-облікові дані відповідно до Закону № 3633-IX, чим порушив правила перебування військовозобов`язаних на військовому обліку відповідно до Порядку № 1487, частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Правопорушення вчинене в особливий період, що передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП. Зазначено, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП, тому на нього накладено штраф у розмірі 17 000 грн.

У постанові від 18 листопада 2024 року № 1810 по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП міститься відмітка, що її копію ОСОБА_1 отримав 19 листопада 2024 року.

Відповідно до військово-облікового документа від 20 листопада 2024 року № 0 ОСОБА_1 рішенням військово-лікарської комісії 19 листопада 2024 року при ІНФОРМАЦІЯ_1 визнаний придатним до військової служби.

За змістом копії (витягу) із застосунку «Резерв+», сформованого 02 грудня 2024 року, ОСОБА_1 належить до категорії військовозобов`язаних, йому надано відстрочку до 07 лютого 2024 року (тип відстрочки - «п.2 ч.1 ст.23»), відповідно до постанови ВЛК від 19 листопада 2024 року придатний до служби, звання - солдат, дані уточнено вчасно.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (частина друга статті 2 КАС України).

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами (стаття 7 КУпАП).

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом частини першої статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною другою статті 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 280 КУпАП визначає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено частиною першою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

За змістом Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах. Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.

З метою забезпечення виконання завдань та визначених функцій районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у їх складі утворюються структурні підрозділи (відділи, відділення, групи, служби), які провадять діяльність відповідно до положення про структурний підрозділ районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що затверджується керівником районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Положення про районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затверджуються керівниками відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.

Територіальний центр комплектування та соціальної підтримки має печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.

Відповідно до частини першої статті 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з частиною третьою статті 210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обґрунтовуючи заявлені у справі вимоги, позивач вказував, зокрема, що він вчасно через застосунок «Резерві+» уточнив свої військово-облікові дані, тому постанова від 18 листопада 2024 року № 1810 є незаконною та підлягає скасуванню, враховуючи недоведеність факту вчинення адміністративного правопорушення (на час винесення цієї постанови позивач уточнив військово-облікові дані). Крім того, ОСОБА_1 не отримував повістки засобами поштового зв`язку чи під розпис. Відповідач при розгляді справи про адміністративне правопорушення діяв однобічно та упереджено, у зв`язку з чим допустив порушення, а саме: порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, проігнорувавши порядок, встановлений статтями 283, 284 КУпАП. ОСОБА_1 не був вчасно та належним чином попереджений про розгляд адміністративної справи щодо нього.

У постанові Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі № 285/1535/15-а викладено висновок про те, що «адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності».

Відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту. Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження. У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Враховуючи вимоги абзацу сьомого частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», всі військовозобов`язані, крім тих що відносяться до абзаців другого-шостого вказаної норми права, зобов`язані протягом 60 днів уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Частиною десятою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, зокрема, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (абзац 2); виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством (абзац 6).

Норми матеріального права передбачають три шляхи, яким громадяни України, що перебувають на території України та перебувають на військовому обліку, повинні були уточнити свої персональні дані з 18 травня 2024 року до 16 липня 2024 року включно, а саме: через центр надання адміністративних послуг; через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Останній день вказаного 60-денного строку для уточнення облікових даних припадав на 16 липня 2024 року.

У свою чергу, позивач вчасно уточнив свої облікові дані через електронний кабінет призовника, військовозобов'язаного, резервіста 10 червня 2024 року, що підтверджується витягом із застосунку «Резерв+», тобто в межах встановленого Законом строку.

Під час судового розгляду здобуто докази своєчасного (тобто у межах строку з 18 травня 2024 року до 16 липня 2024 року включно) звернення позивача з метою уточнення своїх даних через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста.

На сторінці застосунку «Резерв+» Міністерства оборони України (https://reserveplus.mod.gov.ua/) зазначено про те, що «Резерв +» - це мобільний застосунок від Міністерства оборони України для військовозобов`язаних, у якому можна зручно та швидко оновити персональні дані без відвідування ТЦК а також джерело інформації про те, які дані є у реєстрі військовозобов`язаних, призовників та резервістів Оберіг.

Згідно з приміткою до статті 210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Станом на день винесення спірної постанови (18 листопада 2024 року) ІНФОРМАЦІЯ_1 мав можливість перевірити дані ОСОБА_1 та пересвідчитись, що військово-облікові дані уточнено вчасно (10 червня 2024 року).

Доказів того, що позивач ухилявся від уточнення обліково-облікових даних, відповідачем не надано. ОСОБА_1 добровільно зареєстрував електронний кабінет військовозобов`язаного, як це передбачено у статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та вчасно уточнив свої дані.

Безпідставними є викладені у відзиві доводи щодо несвоєчасного прибуття ОСОБА_1 по повістці, оскільки останнього притягнуто до відповідальності за неуточнення військово-облікових даних протягом 60 днів відповідно до Закону № 3633-IX.

До суду не подано постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за несвоєчасне прибуття по повістці.

Відповідач не надав правильну правову оцінку діям позивача, оскільки останній уточнив свої облікові дані через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста у період з 18 травня 2024 року до 16 липня 2024 року включно на виконання абзацу шостого частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

У постанові Верховного Суду від 16 грудня 2021 року у справі № 640/11468/20 викладено висновок про те, що «ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення». Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття. Правові висновки аналогічного змісту були відображені у постановах Верховного Суду від 23 квітня 2020 року у справа №813/1790/18, від 22 травня 2020 року у справі № 825/2328/16, від 13 жовтня 2020 року у справі № 815/2503/16, від 17 лютого 2021 року у справі № 804/1190/18».

Крім того, Верховний Суд у постанові від 16 березня 2023 року у справі № 400/4409/21 зазначив, що «визнання протиправним рішення (дії, бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, яке спрямоване на захист суспільних інтересів, внаслідок застосування судами надмірного формалізму може призвести до таких наслідків, як, зокрема нанесення суттєвої шкоди суспільним інтересам або уникнення правопорушником обов`язку виконувати або дотримуватися законодавства».

У вказаній постанові Верховний Суд при визначенні підходів до відмежування формалізму від надмірного формалізму, зокрема, наголосив на тому, що «якщо є доступ до суду, «правопорушник» доводить, у першу чергу, сам факт відсутності правопорушення, що дозволяє суду оцінити суть відповідного правопорушення».

Водночас, наявні в матеріалах справи докази спростовують вчинення позивачем інкримінованого правопорушення.

Під час розгляду цієї справи судом також встановлено порушення процедури, які впливають на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

У протоколі № 1810 про адміністративне правопорушення від 18 листопада 2024 року зазначено, що ОСОБА_1 несвоєчасно прибув по повістці № 284782 до ІНФОРМАЦІЯ_1 для уточнення військово-облікових даних. Водночас позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за неуточнення військово-облікових даних протягом 60 днів відповідно до Закону № 3633-IX, що підтверджується постановою № 1810 по справі про адміністративне правопорушення від 18 листопада 2024 року.

Поданий відповідачем протокол та інші зібрані у справі докази не містять відомостей щодо неуточнення позивачем військово-облікових даних протягом 60 днів відповідно до Закону № 3633-IX.

Водночас зміст постанови № 1810 по справі про адміністративне правопорушення від 18 листопада 2024 року не містить інформації (посилання на обставини) щодо неприбуття (несвоєчасного прибуття) ОСОБА_1 по повістці № 284782 або по будь-якій іншій повістці.

Суд вважає, що зазначений у протоколі факт неявки позивача безпосередньо до відповідача у сукупності з іншими зібраними у справі доказами не утворюють склад адміністративного проступку за частиною третьою статті 210-1 КУпАП, про який зазначено в оскаржуваній постанові, оскільки порушень нормативно-правових актів, які поставлені ОСОБА_1 у провину, ним не допущено (докази на підтвердження таких обставин у матеріалах справи відсутні).

Всі конкретні, доречні та важливі доводи позивача та відповідача, наведені в поданих до суду заявах по суті справи, були перевірені та проаналізовані судом, їм надано правову оцінку.

Належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП, якими зафіксовано адміністративне правопорушення, за яке останнього притягнуто до адміністративної відповідальності, відповідач не надав і в матеріалах справи такі докази відсутні.

Частиною другою статті 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (стаття 62 Конституції України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що матеріалами справи спростовуються доводи відповідача щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, ІНФОРМАЦІЯ_1 не підтвердив належними та допустимими доказами правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210 КУпАП, а також не довів дотримання при винесені оскаржуваної постанови вимог статей 248, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин та вирішення її в точній відповідності із законом, суд дійшов висновку про необхідність скасування такої постанови із закриттям провадження в справі про адміністративні правопорушення.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 72-78, 90, 134, 139, 241-246, 255, 257, 269, 286, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову від 18 листопада 2024 року № 1810, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковником ОСОБА_4 , у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн за вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено до Другого адміністративного апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення (складення).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_2 ).

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; ЄДРПОУ - НОМЕР_3 ).

Суддя М. М. Пилипчук