Справа № 440/6778/22
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2025-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 січня 2025 року

м. Київ

справа №440/6778/22

адміністративне провадження № К/990/755/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача - Радишевської О.Р.,

суддів - Мацедонської В.Е., Смоковича М.І.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2024 року у справі №440/6778/22 за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління з примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Федька Євгена Олександровича, за участю третьої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про визнання протиправною та скасування постанови, визнання неправомірними дій,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління з примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Федька Євгена Олександровича, за участю третьої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просила:

- визнати неправомірними дії начальника відділу управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Титова Станіслава та старшого державного виконавця Федька Євгена Олександровича;

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Суми) Федька Євгена Олександровича від 11 листопада 2021 року про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2024 року, у задоволенні позову відмовлено.

07 січня 2025 року до Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2024 року у справі №440/6778/22.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року №1402-VIII.

Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження, зокрема, у справах, визначених статтею 287 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Статтею 287 КАС України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

З матеріалів касаційної скарги встановлено, що спір у цій справі виник у відносинах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця.

За такого правового регулювання та обставин справи оскарження рішень судів попередніх інстанцій в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у вказаній категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення, ухваленого за наслідком касаційного провадження, судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.

Оскаржуючи судові рішення, прийняті за правилами статті 287 КАС України, скаржниця посилається виключно на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права. Проте скаржниця не обґрунтовує, яке значення для формування єдиної правозастосовної практики у такій категорії адміністративних справ буде мати розгляд цієї касаційної скарги. Скаржницею не обґрунтовано наявності правової проблеми (колізіції, прогалини) застосування норм права, що потребує вирішенню Верховним Судом.

Отже, перевіривши матеріали касаційної скарги, Судом установлено, що зміст оскаржуваних судових рішень та доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовної практики у такій категорії адміністративних справ. Отож підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

З огляду на зазначене та враховуючи приписи частини третьої статті 333 КАС України, у відкритті провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, 287, 329, 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2024 року у справі №440/6778/22.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: Судді:О.Р. Радишевська В.Е. Мацедонська М.І. Смокович