Справа № 480/1771/24
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2025-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 р. Справа № 480/1771/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Макаренко Я.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15.10.2024 (суддя: С.М. Гелета, м. Суми) по справі № 480/1771/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області

про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі по тексту - ГУ ПФУ в Івано-Франківській, пенсійний орган, відповідач), в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, просила суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №97 від 24.01.2024 про відмову у призначенні пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи у колгоспі «ім. Фрунзе» колгоспі «Україна» з 01.05.1983 по 31.12.1983, з 10.02.1985 по 31.05.1989 та з 15.08.1992 по 31.12 1994.

В обґрунтування позовних вимог послалась на протиправність та безпідставність рішення ГУ ПФУ в Івано-Франківській області №97 від 24.01.2024 про відмову в призначені ОСОБА_1 пенсії за віком згідно із статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування», мотивоване відсутністю необхідного страхового стажу, внаслідок неможливості врахування періодів роботи позивача, відображених в трудовій книжці колгоспника, оскільки дата заповнення останньої є 02.02.1996, що суперечить вимогам Інструкції про порядок ведення трудової книжки працівників. Пояснила, що після пожежі, яка виникла в конторі колгоспу, де позивач працювала з 1981 рок у, було знищено, зокрема, її трудову книжку. У зв`язку з чим, позивачу було оформлено нову трудову книжку датовану 1996 роком, в якій зазначено періоди її роботи в колгоспі. Наведені обставини підтверджуються також протоколами допиту свідків, що були здійснені територіальним органом ПФУ. Однак, відповідачем не було враховано всіх, наданих ОСОБА_1 документів та прийнято протиправне рішення про відмову у призначенні пенсії.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 15.10.2024 у справі № 480/1771/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №97 від 24.01.2024 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, і.к. 20551088) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_1 ) до страхового стажу 22 р. 09 міс. 03 дні період роботи у колгоспі "Україна" з 05.02.1987 до 31.05.1989 включно, та з 15.08.1992 до 31.12.1994 включно для обчислення стажу для призначення пенсії за віком.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, і.к. 20551088) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_1 ) від 17.01.2024 про призначення пенсії за віком з урахуванням до страхового стажу 22р. 09 міс. 03 дні періодів роботи у колгоспі "Україна" з 05.02.1987 до 31.05.1989 включно, та з 15.08.1992 до 31.12.1994 включно, а також із урахуванням даних, зазначених у трудовій книжці №11 від 02.02.1996 та прийняти рішення по суті заяви.

У задоволенні інших вимог - відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових стрільців, 15,м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, і.к. 20551088) суму судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Відповідач, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на його прийняття з порушенням норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15.10.2024 по справі № 480/1771/24 та ухвалити постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована твердженнями про правомірність рішення №97 від 24.01.2024 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю у неї необхідного страхового стажу (31 рік), оскільки при зверненні із заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 не надано довідку про встановлений і вироблений мінімум трудової участі в господарстві. Зауважує, що навіть, якщо врахувати період роботи, який за рішенням суду відповідача зобов`язано зарахувати до страхового стажу позивача останній буде становити 27 років 5 місяців 15 днів, чого недостатньо для призначення пенсії.

Крім того звертає увагу суду апеляційної інстанції, що відповідно до записів трудової книжки позивача № 11 від 02.02.1996 ОСОБА_1 в період роботи з 2001 по 2004 не відпрацьовано встановлену норму людиноднів.

Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем 01.07.2022 було подано заяву до ГУ ПФУ в Сумській області про призначення пенсії. Разом із заявою надано первинні документи, перелік яких зазначено у розписці-повідомленні від 01.07.2022 зареєстровано за №742 (а.с.72-73).

Рішенням ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 08.07.2022 №97 відмовлено у призначенні пенсії (а.с.57зворот.стор). Також у рішенні від 08.07.2022 зазначено, що страховий стаж позивача становить 21 р. 08 міс. 25 дні (а.с.58), за доданими документами до страхового стажу позивача не зараховано період догляду до 3-х років за дитиною 19.06.1995, оскільки відсутня інформація про виховання (паспорт, тощо) та стаж у колгоспі 1981-1982 згідно довідки №250 від 16.02.2022, оскільки відсутнє по батькові особи.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем 12.04.2023 було подано нову заяву до ГУ ПФУ в Сумській області про призначення пенсії. Разом із заявою надано первинні документи, перелік яких зазначено у розписці-повідомленні від 12.04.2023 зареєстровано за №507 (а.с.92-93).

Рішенням ГУ ПФУ в Житомирській області від 20.04.2023 №97 відмовлено у призначенні пенсії (а.с.20). Також у рішенні від 20.04.2023 зазначено, що страховий стаж позивача становить 22 роки 09 міс. 03 дні, за доданими документами не взято до уваги трудову книжку позивача №11, оскільки дата видачі зазначено 02.02.1996, а періоди роботи враховані з 26.07.1981 по 20.05.1982, з 01.01.1995 до 31.12.1999 відповідно до наданих довідок №250, №223 від 16.02.2022, виданих комунальною установою «Недригайлівський трудовий архів».

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем втретє 17.01.2024 було подано нову заяву до ГУ ПФУ в Сумській області про призначення пенсії. Разом із заявою надано первинні документи, перелік яких зазначено у розписці-повідомленні від 12.04.2023 зареєстровано за №507 (а.с. 66 зворот. стор. - 67).

ГУ ПФУ в Івано-Франківській області №97 від 24.01.2024 (а.с. 49) відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком. Зазначено "Згідно з наданими документами страховий стаж становить 22 роки 9 місяців 3 дні. Зазначено, що відповідно до п.1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058) у 2022 році право на призначення пенсії за віком після досягнення 60 років мали особи за наявності страхового стажу не менше 29 років, у 2025 році будуть мати відповідно до п. 2 цієї ж статті, - у віці 63 роки, за наявності страхового стажу від 22 років, а у віці 65 років, за наявності страхового стажу від 15 років.

Відповідно до ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу зараховано всі періоди роботи.".

Не погодившись із зазначеним рішенням ГУ ПФУ в Івано-Франківській області №97 від 24.01.2024, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №97 від 24.01.2024, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи в колгоспі "Україна" з 05.02.1987 до 31.05.1989 включно, та з 15.08.1992 до 31.12.1994, оскільки трудова книжка колгоспника № НОМЕР_2 підтверджує стаж роботи позивачки у колгоспі «ім. Фрунзе», реорганізованому в колгосп «Україна», а потім в КСП «Україна». При цьому судом враховано, що факт роботи позивача в колгоспі у спірний період підтверджено і показами свідків, і даними архівної довідки №222 від 16.02.2022.

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважав за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, крім зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи у колгоспі "Україна" з 05.02.1987 до 31.05.1989 включно, та з 15.08.1992 до 31.12.1994 включно, також зобов`язати ГУ ПФУ в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву позивача від 17.01.2024 з урахуванням спірного періоду до страхового стажу позивача, а також повторно підрахувати страховий стаж позивача із урахуванням даних, зазначених у трудовій книжці №11 від 02.02.1996 та прийняти рішення по суті заяви.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України (рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в частині задоволення позовних вимог), колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з частиною 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом № 1058-IV та Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі по тексту - Закон № 1788-XIІ).

На виконання вимог частини 1 статті 45 Закону № 1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

За визначенням, наведеним у частині першої статті 26 Закону № 1058-ІV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;

з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року;

з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років;

з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років;

з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років;

починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, необхідного страхового стажу на дату досягнення віку, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, пенсію за віком може бути призначено після набуття особою страхового стажу, визначеного частинами першою - третьою цієї статті на дату досягнення відповідного віку.

Наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Приписами частини 1 статті 24 Закону № 1058-ІV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина 2 статті 24 Закону № 1058-ІV).

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до абзацу першого статті 56 Закону № 1788-ХІI до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно із пунктом «а» абзацу третього статті 56 Закону № 1058-ІV до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі по тексту - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно із пунктом 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 17 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Порядок ведення трудових книжок колгоспників визначений Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 № 310 (далі по тексту - Положення № 310).

Відповідно до пункту 1, 2 Положення № 310 трудова книжка колгоспника є основним документом про діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться усім членам колгоспів з прийняття їх у члени колгоспу.

Згідно із пунктом 5 Положення № 310 в трудову книжку колгоспника вносяться:

відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність;

відомості про членство в колгоспі: прийом до членів колгоспу, припинення членства у колгоспі;

відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, припинення роботи;

відомості про трудову участь: прийнятий у колгоспі річний мінімум трудової участі у громадському господарстві, його виконання;

відомості про нагородження та заохочення: нагородження орденами та медалями, присвоєння почесних звань, нагородження та заохочення за успіхи в роботі, передбачені статутом та правилами внутрішнього розпорядку колгоспу, інші заохочення відповідно до чинного законодавства;

відомості про відкриття, на які видано дипломи, про використані винаходи та раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Положенням № 310 визначено зразок трудової книжки колгоспника, відповідно до якого трудова книжка колгоспника містить окремі розділи: ІІІ "членство в колгоспі", де вказуються відомості про прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі та причини такого припинення, відомості про документ, на підставі якого внесений запис; ІV "відомості про роботу" - відомості про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, із зазначенням причин та відомості про документ, на підставі якого внесений запис; V "трудова участь у громадському господарстві" - встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі, відомості про документ, на підставі якого внесений запис.

Відповідно до пункту 8 Положення № 310 трудові книжки зберігаються в правлінні колгоспу як бланки суворої звітності, а при припиненні членства в колгоспі видаються їх власникам на руки.

Трудова діяльність членів колгоспів підтверджується трудовою книжкою колгоспника встановленого зразка, що є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів, та до якої вносяться відомості, зокрема про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, а також трудову участь у громадському господарстві (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, архівними установами, а також на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі), необхідне лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів, а також в разі відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку, зокрема, з надзвичайними ситуаціями.

Дослідивши трудову книжку колгоспника позивача № 11 від 02.02.1996, заповнену колгоспом «Україна» Козельненської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 вступила до членів колгоспу у 1981 році.

Зазначено, зокрема, що у період з 20.07.1981 по 20.05.1982 - "Різні с/г роботи",

з 20.05.1982 по 01.05.1983 - "Декретна відпустка",

з 01.05.1983 по 31.12.1983 - "Різні с/г роботи",

з 31.12.1983 по 10.02.1985 - "Декретна відпустка",

з 10.02.1985 по 01.06.1989 - "Різні с/г роботи",

з 01.06.1989 по 15.08.1992 - "Декретна відпустка",

з 15.08.1992 по 31.12.1994 - "Доярка".

Відображення такої інформації було внесено колгоспом «Україна» на підставі протоколу опитування свідків №70 від 07.02.1996 , про що зазначено у трудовій книжці (а.с.62 зворотн.стор-63).

Як зазначалось вище, відповідно до вимог ст. 308 КАС України, рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в частині задоволення позовних вимог, зокрема, в частині правомірності зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періодів її роботи у колгоспі "Україна" з 05.02.1987 до 31.05.1989 включно, та з 15.08.1992 до 31.12.1994 включно.

Так, як вбачається з оскаржуваного рішення відповідача від 24.01.2024 №97, підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії за віком слугувало твердження пенсійного органу про недостатність страхового стажу.

В апеляційній скарзі, відповідач, посилаючись на приписи ст. 65 Закону України «Про пенсійне забезпечення», стверджує, що ОСОБА_1 разом із заявою про призначення пенсії не було надано довідку про встановлений і вироблений мінімум трудової участі в господарстві.

З приводу наведеного колегія суддів зазначає наступне.

Дійсно, при дослідженні трудової книжки колгоспника ОСОБА_1 № 11 від 02.02.1996 встановлено, що остання не містить записів про встановлений і вироблений мінімум трудової участі у колгоспі "Україна" за періоди з 05.02.1987 до 31.05.1989 та з 15.08.1992 до 31.12.1994, що як зазначає сам позивач, пов`язано з тим, що під час її роботи в колективному сільськогосподарському підприємстві «Україна» виникла пожежа, внаслідок якої вогнем було знищено будівлю контори КСП «Україна» с. Тимченки та майно, що знаходилося в ній, зокрема, всі документи. Після пожежі всім працівникам КСП «Україна» були поновлені трудові книжки та записи в них на підставі протоколів опиту свідків.

Наведені обставини підтверджуються наявним в матеріалах справи листом Роменського районного управління ГУ ДСНС України в Сумській області від 22.06.2022 №448, в якому повідомлено, що 21.12.1994 в конторі КСП «Україна» с.Тимченки виникла пожежа, в результаті якої знищено будівлю контори КПС «Україна» та майно, що знаходилося в ній (а.с.77).

Також, відповідно до листа Недригайлівської РДА Сумської області від 11.08.2020 №01-22/318, наданого на запит Недригайлівського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) повідомлено, що згідно акту №1 КПС «Україна» від 22.12.1994 внаслідок стихійного лиха згоріло приміщення контори, де знаходилися сейфи в яких були наступні документи, а саме книги бухгалтерського обліку з 14.08.1984 по 31.12.1994, книги обліку трудового стажу та оплати праці з 01.01.1947 по 13.08.1984, з 01.01.1988 по 31.12.1988, з 01.01.1990 по 21.12.1994, книги протоколів засідань правлінь та загальних зборів за 1991-1994р (а.с.87).

Слід зауважити, що вказані документи було надано ОСОБА_1 до пенсійного органу разом із заявою про призначення пенсії за віком, що підтверджується наданням копій таких документів ГУ ПФУ в Сумській області на виконання ухвали Сумського окружного адміністративного суду від 02.04.2024 та копією розписки-повідомлення (а.с. 67 зворот).

Колегія суддів зазначає, що за змістом роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 17.05.1992 № 17 «Про порядок застосування окремих положень статей Закону України «Про пенсійне забезпечення»», при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової діяльності в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю. Тобто загальна кількість вихододнів ділиться на 25,4. Аналогічний порядок обчислення стажу роботи застосовується і в тому випадку, коли не встановлювався мінімум трудової участі у громадському господарстві.

Отже, відсутність відомостей про вироблені позивачем трудодні за період з 05.02.1987 по 31.05.1989 та з 15.08.1992 по 31.12.1994, за наявності запису у трудовій книжці про роботу ОСОБА_1 у вказані періоди в колгоспі «Україна», не є підставою для відмови у зарахуванні вказаних періодів до страхового стажу позивача.

Таким чином, у разі відсутності у документах інформації про встановлений в спірний період мінімум трудової участі позивача, відповідач в будь-якому випадку повинен здійснити відповідне обчислення стажу у разі відсутності встановленого для позивача мінімуму трудової участі в громадському господарстві згідно чинного законодавства, чого в свою чергу, зроблено не було.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що право позивача на зарахування спірних періодів до страхового стажу не повинно бути обмежено обставинами, незалежними від нього, а саме надзвичайною ситуацією (пожежою) та її наслідками.

Таким чином, враховуючи наявність у наданих ОСОБА_1 документах відповідних записів за спірні періоди, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про підтвердження зайнятості позивача на роботах у колгоспі, а тому вказані періоди (з 05.02.1987 по 31.05.1989 та з 15.08.1992 по 31.12.1994) мали бути враховані відповідачем при вирішенні питання про призначення позивачу пенсії за віком.

Щодо правомірності обраного судом першої інстанції способу захисту, колегія суддів зазначає наступне.

Так, спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Статтею 58 Закону № 1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та готує документи для її виплати.

Відповідно до абзацу 12 пункту 4.2 Порядку № 22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Абзацом 3 пункту 4.3 Порядку № 22-1 встановлено, що рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Згідно з абзацом 1 пункту 4.10 Порядку № 22-1, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Беручи до уваги, що за принципом екстериторіальності, оскаржуване рішення №97 від 24.01.2024 про відмову у призначенні пенсії прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області без надання належної оцінки наданим ОСОБА_1 документам, колегія суддів погоджується з висновком суду про необхідність зобов`язання ГУ ПФУ в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.01.2024 про призначення пенсії за віком з урахуванням до страхового стажу 22р. 09 міс. 03 дні періодів роботи у колгоспі "Україна" з 05.02.1987 до 31.05.1989 включно, та з 15.08.1992 до 31.12.1994 включно, а також із урахуванням даних, зазначених у трудовій книжці №11 від 02.02.1996 та прийняти рішення по суті заяви.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду в цій частині не спростовують.

Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15.10.2024 по справі № 480/1771/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) Т.С. Перцова Я.М. Макаренко