Справа № 380/22968/24
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2025-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

27 січня 2025 року м. Ужгород№ 380/22968/24
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючої - судді Калинич Я.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), військової частини НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про скасування наказу та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 в особі представника Керецман Надії Валеріївни до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_3 , у якій позивач просить суд:

1. Визнати незаконним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призову ОСОБА_1 на військову службу по мобілізації.

2. Зобов`язати військову частину НОМЕР_3 виключити ОСОБА_1 зі списків особового складу.

12 листопада ухвалою Львівського окружного адміністративного суду передано адміністративну справу №380/22968/24 на розгляд Закарпатського окружного адміністративного суду.

02 грудня 2024 року до Закарпатського окружного адміністративного суду надійшли матеріали адміністративної справи №380/22968/24.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи Закарпатського окружного адміністративного суду головуючим у справі було призначено суддю Іванчулинець Д.В.

03 грудня 2024 року головуючим суддею Іванчулинцем Д.В. було задоволено заяву судді Іванчулинця Д.В. про самовідвід та відведено суддю Іванчулинця Д. В. від розгляду справи №380/22968/24.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи Закарпатського окружного адміністративного суду головуючим у справі було визначено суддю Калинич Я.М.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Вказаною ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також, вказаною ухвалою витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні докази: накази начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації; анкету заявку призову ОСОБА_1 ; заяву ОСОБА_1 про взяття ОСОБА_1 на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 ; всі будь які індивідуальні акти та документи відносно ОСОБА_1 .

Крім того, витребувано від військової частини НОМЕР_3 наступні докази: наказ командира військової частини НОМЕР_3 про зарахування ОСОБА_1 до списків військової частини НОМЕР_3 ; анкету заявку призову військової частини НОМЕР_3 ; всі будь які індивідуальні акти та документи відносно ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 09 січня 2025 року відмовлено в задоволенні клопотання про представника позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та про виклик свідків.

Ухвалою суду від 20 січня 2025 року застосовано до військової частини НОМЕР_3 захід процесуального примусу шляхом накладення штрафу в порядку частини першої статті 145 та частини першої статті 149 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою суду від 27 січня 2025 року скасовано ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року про застосування заходів процесуального примусу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є особою, яка відповідно до п. 1 ч. 3 ст.23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» має підстави для відстрочки від призову на період мобілізації. З метою оформлення відстрочки, позивач 28 жовтня 2024 року направив засобами поштового зв`язку ІНФОРМАЦІЯ_3 (в якому перебував на обліку) заяву на відстрочку. Однак, 31 жовтня 2024 року позивача наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 призвано та направлено для проходження військової служби під час мобілізації до Військової частини НОМЕР_3 .

Відповідач -1 надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову в зв`язку з тим, що позивач не повідомляв про наявність у нього права на відстрочку від мобілізації в особливий період чи інформацію про його бронювання в установленому порядку. За даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на момент призову позивач не мав оформленої відстрочки. Відтак, позивач порушив вимоги ч.11 ст.38 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та п.п.8 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, оскільки з моменту вступу навчання позивачем так і не повідомлено в установленому порядку про зазначене. Відтак, дії ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині призову позивача були правомірними.

Відповідач -2 відзив на позовну заяву не подав. Судом вжито достатніх заходів щодо належного повідомлення відповідача-2 про відкриття провадження у справі та надано достатній строк для подання відзиву на позовну заяву.

Третя особа надала до суду пояснення щодо позову, в яких зазначила, що станом на 08 січня 2025 рок до ІНФОРМАЦІЯ_3 не надходила заява позивача для розгляду питань надання відстрочки від призову на військову службу. Зазначає, що на доданій позивачем копії конверту відсутній адресат та позивач направив документи звичайним поштовим відправленням, що унеможливлює відстеження поштового відправлення.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до військово-облікового документу, сформованого 27 липня 2024 року у застосунку «Резерв +» позивач перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач з 01 вересня 2024 року є здобувачем освітнього рівня «фаховий молодший бакалавр» денної форми навчання у Відокремленому структурному підрозділі «Рубіжанський фаховий коледж Державного закладу «Луганський національний університет імені Тараса Шевченка», що підтверджується довідкою про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти, сформованою в Єдиній державній електронній базі з питань освіти 12 серпня 2024 року.

Відповідно до вказаної довідки, на підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту» - «Так, не порушує».

Позивач звернувся із заявою від 28 жовтня 2024 року про надання відстрочки до голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується поштовим конвертом.

Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 31 жовтня 2024 року № 966 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації» позивача призвано на військову службу.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 01 листопада 2024 року № 313 позивача зараховано в списки особового складу частини та на всі види забезпечення.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Поряд з цим, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України" на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

На момент розгляду даної адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжений.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 №389-VIII (далі Закон №389-VIII), воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Згідно пункту 4 Указу №69/2022 призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлює Закон України від 21.10.1993 №3543-ХІІ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі Закон №3543-ХІІ).

За визначенням ст.1 Закону №3543-ХІІ мобілізаційна підготовка - комплекс організаційних, політичних, економічних, фінансових, соціальних, правових та інших заходів, які здійснюються в мирний час з метою підготовки національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України, інші військові формування), сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій до своєчасного й організованого проведення мобілізації та задоволення потреб оборони держави і захисту її території від можливої агресії, забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.

Статтею 23 Закону №3543-ХІІ визначені підстави відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які є здобувачами професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.

Згідно з пунктом 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі - Положення №154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно з пунктом 11 Положення №154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.

18.05.2024 року набрав чинності Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 (далі - Порядок №560, зі змінами).

Відповідно до п.56 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Згідно з п.57 Порядку №560 для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі: голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу); члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

Згідно з п.58 Порядку №560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

За правилами пункту 60 Порядку №560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.

У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до абзацу 1 пункту 62 Порядку №560 здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, надають до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки довідку про здобувача освіти, сформовану в Єдиній державній електронній базі з питань освіти за формою, визначеною у додатку 9, та документи (нотаріально засвідчені копії документів), що підтверджують зарахування на навчання до інтернатури згідно з додатком 5.

За змістом пункту 63 Порядку №560 військовозобов`язані, які звернулися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки з заявою про надання відстрочки, до прийняття рішення відповідною комісією не направляються для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Як вже встановлено судом, позивач з 01 вересня 2024 року є здобувачем освітнього рівня «фаховий молодший бакалавр» денної форми навчання у Відокремленому структурному підрозділі «Рубіжанський фаховий коледж Державного закладу «Луганський національний університет імені Тараса Шевченка», що підтверджується довідкою про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти та 28 жовтня 2024 року засобами поштового зв`язку надіслав на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 заяву про надання відстрочки за формою, наведеною у додатку 4 Порядку № 560.

При цьому, суд зазначає, що ні положення Закону №2232-ХІІ, ні Порядку №1487 не передбачають обов`язку особистого відвідування особою територіального центру комплектування та соціальної підтримки для подання заяви та документів на відстрочку. Обов`язок «особисто повідомити» не означає «особисто прибути».

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі № 500/3047/24.

З огляду на наведене, суд приходить висновку, що позивач, надіславши особисто поштовим зв`язком заяву для вирішення питання про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації дотримався процедури особистого її подання (направлення).

Враховуючи вищенаведене, позивач як здобувач освіти, на якого поширюються дія п.1 ч.3 ст.23 Закону №3543-XII, скористався правом на оформлення відстрочки, шляхом направлення 28 жовтня 2024 року на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 , на обліку в якому перебував, відповідної заяви.

Таким чином, позивачем, були вчинені активні дії спрямовані на оформлення відстрочки від призову на військову службу.

Щодо посилань представника третьої особи, на те, що заява про відстрочку позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 станом 08.01.2025 року не надходила та в наданій позивачем копії конверту відсутній адресат, то суд зазначає, що вищевказана копія конверту містить адресу одержувача поштового відправлення та така адреса відповідає адресі ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того, суд зазначає, що позивач не несе відповідальності за спосіб та порядок вручення поштових відправлень, відправником яких він є.

При цьому, суд зазначає, що чинним законодавством не визначено вид та категорію поштового відправлення, яким може бути надіслана заява про відстрочку.

Крім того, на переконання суду, вищевказані обставини жодним чином не змінюють того факту, що на момент призову позивач був здобувачем вищої освіти за денною формою навчання, а відтак призову не підлягав.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку, що відповідачем -1 не було належним чином перевірено, що позивач, не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, не вжито жодних заходів щодо з`ясування таких обставин.

З огляду на встановлені обставини суд приходить висновку, що наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 31 жовтня 2024 року №966 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації» в частині призову та направлення для проходження військової служби позивача є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог, заявлених до військової частини НОМЕР_3 про зобов`язання виключити позивача зі списків особового складу частини, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

Тобто, для громадян України, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період їх правовий статус змінюється на правовий статус військовослужбовця з дня відправлення громадянина у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, тобто з дня, який встановлений у наказі про їх призов на військову службу.

Наказом Міністерства оборони України від 15 вересня 2022 року №280, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 14 листопада 2022 року за №1407/38743, затверджено Інструкцію з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, яка визначає організацію і порядок обліку військовослужбовців та працівників в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях Збройних Сил України.

Відовідно до п. 2 розділу XII Інструкції №280 військовослужбовці військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період зараховуються в день прибуття до списків особового складу військової частини в порядку, установленому пунктами 30-32 розділу II цієї Інструкції.

Первинне призначення на посади військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, а також призначення (переміщення) військовослужбовців, які перебувають на військовій службі, відповідно до їх мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом, здійснюються наказом командира військової частини по стройовій частині незалежно від номенклатури посад для призначення. Накази по стройовій частині видаються всіма військовими частинами, що формуються та утримуються на окремому штаті.

Пунктом 32 Розділу ІІ Інструкції №282 встановлено, що зарахування до списків особового складу військової частини здійснюється у день прибуття військовослужбовців (прийому на роботу працівників) до військової частини.

Підставою для видання наказу про зарахування особового складу до списків військової частини (про прийом на роботу працівника) є, зокрема, для військовослужбовців - іменні списки команд, приписи і документи, що посвідчують особу військовослужбовця.

З вказаних норм у їх сукупності слідує, що організація обліку та призову громадян в особливий період, в тому числі щодо перевірки наявності підстав для відстрочки від призову під час мобілізації на військову службу, покладена на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Разом з тим, зарахування до штату військової частини та виключення з нього здійснюється наказами по стройовій частині відповідної військової частини. Відповідне зарахуванням здійснюється не на власний розсуд, а на підставі іменних списків команд, які надходять від територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

При виданні наказу від 01 листопада 2024 року №313 про зарахування позивача до списків особового складу військової частини командир військової частина НОМЕР_3 не мав підстав піддавати сумніву, що направляючи позивача до військової частини районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки здійснив всі передбачені законом заходи, спрямовані на встановлення наявності/відсутності законних підстав для його мобілізації на військову службу.

В той же час, оскільки в судовому порядку встановлено, що позивача незаконно мобілізовано на військову службу, а чинним законодавством щодо проходження військової служби не передбачено, що скасування документів з оформлення процедури мобілізації має наслідком скасування наказу про зарахування особи до складу військової частини та виключення такої особи зі складу військової частини, куди її направлено відповідним районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, тому суд доходить висновку щодо наявності правових підстав для зобов`язання військової частини НОМЕР_3 виключити позивача зі списків особового складу військової частини.

Саме такий спосіб захисту порушених прав позивача відповідає об`єкту порушеного права й у спірних правовідносинах є достатнім та необхідним та в повній мірі забезпечить повне припинення порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Відтак, позовні вимоги необхідно задовольнити.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 КАС України. Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), військової частини НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування наказу та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 31 жовтня 2024 року № 966 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації» в частині призову ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати військову частину НОМЕР_3 виключити ОСОБА_1 зі списків особового складу частини.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяЯ. М. Калинич