Справа № 260/10742/23
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2025-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 січня 2025 року

м. Київ

справа №260/10742/23

адміністративне провадження № К/990/2681/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Загороднюка А.Г.,

суддів: Єресько Л.О., Соколова В.М.,

перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року у справі № 260/10742/23 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо проведення перерахунку та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 26 лютого 2022 року по 23 січня 2023 року, одноразової грошової допомоги в розмірі 4 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, грошової компенсації за 25 діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2022 рік, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених законами на 1 січня 2022 року та 1 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, протиправною;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 26 лютого 2022 року по 23 січня 2023 року, одноразової грошової допомоги в розмірі 4 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, грошової компенсації за 25 діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2022 рік, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених законами на 1 січня 2022 року та 1 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням проведених раніше виплат;

- визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо здійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки за 2023 рік, грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік у розмірі місячного грошового забезпечення, грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки військовослужбовцям, які мають дітей за 2022 - 2023 роки, протиправною;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки за 2023 рік, грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік у розмірі місячного грошового забезпечення, грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки військовослужбовцям, які мають дітей за 2022 - 2023 роки, з урахуванням зміни розмірів (норм) грошового забезпечення у 2023 році.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку та виплати місячного грошового забезпечення за період з 26 лютого 2022 року по 23 січня 2023 року, одноразової грошової допомоги в розмірі 4 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, грошової компенсації за 25 діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2022 рік, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2022 року та 01 січня 2023 року, на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» № 704 від 30 серпня 2017 року.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату місячного грошового забезпечення за період з 26 лютого 2022 року по 23 січня 2023 року, одноразової грошової допомоги в розмірі 4 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, грошової компенсації за 25 діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2022 рік, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2022 року та 01 січня 2023 року, на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» № 704 від 30 серпня 2017 року, з урахуванням виплачених сум.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 при звільненні грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2023 рік, грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік, грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як батьку, який має двох або більше дітей віком до 15 років, передбаченої частиною 1 статті 19 Закону України «Про відпустки» за період проходження військової служби у 2022-2023 роках.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2023 рік, грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік, грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як батьку, який має двох або більше дітей віком до 15 років, передбаченої частиною 1 статті 19 Закону України «Про відпустки» за період проходження військової служби у 2022-2023 роках.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2024 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з невідповідністю апеляційної скарги вимогам статті 296 КАС України, надано п`ятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для подання документу про сплату судового збору.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року повернуто скаржнику.

Ухвалами Верховного Суду від 17 грудня 2024 року та від 14 січня 2025 року у задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору відмовлено. У задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги відмовлено. Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року у справі № 260/10742/23 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - повернуто особі, яка її подала.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року, військова частина НОМЕР_1 втретє звернулася 20 січня 2025 року до Верховного Суду із касаційною скаргою.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 328 КАС України) у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд виходить з такого.

Як встановлено Судом, заявник касаційної скарги оскаржує ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року, якою апеляційну скаргу повернуто заявникові у зв`язку з невиконання вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху від 02 жовтня 2024 року, а саме у зв`язку із несплатою судового збору.

Ухвала про залишення апеляційної скарги без руху була доставлена скаржнику до його електронного кабінету 02 жовтня 2024 року о 20:49, що підтверджується довідкою Восьмого апеляційного адміністративного суду.

В межах наданого строку через «Електронний суд» військовою частиною НОМЕР_1 до суду апеляційної інстанції подано клопотання, у якому, покликаючись на відсутність коштів для сплати судового збору, введення на території України воєнного стану, просила в продовжити строк на усунення недоліку апеляційної скарги.

Проте, судом апеляційної інстанції встановлено, що скаржником не надано суду жодних належних і допустимих доказів вчинення будь-яких дій, спрямованих на сплату судового збору за подання апеляційної скарги, після залишення апеляційної скарги без руху.

Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тобто, особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Це стосується і заявників, які діють як суб`єкти владних повноважень й, до того ж, є бюджетними установами, фінансування яких здійснюється з Державного бюджету України, в тому числі щодо видатків на сплату судового збору, а тому кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі такої установи своєчасно і у повному обсязі.

Отже, органи влади, що діють як суб`єкти владних повноважень від імені Держави та є учасниками процесу, мають діяти вчасно та в належний спосіб, вони не повинні допускати затримки та невиправданого зволікання при виконанні своїх процесуальних обов`язків.

При цьому право на апеляційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги суд виходив з того, що доводи скаржника про необхідність продовження процесуального строку є необґрунтованими, а клопотання безпідставним, оскільки належних доказів наявності обставин, які перешкоджають виконанню вимог процесуального закону ним не надано.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для продовження строку усунення недоліку апеляційної скарги, а відтак у встановлений судом строк скаржником не усунуто недоліку апеляційної скарги.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про продовження строку на усунення недоліку апеляційної скарги відмовлено.

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року у справі № 260/10742/23 повернуто скаржнику.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у встановлений судом строк особа, яка подала апеляційну скаргу, не усунула недоліки апеляційної скарги зазначені в ухвалі Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2024 року.

Перевіривши зміст поданої касаційної скарги, колегія суддів констатує, що в касаційній скарзі не містяться жодних аргументів щодо неправильної постановлення судом апеляційної інстанції ухвали про повернення апеляційної скарги від 10 жовтня 2024 року.

Щодо покликання скаржника про запровадження на території України воєнного стану, як додаткову причину неможливості сплати судового збору, то апеляційний суд зазначає, що питання продовження строку для сплати судового збору у випадку невиконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується у кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у клопотанні скаржника. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути самодостатньою та безумовною підставою для продовження процесуального строку, відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового збору у всіх абсолютно випадках.

Сама по собі незгода з ухвалою суду апеляційної інстанції від 10 жовтня 2024 року про повернення апеляційної скарги без зазначення в касаційній скарзі яких процесуальних порушень припустився суд апеляційної інстанції при постановленні оскаржуваного процесуального судового рішення своєю чергою свідчить про необґрунтованість самої поданої касаційної скарги.

При цьому, Суд зауважує, що військова частина НОМЕР_1 не позбавлена можливості звернутися повторно до суду апеляційної інстанції з відповідними вимогами у передбачений КАС України спосіб звернення.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо, зокрема, суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

У частині другій цієї статті встановлено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Дія зазначеної норми поширюється, зокрема, на оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги.

Таким чином, оскаржуване судове рішення є вмотивованим і таким, що ґрунтується на законі, зокрема положеннях пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України. Правильне застосування судом апеляційної інстанцій норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

З урахуванням наведеного, суд касаційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року у справі № 260/10742/23.

Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року у справі № 260/10742/23 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

СуддіА.Г. Загороднюк Л.О. Єресько В.М. Соколов