Справа № 420/30968/24
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2025-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

при секретарі - Собчук Є.В.,

за участю:

представника позивача - Карагяура В.І.,

представника відповідача - Лоскутова В.С.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась з позовною заявою до Головного управління ДПС в Одеській області (далі - відповідач), в якій просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 10.08.2023 р. № 19341/15-32-24-05, № 19338/15-32-24-05, № 19336/15-32-24-05, № 19344/15-32-24-05.

В обґрунтування позовних вимог зазначає про порушення Головним управлінням ДПС в Одеській області порядку проведення перевірки, оскільки до її початку позивачу не було вручено повідомлення про проведення перевірки та наказ про призначення перевірки, внаслідок чого була позбавлений можливості надати первинні документи на підтвердження правомірності формування податкової звітності. Вказує на те, що після початку повномасштабного вторгнення рф в 2022 році виїхала за кордон, де знаходиться по теперішній час. Навіть якби якась кореспонденція і надходила на її податкову адресу, вона все одно б не знала про неї, відповідно її не отримувала, не знала про перевірку та не мала б можливості залучити довірених осіб для надання відповідних первинних документів на підтвердження задекларованих витрат, пов`язаних з підприємницькою діяльністю. Таким чином, хоча і під час перевірки ОСОБА_1 не надала первинні документи на підтвердження понесених витрат у 2019-2021 роках, проте зазначені документи у неї є в наявності, так як за період ведення підприємницької діяльності правильно вела податкову звітність та у повному обсязі сплачувала задекларовані податки та збори.

Ухвалою від 07.10.2024 р. відкрито провадження в адміністративній справі, призначено підготовче засідання на 07.11.2024 р. на 10:00 год., надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Протокольною ухвалою від 07.11.2024 р. за клопотанням представника відповідача відкладено підготовче засідання на 21.11.2024 р. на 11 год.

08.11.2024 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на ту, що копія наказу про призначення документальної позапланової невиїзної перевірки від 24.04.2023 р. № 2864-п та повідомлення від 25.04.2023 р. № 256/15-32-24-05 про дату початку та місце проведення перевірки направлено засобами поштового зв`язку на податкову адресу позивача рекомендованим листом № 112, який повернувся до Головного управлінню ДПС в Одеській області з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Відповідно до приписів п.42.2 ст.42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику). Контролюючий орган діяв в рамках чинного законодавства і направив необхідні документи, що були підставою для проведення перевірки на податкову адресу позивача. При цьому, добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатися на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних наслідків для такого платника податків. Під час перевірки ОСОБА_1 не надала документи, які пов`язані із здійсненням господарської діяльності. З огляду на викладене, відповідачем дотримано порядок проведення документальної позапланової перевірки ОСОБА_1 , а внаслідок ненадання нею документів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, правомірно нараховано грошові зобов`язання згідно оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, прийнятих на підставі висновків акту перевірки від 16.06.2023 р. № 16344/15-32-24-05-09/ НОМЕР_1 .

12.11.2024 р. від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вказує на безпідставність викладених у ній обставин, оскільки рекомендований лист № 112, на який посилається Головне управління ДПС в Одеській області, згідно трекінгу відправлень Укрпошти не зареєстрований в системі.

Ухвалою від 21.11.2024 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.12.2024 р. на 11:00 год.

Протокольною ухвалою від 25.12.2024 р. оголошено перерву в судовому засіданні до 17.01.2025 р. до 10:00 год.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з викладених у позові та відповіді на відзив підстав.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 була зареєстрована фізичною особою-підприємцем 25.02.2019 р. за № 0150252 та перебувала на обліку як платник податків у Головному управлінні ДПС в Одеській області (Суворовська ДПІ) з 26.02.2019 р. за № 44.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 17.06.2021 р. внесено запис № 002150252 про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

24.04.2023 р. Головним управлінням ДПС в Одеській області на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1, пп.78.1.7 п.78.1 ст.78, пп.79.1 ст.79, п.82.2 ст.82 ПК України, у зв`язку з надходженням від Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця від 17.06.2021 р. № 002150252, прийнято наказ № 2864-п "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ", згідно якого наказано провести документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , податкова адреса: АДРЕСА_1 , з 05 червня 2023 року тривалістю 5 робочих днів за період з 26.02.2019 р. по 17.06.2021 р. з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства.

25.04.2024 р. Головним управлінням ДПС в Одеській області сформовано вимогу № 5247/КПР/15-32-24-05-06, якою визначено перелік документів, які необхідно надати для проведення перевірки: книги обліку доходів та витрат; книги обліку розрахункових операцій; ліцензії (дозволи тощо) на право здійснення діяльності за перевіряємий період; виписки банків по розрахунковим рахункам; трудові, цивільно-правові договори, табелі обліку робочого часу, відомості нарахування та виплати заробітної плати, заяви про застосування податкової соціальної пільги; накладні на придбання ТМЦ, товарно-транспортні накладні, рахунки, рахунки-фактури, товарні чеки, акти купівлі-продажу, кошториси на виконані роботи, акти виконаних робіт, акти прийому-передачі та документи, що підтверджують сплату за товари, роботи, послуги; транспортування товарів (послуг), вказати посередників у транспортуванні, оформлення довіреностей на отримання ТМЦ (посадові та/або службові особи, що отримували (відпускали) ТМЦ); договори на оренду приміщення, де здійснюється діяльність, або документи на право власності; договори з постачальниками та/або покупцями товару, робіт та послуг; залишки товарно-матеріальних цінностей на початок та кінець перевіряємого періоду; дебіторська та кредиторська заборгованість по постачальникам та покупцям на початок та кінець перевіряємого періоду; інші оригінали первинних документів (завірені копії документів), пов`язаних із провадженням господарської діяльності, нарахуванням і сплатою податків та інших платежів до бюджету.

Також Головним управлінням ДПС в Одеській в Одеській області 25.04.2023 р. сформовано повідомлення № 256/15-32-24-05 про проведення за адресою: АДРЕСА_2 , документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби за період з 26.02.2019 р. по 17.06.2021 р.

На підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.7 п.78.1 ст.78, п.79.1 ст.79, п.82.2 ст.82 ПК України, у зв`язку з надходженням від Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця від 17.06.2021 р. № 002150252 та згідно наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 24.04.2023 р. № 2864-п, посадовою особою Головного управління ДПС в Одеській області в період з 05.06.2023 р. по 09.06.2023 р. проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 26.02.2019 р. по 17.06.2021 р., за результатами якої складено акт перевірки від 16.06.2023 р. № 16344/15-32-24-05-09/ НОМЕР_1 .

У висновку акту перевірки зазначено, що встановлено порушення:

- п.44.1, п.44.3 ст.44, п.85.2 ст.85 ПК України, п.1.2, п.2.1, п.2.2, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р. за № 168/704, ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 р. № 996-ХІV - ненадання до перевірки первинних документів та не забезпечення їх зберігання;

- п.177.10 ст.177 ПК України, Порядку ведення книги обліку доходів і витрат (наказ № 481), Порядку ведення типової форми, за якою здійснюється облік доходів і витрат (наказ № 261) - неведення книги обліку доходів і витрат (ф.10) та Типової форми, за якою здійснюється облік доходів і витрат за період з 26.02.2019 р. по 17.06.2021 р.;

- п.177.2, п.177.4 ст.177, п.167.1 ст.167 ПК України, п.6 ст.128 ГК України - занижено податок на доходи фізичних осіб від підприємницької діяльності в сумі 372326 грн., у т.ч. 2019 р. - 146235 грн., 2020 р. - 220588 грн., 2021 р. - 5503 грн.;

- п.177.2, п.177.4 ст.177, п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України - занижено суму військового збору від підприємницької діяльності в сумі 31027 грн., у т.ч. 2019 р. - 12186 грн., 2020 р. - 18382 грн., 2021 р. - 459 грн.;

- п.181.1 ст.181, п.183.1, п.183.2, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, пп.194.1.1 п.194.1 ст.194 ПК України - донараховано податок на додану вартість в сумі 171848 грн., в т.ч. в розрізі періодів: липень 2020 року - 66507 грн., серпень 2020 року - 20792 грн., вересень 2020 року - 17138 грн., жовтень 2020 року - 11697 грн., листопад 2020 року - 10331 грн., грудень 2020 року - 14448 грн., січень 2023 року - 15345 грн., лютий 2023 року - 15590 грн.

Даний акт перевірки 16.06.2023 р. направлено контролюючим органом на податкову адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), однак поштове відправлення повернулося до Головного управління ДПС в Одеській області з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

На підставі акту перевірки Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято податкові повідомлення-рішення:

- від 10.08.2023 р. № 19336/15-32-24-05, згідно якого ОСОБА_1 нараховано грошові зобов`язання з військового збору в розмірі 34074 грн., з яких за основним платежем 31027 грн., за штрафними санкціями 3047 грн.;

- від 10.08.2023 р. № 19338/15-32-24-05, згідно якого до ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції за не зберігання первинних документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством, у розмірі 1020 грн.;

- від 10.08.2023 р. № 19341/15-32-24-05, згідно якого ОСОБА_1 нараховано грошові зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 214809 грн., з яких за основним платежем 171848 грн., за штрафними санкціями 42962 грн.;

- від 10.08.2023 р. № 19344/15-32-24-05, згідно якого ОСОБА_1 нараховано грошові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 408885 грн., з яких за основним платежем 372326 грн., за штрафними санкціями 36559 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення 04.08.2023 р. направлено Головним управлінням ДПС в Одеській області на податкову адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) і повернулися до контролюючого органу з відміткою "за закінченням строку зберігання".

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними позивач звернулася до суду з позовною заявою про їх скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 21.02.2020 р. у справі № 826/17123/18 сформував правовий висновок, відповідно до якого, оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки інших підстав щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

У постанові від 22.09.2020 р. у справі № 520/8836/18 судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, окрім наведених вище висновків, зазначила, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.

З урахуванням зазначеного, а також визначених позивачем підстав позову, першочерговим у даній справі є вирішення питання дотримання контролюючим вимог податкового законодавства щодо процедури проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 .

Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податкового кодексу України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Положеннями пп.17.1.6 п.17.1 ст.17 ПК України визначено, що платник податків має право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, та за власною ініціативою пояснення з питань, що не запитувалися контролюючим органом, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно пп.21.1.1 та пп.21.1.4 п.21.1 ст.21 ПК України посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За приписами пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Згідно пп.78.1.7 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється у разі якщо розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компаній, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Пунктом 79.1 статті 79 ПК України передбачено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Відповідно до п.79.2 ст.79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова (п.79.3 ст.79 ПК України).

Положення п.42.2 ст.42 ПК України встановлено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно з приписами п.42.5 ст.42 ПК України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

З аналізу даних правових норм слідує, що проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних, є процедурним заходом зі збору податковим органом інформації щодо дотримання платником законодавства у межах податкового контролю.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу оформленого наказом, та за умови або надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому особисто чи його уповноваженому представнику копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова, проте брати участь у проведенні такої перевірки є правом платника податків, а відтак з наказом про перевірку та письмовим повідомленням про дату початку та місце проведення такої перевірки платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до початку її проведення.

Податковим законодавством передбачено два окремих випадки, коли документи вважаються належним чином врученими платнику податків (без використання електронного кабінету): надіслані за адресою платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення (що і було зроблено відповідачем у спірному випадку) або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові. Водночас, у разі надіслання документів поштою, крім отримання платником цієї кореспонденції на пошті, вони також вважаються врученими у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Верховний Суд у питанні застосування положень п.79.2 ст.79 ПК України у взаємозв`язку з п.42.2 ст.42 ПК України дотримується усталеної позиції, що з наказом про невиїзну перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вказаних вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності її правових наслідків. Оскільки невиїзна перевірка проводиться не за місцезнаходженням платника податків, завчасне (до початку перевірки) повідомлення його про час та місце проведення перевірки є гарантією його права на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни, включаючи можливість надання платником податків наявних у нього документів для підтвердження показників податкового обліку. Платник податків вважається також ознайомленим із наміром про проведення перевірки у разі неможливості вручення йому відповідних документів після проставлення поштовим органом відповідної відмітки.

Також, у постанові від 08.09.2021 р. у справі № 816/228/17 колегія суддів Великої Палати Верховного Суду дійшла таких висновків: аналізованими нормами Податкового кодексу України (зокрема, пункт 42.2 статті 42, пункт 78.4, пункт 79.2 статті 79) з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів установлено умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.

Отже, істотною обставиною при вирішенні питання своєчасного повідомлення платника податків про проведення відносно нього перевірки є встановлення факту направлення контролюючим органом до початку перевірки наказу про проведення перевірки та повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки, а також дати, з якої наказ про проведення перевірки та повідомлення вважаються врученими у відповідності до вказаних вимог податкового законодавства.

З матеріалів справи слідує, що 24.04.2023 р. Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято наказ № 2864-п "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податку ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ", в якому вказано на проведення з 05 червня 2023 року тривалістю 5 робочих днів перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства з 26.02.2019 р. по 17.06.2021 р., та сформовано повідомлення від 25.04.2023 р. № 250/15-32-24-05 про проведення за адресою: АДРЕСА_2 , документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби за період з 26.02.2019 р. по 17.06.2021 р.

У акті перевірки від 16.06.2023 р. № 16344/15-32-24-05-09/ зазначено, що копію наказу від 24.04.2023 р. № 2864-п та повідомлення від 25.04.2023 р. № 250/15-32-24-05 направлено позивачу рекомендованим листом № 112.

Вказану інформацію також відображено у відзиві на позовну заяву, яку підтвердив у судовому засіданні представник відповідача.

В судовому засіданні було досліджено оригінал рекомендованого листа № 112, копію якого долучено до матеріалів справи, та встановлено, що копію наказу від 24.04.2023 р. № 2864-п та повідомлення від 25.04.2023 р. № 250/15-32-24-05 направлено на податкову адресу позивача ( АДРЕСА_1 ) 17.05.2023 р., який повернувся до Головного управління ДПС в Одеській області з відміткою "за закінченням терміну зберігання", що не заперечується відповідачем.

Пунктом 79.2 статті 79 ПК України передбачено, що у разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.

Таким чином, оскільки наказ про призначення перевірки та повідомлення про проведення перевірки направлені позивачу 17.05.2023 р., то право розпочати перевірку відповідно до вимог п.79.2 ст.79 ПК України виникає у контролюючого не раніше 30 календарного дня з дати їх надсилання.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постановах Верховного Суду від 15.02.2024 р. у справі № 640/9016/20, від 26.09.2024 р. у справі № 600/6022/23-а.

Відтак, Головне управління ДПС в Одеській області, розпочавши 05.06.2023 р. (до сплину терміну в 30 календарних днів) проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 , не пересвідчилося у дотриманні однієї з обов`язкових умов для початку проведення такої перевірки (визначеною п.79.2 ст.79 ПК України), якою є вручення платнику податків копії наказу про проведення перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки.

За усталеною позицією Верховного Суду, не виконання контролюючим органом вимог п.79.2 ст.79 ПК України є істотним порушенням процедури перевірки, тобто, є самостійною та достатньою підставою для скасування податкових повідомлень-рішень та інших рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

Зокрема, у постанові від 18.08.2021 р. у справі № 160/9277/19 Верховний Суд дійшов висновку, що визнання незаконною документальної позапланової невиїзної перевірки, проведеної контролюючим органом, виключає необхідність переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства та є підставою для визнання незаконними і прийнятих за результатами такої перевірки податкових повідомлень-рішень.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про протиправність податкових повідомлень-рішень від 10.08.2023 р. № 19341/15-32-24-05, № 19338/15-32-24-05, № 19336/15-32-24-05, № 19344/15-32-24-05, а тому вони підлягають скасуванню.

Згідно ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

З огляду на викладене позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Приписами ч.1 ст.139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , то сплачений нею судовий збір у сумі 6600,56 грн. підлягає стягненню на її користь з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань.

Стосовно вимог позивача щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 30000 грн., суд зазначає наступне.

Пунктом 1 частини 3 статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Разом з тим, відповідно до ч.ч.4, 5 ст.134 КАС України законодавцем запроваджено принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката. Так розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Крім того, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо (ч.9 ст.139 КАС України).

Таким чином, у Кодексі адміністративного судочинства України закладені критерії оцінки як співмірності витрат на оплату послуг адвоката (адекватності ціни за надані адвокатом послуги відносно складності та важливості справи, витраченого на ведення справи часу тощо), так і критерій пов`язаності цих витрат із веденням справи взагалі (пов`язаності конкретних послуг адвоката із веденням саме цієї судової справи, а не іншої справи).

При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі та покладається на сторону, яка подає таке клопотання.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було винесене судове рішення у справі, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Ті самі критерії застосовує і Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04, п. 269).

Верховним Судом у своїх постановах від 27.06.2018 р. у справі № 826/1216/16, від 17.09.2019 р. у справі № 810/3806/18, від 31.03.2020 р. у справі № 726/549/19, неодноразово висловлювалась правова позиція, згідно якої на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Судом встановлено, що між позивачем та адвокатом Карагяуром Віктором Івановичем укладено договір про надання адвокатських послуг від 27.08.2024 р. № 97, за умовами якого Адвокат бере на себе зобов`язання надавати необхідну допомогу Клієнту при провадженні у будь-яких цивільних, адміністративних, господарських, кримінальних справах, у слідчих перевірках чи перевірках або діях слідчих органів, органів дізнання, де Клієнт приймає чи може приймати, або буде приймати участь (на розсуд Адвоката) у процесуальному статусі свідка, потерпілого, опитуваного, статусі позивача, відповідача, третьої особи, а також в іншому процесуальному статусі, використовувати всі передбачені у Кримінально-процесуальному, Цивільному процесуальному кодексі України, Господарському процесуальному кодексі, Кодексі адміністративного судочинства України, Кодексі про адміністративні правопорушення та в інших законодавчих актах засоби, використовувати законні способи і методи захисту з метою з`ясування обставин, які спрямовані на захист інтересів та законних прав Клієнта в якості свідка, потерпілого, позивача, відповідача, третьої особи чи в іншому процесуальному статусі, а Клієнт зобов`язується виплатити Адвокату гонорар за надання адвокатських послуг. Адвокат надає правову допомогу за дорученнями Клієнта. Зміст конкретних доручень зазначається у Додатках до цього Договору (п.1.1 договору).

Згідно п.п.4.1-4.4 договору розмір гонорару та витрати за цим договором складається із загальної вартості конкретних доручень згідно Додатків до цього Договору. Вартість конкретних доручень Клієнта зазначається у Додатках до цього Договору. Клієнт компенсує Адвокату видатки, яких зазнав Адвокат у зв`язку із виконанням даного Договору, у повному обсязі (видатки на копіювання документів, поїздки для цілей даного Договору, витрати на телефонні розмови, відправлення кореспонденції, сплату платежів та зборів), у строк 5-ти днів після виставлення рахунку Адвокатом. За дорученням Клієнта виплата Адвокату гонорару та витрат може бути здійснена третіми особами.

27.08.2024 р. сторонами узгоджено Додаток № 1 до договору про надання адвокатських послуг від 27.08.2024 р. № 97 щодо найменування послуг, термінів виконання, вартості послуг та строків їх оплати.

На підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу у сумі 30000 грн., позивачем надано акт приймання-передачі наданих послуг від 17.12.2024 р., згідно якого адвокатом надано такі юридичні послуги: опрацювання законодавчої бази у сфері податкової звітності, перевірок органів ДПС та притягнення останніми до відповідальності суб`єктів підприємницької діяльності - 1500 грн.; збір інформації та документів, опрацювання та аналіз судової практики у справах про скасування податкових повідомлень-рішень - 1500 грн.; підготовка значного обсягу документів з метою їх долучення у якості додатків до позову ОСОБА_1 , у тому числі повного сканування та копіювання - 6000 грн.; складання позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - 1500 грн.; підготовка заяв по суті справи та заяв з процесуальних питань у справі № 420/30968/24: клопотання про об`єднання справи в одне провадження, відповідь на відзив, заява про здійснення розподілу судових витрат, інші заяви та клопотання - 3000 грн.; представництво інтересів клієнта у Одеському окружному адміністративному суді по справі № 420/30968/24 - 3000 грн., загальна вартість послуг - 30000 грн.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним ст.ст.19, 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", а також враховуючи предмет спору, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, суд вважає, що визначений позивача розмір понесених судових витрат на правничу допомогу не співмірний із складністю справи, суттю та об`ємом наданої правничої допомоги.

Зокрема, складання тексту позовної заяви не вимагає глибокого аналізу судової практики і нормативно-правових актів, враховуючи наявність правових висновків Верховного Суду в даній категорії справ при аналогічних підставах і предмету позову.

Виходячи з наведеного, з урахування критеріїв пропорційності суд приходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача та стягнення з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок її бюджетних асигнувань на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 6000 грн.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м.Одеса, вул.Семінарська, буд.5, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 10.08.2023 р. № 19341/15-32-24-05, № 19338/15-32-24-05, № 19336/15-32-24-05, № 19344/15-32-24-05.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м.Одеса, вул.Семінарська, буд.5, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 6600 (шість тисяч шістсот) грн. 56 коп.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м.Одеса, вул.Семінарська, буд.5, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_1 ) витрати на правничу допомогу у сумі 6000 (шість тисяч) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 27.01.2025 р.

Суддя О.І. Бездрабко