Справа № 460/13898/24
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2025-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у адміністративній справі за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРТНЕРАГРО"
доРівненської митниці
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення певних дій,
У провадженні суду перебувала справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРТНЕРАГРО" до Рівненської митниці про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення певних дій.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 06.01.2025 у справі № 460/13898/24 позовну заяву задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Рівненської митниці про коригування митної вартості товарів від 13.05.2024 №UA204000/2024/000050/2. Визнано протиправною та скасовано картку відмови Рівненської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204020/2024/000323. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРТНЕРАГРО" за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської митниці судовий збір у розмірі 7128,95 грн.

На адресу суду від представника позивача - адвоката Дяденчука Анатолія Івановича, надійшла заява про вирішення питання щодо судових витрат на професійну правничу допомогу, які Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАРТНЕРАГРО" сплатило за надання правничої допомоги у справі № 460/13898/24, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРТНЕРАГРО" до Рівненської митниці про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення певних дій.

Рівненська митниця подала до суду заперечення на заяву про вирішення питання щодо судових витрат на професійну правничу допомогу. Вказана заява мотивована тим, що до прийняття судом першої інстанції у даній справі рішення (06.01.2025) позивач не надав заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правову допомогу з визначенням їх остаточного, а не орієнтовного розміру та доказів на підтвердження понесення таких витрат, як і не вказав жодних причин, які унеможливлювали подання ним відповідних доказів до ухвалення рішення, та не повідомив про наявність поважних причин, які зумовлюють необхідність подання таких доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення за позовною скаргою. До того ж, у поданій представником позивача заяві про ухвалення додаткового судового рішення також не наведені обставини поважності причин неподання відповідних доказів щодо правничої допомоги. Відтак, відсутні підстави для вирішення питання про відшкодування витрат на правничу допомогу після прийняття рішення.

Як встановлено ч.3 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Враховуючи, що судове рішення розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, то суд дійшов висновку про необхідність розгляду зазначеної заяви в тому самому порядку, що й судове рішення.

Дослідивши матеріали справи та докази, подані в обґрунтування заяви про винесення додаткового рішення, проаналізувавши аргументи щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суду необхідно зазначити наступне.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч.1 ст.139 КАС України).

Згідно з ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

При цьому, статтею 134 КАС України передбачає, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2).

Відповідно до ч.2 ст.134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з ч.3 та ч.4 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У позовній заяві позивач заявив про стягнення на його користь судових витрат на правничу допомогу в загальному розмірі 10 000 грн.

На обґрунтування вказаних витрат позивач додав до матеріалів позову копію Договору про надання правничої допомоги від 31.07.2024 для Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРТНЕРАГРО" та Додаток №1, № 2 до Договору про надання правничої допомоги від 31.07.2024; Акт передачі - прийняття наданої правничої допомоги від 13.01.2025; рахунок № 1 від 13.01.2025 на оплату наданих послуг.

Дослідивши вказані докази, суд дійшов висновку, що заява позивача підлягає до задоволення частково.

Так, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", "East/West Alliance Limited" проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи встановлені обставини, а також зміст та обсяг наданих послуг, суд вважає заявлений представником позивача до відшкодування розмір правової допомоги за складання та подання позову явно завищеним та таким, що підлягає зменшенню.

Зважаючи на те, що дана справа належить до категорії справ незначної складності, її розгляд здійснювався в порядку спрощеного позовного провадження, а також беручи до уваги значну кількість сталої судової практики у спірних правовідносинах та фактичний обсяг виконаної роботи, на переконання суду, розумно обґрунтованими є заявлені витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської митниці у розмірі 5000,00грн., а їх стягнення у такому розмірі не становитиме надмірний тягар для державної установи.

Таким чином, заява про відшкодування позивачу судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, підлягає частковому задоволенню.

Поміж тим, твердження Рівненської митниці з приводу того, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАРТНЕРАГРО" подало заяву про вирішення питання щодо судових витрат на професійну правничу допомогу з порушенням вимог ч. 7 ст. 139 КАС України, судом відхиляється.

Так, у відповідності до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Матеріали позовної заяви містять повідомлення сторони позивача про намір стягнути з Рівненської митниці витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000грн.

06.01.2025 судом ухвалено рішення у справі № 460/13898/24. Відповідна заява про ухвалення додаткового судового рішення надійшла до суду 13.01.2025 через систему "Електронний суд". Відтак, представником позивача протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду подано заяву.

Таким чином, наведені відповідачем доводи щодо залишення без задоволення заяви з наведених підстав, судом відхиляються.

Керуючись статтями 241-246, 252, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву представника позивача - адвоката Дяденчука Анатолія Івановича про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРТНЕРАГРО" за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Рівненської митниці судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

В задоволенні решти заяви про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРТНЕРАГРО" судових витрат на професійну правничу допомогу, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 24 січня 2025 року

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАРТНЕРАГРО" (вул. Київська, буд. 57 Б,с. Антопіль,Рівненський р-н, Рівненська обл.,35371, ЄДРПОУ/РНОКПП 38892443)

Відповідач - Рівненська митниця (вул. Соборна, буд. 104,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 43958370)

Суддя Д.П. Зозуля