Справа № 520/23718/24
Суддя: Садова М.І.
Дата ухвалення: 2025-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2025 року Справа № 520/23718/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садової М.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного управління Державної податкової служби у Харківській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу,-

у с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача у якому просить визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-2533-23-У, що видана 21.07.2021 про стягнення заборгованості зі сплати єдиного внеску на користь ГУ ДПС у Харківській області зі ФОП ОСОБА_1 у розмірі 21953,65 грн.

В обґрунтування позову покликається на те, що позивач перебуває на обліку та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб , звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». З 01.07.2013 позивач є ФОП на звичайній системі оподаткування. Вимога про сплату недоїмки не відповідає Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», який не містить вимог щодо звільнення від сплати такого внеску лише пенсіонерів, пенсія яким призначено відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування». У зв`язку із наведеним просить позов задовольнити.

Відповідачем подано до суду відзив, який містить заперечення на позов. Наводить аргументи про те, що пунктами 4, 5 та 51 частини першої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464 платниками єдиного внеску є фізичні особи підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та особи, які провадять незалежну професійну діяльність. Такі платники зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок (абзац третій частини восьмої статті 9 Закону № 2464). Відповідно даних ІКС ДПС України в інтегрованій картці платника (далі ІКП) за технологічним кодом платежу 71040000 (єдиний внесок для ФОП, у т.ч. якi обрали спрощену систему оподаткування та осiб, якi провадять незалежну професійну діяльність) по ФОП ОСОБА_1 станом на дату формування оскаржуваної вимоги (21.07.2021) загальна сума заборгованості в ІКП 71040000 складає 18 110,11 грн (в т. ч. нарахування єдиного внеску за 2017 рік 6 335,34 грн, за 2018 рік 819,06 грн, штраф та пеня 10 955,71 гривень). Станом на 29.08.2024, відповідно до бази даних ІКС ДПС України, по ФО-П ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) в ІКП за кодом платежу 71040000 рахується заборгованість у сумі 18 110,11 грн (в т. ч. нарахування єдиного внеску за 2017 рік 6 335,34 грн, за 2018 рік 819,06 грн, штраф та пеня 10 955,71 грн), а також за кодом Документ сформований в системі «Електронний суд» 17.09.2024 7 платежу 71010000 у сумі 2 700,21 грн (нарахування єдиного внеску згідно поданої звітності за період з травня по жовтень 2015 року). ГУ ДПС в автоматичному режимі сформована вимога про сплату боргу (недоїмки) по єдиному соціальному внеску від 21.07.2021 № Ф-2533-23-У на загальну суму 21 953,65 грн, що відповідає вимогам статті 25 Закону № 2464-VI, абзацу 2 пункту 3 розділу VI Інструкції № 449. Вимога про сплату боргу (недоїмки) від 21.07.2021 № Ф-2533-23-У направлена на податкову адресу ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення та 26.07.2021 отримана безпосередньо ОСОБА_1 , що належним чином зафіксовано у відповідному розділі інформаційно-комунікаційної системи податкової служби. Отже, в силу приписів пункту 4 розділу VI Інструкції № 449 вимога вважається належним чином врученою та узгодженою. З 28.02.2022 по 10.09.2022 року під час тимчасової окупації міста Куп`янська Харківської області, невідомими особами було захоплено адміністративну будівлю ГУ ДПС за адресою: АДРЕСА_1 . В приміщенні зберігалися справи (документи) архівного фонду Головного управління ДПС у Харківській області та номенклатурні справи (документи) за 2016-2022 роки підрозділів ГУ ДПС від 14.01.2022 № 5-р «Про організацію розміщення структурних підрозділів», розміщені за вказаною адресою. Станом на теперішній час, внаслідок військової агресії російської федерації, архівні справи (документи) структурних підрозділів ГУ ДПС не були обстежені та виявлені як уцілілі, а отже надати поштове повідомлення про вручення оскаржуваної вимоги (у сканованому вигляді) не має можливості через відсутність справ з первинними документами, які зберігалися в Куп`янському відділі по роботі з податковим боргом управління по роботі з податковим боргом ГУ ДПС у Харківській області. Просить у позові відмовити.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив. Наводить пояснення про те, що відповідач не надав доказів надсилання позивачу оскаржуваної вимоги. В скріншотах з екрану, які Відповідач долучив до відзиву, навпроти оскаржуваної вимоги стоїть помітка «Вважається врученою». Вважає, що це не є належним і достатнім доказом надсилання відповідачем та отримання позивачем вимоги Головного управління ДПС у Харківській обл. про сплату боргу (недоїмки) № Ф-2533-23-У, що видана 21.07.2021 про стягнення заборгованості зі сплати єдиного внеску на користь ГУ ДПС у Харківській обл. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 27.08.2024 адміністративний позов залишено без руху для усунення недоліків викладених у мотивувальній частині цієї ухвали.

Ухвалою суду від 10.09.2024 справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відтак розгляд і вирішення адміністративної справи проводиться за правилами письмового провадження на підставі матеріалів справи.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного з огляду на таке.

Суд установив, позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області та з 29.04.1993 отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09.04.1992.

Позивач зареєстрований у відповідача як фізична особа-платник податків.

Дані обставини підтверджено доказами, які містяться у матеріалах справи.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 року №2464-VI.

Згідно з п.2 ч.1 ст.1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (в редакції, яка діяла на момент прийняття оскаржуваної вимоги), єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно положень п. 4 ч.1 ст.4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до частини 1 статті 5 вказаного Закону, облік осіб, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, ведеться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування, а щодо застрахованих осіб, які є учасниками накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - учасниками накопичувальної пенсійної системи), - з Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах праці, трудових відносин та зайнятості населення, соціального захисту населення, та Пенсійним фондом.

Взяття на облік осіб, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється податковим органом шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників.

Податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску (частин7а 4 статті 25 вказаного вище Закону).

Згідно частини 4 статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" особи, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або за вислугу років, або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Питання про призначення пенсій військовослужбовцям врегульовано Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ.

Статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії позивачу) передбачено, що право на пенсію за вислугу років: а) особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають на день звільнення зі служби вислугу на військовій службі або на службі в органах внутрішніх справ 20 років і більше; б) особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, звільнені зі служби за вислугу років, за віком, за станом здоров`я, у зв`язку із скороченням штатів або організаційними заходами і які на день звільнення досягли 45-річного віку, а ті з них, що є інвалідами війни, - незалежно від віку, і мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення", громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

За визначенням цієї ж статті пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно положень частини першої статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі і на службі в органах внутрішніх справ мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали інвалідами за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

Члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

В свою чергу, Закон України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" прийнятий на забезпечення реалізації особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Отже Законом України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" проведено розподіл пенсійних виплат, що виплачуються застрахованим особам на пенсію за віком (вислугу років); пенсію по інвалідності та пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідач наводить аргументи про те, що фізичні особи-підприємці та особи, які провадять незалежну професійну діяльність, які отримують пенсію за вислугу років звільняються від сплати єдиного внеску з 01.01.2021.

При цьому, станом на 129.08.2024 за позивачем рахується недоїмка у сумі 21953,65 згідно з вимоги головного управління ДПС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2533-23-У, що видана 21.07.2021.

Суд критично оцінює доводи відповідача як підставу для незастосування до нього частини 4 статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", з огляду на наступне.

Законом України від 13 травня 2020 року № 592-IX "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників" було внесено зміни, зокрема, до статті 4 до Закону України № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - у частині четвертій цифру "4" замінено цифрами "4, 5", а після слів "отримують пенсію за віком" доповнити словами "або за вислугу років".

Закон набув чинності 01.01.2021.

Положення частини 4 статті 4 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" не пов`язує звільнення особи від сплати єдиного внеску із досягненням нею певного віку. Необхідними умовами застосування вищезазначеного положення є статус пенсіонера за віком або інваліда та отримання відповідно до закону пенсії або соціальної допомоги.

В свою чергу, винесення вимоги про сплати недоїмки виключно за умови, що позивач отримує пенсію не на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ", не відповідає вимогам положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", оскільки правовою нормою, яка міститься в ч. 4 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", рівно як і іншими нормами права не встановлено, що звільненню від сплати єдиного внеску підлягають лише ті фізичні особи-підприємці, які є пенсіонерами за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і, що пенсіонери, яким призначено пенсію за іншими (спеціальними) законами не мають право на пільгу щодо звільнення від сплати єдиного внеску на підставі ч. 4 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Тобто, частина 4 статті 4 вищевказаного Закону передбачає звільнення від сплати внеску всіх пенсіонерів за віком. Також, в зазначеній нормі законодавцем не виключені особи, які є пенсіонерами та отримують пенсію за віком за іншими (спеціальними) законами.

Системно аналізуючи положення статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ", ОСОБА_1 можна віднести до пенсіонера за віком, у зв`язку із чим до нього застосовуються положення ч. 4 ст. 4

Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

При цьому, виключення з вказаної категорії осіб становлять тільки ті фізичні особи-підприємці, які добровільно беруть участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Порядок укладання договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування встановлений частиною третьою статті 10 Закону України №2464-VI, а саме особи, зазначені в частині першій цієї статті, подають до податкового органу за місцем проживання відповідну заяву в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та Фондом загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Податковий орган, що отримав заяву про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, має право перевіряти викладені в заяві відомості та вимагати від особи, яка подала заяву, документи, що підтверджують зазначені відомості. З особою, яка подала заяву про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, податковим органом в строк не пізніше ніж 30 календарних днів з дня отримання заяви укладається договір про добровільну участь відповідно до типового договору, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та Фондом загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Таким чином, підставою для нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на добровільних засадах є укладання договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Разом з тим, добровільна участь особи, яка виявила бажання бути платником єдиного внеску, передбачає собою укладення договору на добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Суд повторно відмічає, що позивачу призначено пенсію з 29.04.1993 у зв`язку із хворобою.

Таким чином, у позивача настали обставини, за якими останній звільняється від сплати за себе єдиного внеску, окрім випадку його добровільної участі у системі загальнообов`язкового страхування.

Позивач заяви про добровільну сплату єдиного внеску до органу доходів і зборів не подавав, договір про добровільну участь в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування з ним не укладався.

Отже, позивач будучи суб`єктом господарювання, не приймав добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідачем не надано суду доказів звернення позивача із заявою про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування та відповідно укладання з ним договору про добровільну участь.

Відтак, суд прийшов переконання про те, що оскільки із позивачем не укладалася відповідна угода про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, згідно вимог частини четвертої статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", що є виключною умовою для визнання позивача платником єдиного внеску за наведених обставин, а відтак суд прийшов висновку, що позивач звільнений від сплати за себе єдиного внеску.

Будь-яких інших фактичних даних, які б мали значення для вирішення справи суд не встановив.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 цього Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на викладене вище суд прийшов висновку про задоволення позову, у зв`язку з чим необхідно визнати протиправною та скасувати вимоги головного управління ДПС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2533-23-У, що видана 21.07.2021.

Щодо строку звернення до суду із цим адміністративним позовом, суд прийшов наступного.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Ухвалою суду від 10.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Зобов`язано відповідача надати докази направлення оспорюваної вимоги з метою вирішення судом питання про дотримання процесуального строку звернення до суду із цим позовом.

Позивач наводить аргументи про те, що про оскаржувану вимогу та відкриття виконавчого приводження з примусового виконання вимоги позивач дізнався 10.05.2024 за допомогою смс-повідомлення від банківської установи про арешт банківського рахунку.

Суд установив, 10 травня 2024 року відділом державної виконавчої служби у Куп`янському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження № 74969135 щодо примусового виконання постанови головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 21.07.2021 № Ф-2533-23-У про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості зі сплати єдиного внеску в розмірі 21953,65 грн на користь головного управління Державної податкової служби у Харківській області. Боржник ОСОБА_1 . Стягувач ГУ ДПС у Харківській області.

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня (підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання (підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 14.1.162. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Нараховані контролюючим органом суми пені самостійно сплачуються платником податків (пункт 131.1 статті 131 Податкового кодексу України).

Пунктами 95.1 та 95.2 статті 95 вказаного Кодексу визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.1 статті 59 Податкового кодексу України).

Отже, нормами Податкового кодексу України встановлено чіткий порядок погашення заборгованості платників податків перед бюджетом та визначено перелік заходів, які повинен здійснити контролюючий орган для стягнення податкового боргу.

У спорах за позовом контролюючого органу про стягнення з платника податку податкового боргу встановленню та дослідженню підлягають, зокрема, факт узгодженості грошового зобов`язання, зокрема і пені, факт оскарження платником податку у передбаченому Кодексом порядку (адміністративному та/або судовому) визначеного грошового зобов`язання (що включає і нараховану пеню), чи є останнє узгодженим з огляду на наявність (відсутність) процедури оскарження, факт сплати/несплати платником податку узгодженого грошового зобов`язання протягом строків, визначених законодавством, факт направлення та вручення платнику контролюючим органом податкової вимоги, дотримання позивачем порядку здійснення цього заходу та інше.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 817/4186/13-а, від 21.08.2019 у справі № 2340/4023/18, від 05.03.2020 у справі № 804/8630/16, від 12.07.2022 у справі № 160/7345/20 та інших.

Відповідачем у відзиві на позов зазначено, що згідно наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 "Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією" Куп`янська міська територіальна громада входить до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією. В період з 28.02.2022 по 10.09.2022 року під час тимчасової окупації міста Куп`янська Харківської області, невідомими особами захоплено адміністративну будівлю ГУ ДПС за адресою: м. Куп`янськ, вул. Харківська, 99. В приміщенні зберігалися справи (документи) архівного фонду Головного управління ДПС у Харківській області та номенклатурні справи (документи) за 2016-2022 роки підрозділів ГУ ДПС, які відповідно до розпорядження ГУ ДПС від 14.01.2022 № 5-р "Про організацію розміщення структурних підрозділів", розміщені за вказаною адресою.

Внаслідок військової агресії російської федерації, архівні справи (документи) структурних підрозділів ГУ ДПС не можуть бути обстежені та виявлені, оскільки облікові справи боржників до 24.02.2022 зберігались у приміщенні Куп`янської ДПІ, доступ до якої в даний момент відсутній, неможливо надати оспорювану вимогу про сплату боргу (недоїмки).

Натомість подано скріншот екрану розділу інформаційно-комунікаційної системи податкової служби.

З огляду на викладене вище суд прийшов переконання про те, що контролюючим органом не було надано, а матеріали справи не містять жодних належних, достатніх та достовірних доказів надіслання та вручення відповідачу оспорюваної вимоги у порядку та у спосіб, визначений Податковим кодексом України, а поданий доказ відповідач суд не бере до уваги, оскільки визнається судом недопустимим, адже обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування,.

З урахуванням зазначеного суд прийшов висновку про те, що позивачем не пропущеного строк звернення до суду, який розпочався з моменту, коли він дізнався про порушення свого права, а саме 10.05.2024 та у межах шестимісячного строку звернувся до суду із позовом за захистом свого порушеного права.

У відповідності до ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

адміністративний ОСОБА_1 до головного управління Державної податкової служби у Харківській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-2533-23-У, що видана 21.07.2021 головним управлінням Державної податкової служби у Харківській області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Державної податкової служби в Харківській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач головне управління Державної податкової служби у Харківській області місцезнаходження місто Харків, вулиця Григорія Сковороди, будинок № 46, .

Повне судове рішення складено та підписано суддею 23.01.2025.

Суддя М. І. Садова