Справа № 340/3468/23
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2025-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 січня 2025 року

м. Київ

справа №340/3468/23

адміністративне провадження № К/990/41356/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Васильєвої І.А.,

суддів: Хохуляка В.В., Гімона М.М.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17.09.2024 у справі №340/3468/23 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.01.2024, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17.09.2024, частково задоволено позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 13.04.2023 року №04 на суму 1202377,30 грн, від 13.04.2023 №04 на суму 82162,60 грн, від 13.04.2023 року №04 на суму 340,00 грн. У задоволені решти позовних вимог відмовлено. Справа розглядалася в порядку загального позовного провадження.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17.09.2024 у справі №340/3468/23.

Ухвалою Верховного Суду від 15.11.2024 касаційну скаргу залишено без руху, установлено скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом належного викладення підстав касаційного оскарження, сплати судового збору.

Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області надіслано заяву про виконання ухвали суду, заявлено клопотання про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги щодо сплати судового збору.

Ухвалою Верховного Суду від 17.12.2024 продовжено Головному управлінню ДПС у Кіровоградській області строк для усунення недоліків касаційної скарги на десять днів з дня отримання копії цієї ухвали суду.

Контролюючим органом надіслано заяву про продовження процесуального строку (передано судді-доповідачу 13.01.2025), зазначено про відсутність коштів по рахунку (КЕКВ 2800) для сплати судового збору за подання касаційної скарги, на підтвердження чого надано виписку з рахунку за 30.12.2024, зауважено про введення воєнного стану в Україні.

Розглянувши заявлене клопотання про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на таке.

Обставини щодо фінансування діяльності суб`єкта владних повноважень стосуються його адміністративно-організаційної діяльності. Будь-які обставини, які пов`язані з цією діяльністю, в тому числі, і ті, що негативно впливають на її ефективність, не можуть розцінюватися як такі, що надають підстави для застосування до суб`єкта владних повноважень режиму «послаблення» у відносинах, які прямо чи опосередковано стосуються особи без такого статусу. Особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору.

Відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Недоліки в організації роботи відповідача не можуть бути визнані такими обставинами, що є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

З моменту прийняття оскаржуваної постанови Третього апеляційного адміністративного суду у справі №340/3468/23 (17.09.2024) і до подання вказаного клопотання (30.12.2024) Головне управління ДПС у Кіровоградській області мало більш, ніж достатньо часу для отримання фінансування для сплати судового збору.

Контролюючим органом не надано доказів щодо вчинення дій, спрямованих на виділення коштів для сплати судового збору. Крім того, скаржник не зазначає, коли саме він буде в змозі сплатити судовий збір у разі продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги.

Приймаючи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не є поважною причиною при вирішенні питання про поновлення чи продовження строку, встановленого законом або судом.

Питання продовження процесуального строку у випадку невиконання вимог ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується у кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у клопотанні скаржника. Однак, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для безумовного продовження процесуального строку у всіх абсолютно випадках.

З урахуванням вищевикладеного, клопотання скаржника про продовження процесуального строку для усунення недоліків касаційної скарги в частині сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Щодо викладення підстав касаційного оскарження, Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області вказано, що підставою для звернення до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду послугував пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України, оскільки судами попередніх інстанцій було застосовано норму права без врахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 44.6 статті 44 Податкового кодексу України), викладеного у постанові Верховного Суду від 23.10.2020 по справі №816/2932/15, у постанові Верховного Суду 02.02.2021 по справі №826/13307/17, в частині не надання платником податків документів в ході проведення перевірки на обов`язків письмовий запит контролюючого органу, відповідно позивачка фактично документально не підтвердила отримані нею доходи та понесені витрати за перевіряємий період.

Верховний Суд зауважує, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; висновку судів, який суперечить позиції Верховного Суду; обґрунтування, в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).

При цьому недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними. Подібність правовідносин означає, зокрема подібність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи. При цьому, обставини, які формують зміст таких правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, самі по собі не формують подібності правовідносин, важливими факторами є також доводи і аргументи сторін, які складають межі судового розгляду справи.

Скаржником не взято до уваги, що судові рішення суду касаційної інстанції ґрунтуються на конкретних фактичних обставинах справи, які залежать від їх повноти, характеру, об`єктивності, юридичного значення. Посилання на постанови Верховного Суду у скарзі зроблено без аналізу та врахування обставин справ, за яких суд касаційної інстанції зробив ці висновки, які стосуються здебільшого оцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів.

Контролюючим органом не обґрунтовано в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права, в чому висновки судів суперечать правовим висновкам Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, від яких саме правових висновків Верховного Суду, врахованих судом апеляційної інстанції, належить відступити та в чому полягає такий відступ, як мають застосовуватись відповідні норми права та який правовий висновок має бути сформовано у даній справі.

Доводи касаційної скарги зводяться до викладення фактичних обставин справи, цитування норм податкового законодавства, посилань на практику Верховного Суду, висловлення незгоди з наданою судами попередніх інстанцій правовою оцінкою наявних у матеріалах цієї справи доказів у сукупності зі встановленими у справі обставинами, переоцінки доказів, що не є належним викладенням підстав касаційного оскарження.

Верховний Суд зауважує, що невстановлення судами обставин справи від яких, як вважає скаржник, залежить правильність вирішення спору, знаходиться у площині дослідження та оцінки судом доказів у справі, що може бути підставою касаційного оскарження, передбаченою пунктом 4 частини 4 статті 328 та відповідним пунктом частини 2 статті 353 КАС України, однак скаржником не вказано та не обґрунтовано дану підставу касаційного оскарження.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Верховний Суд зазначає, що у касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Таким чином, недоліки касаційної скарги, які стали підставою для залишення її без руху, скаржником не усунуто.

Відповідно до частини 2 статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно положень пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи викладене, та в зв`язку з невиконанням вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху, касаційна скарга підлягає поверненню.

Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 169, 330, 332, 355, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Кіровоградській області про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги.

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17.09.2024 у справі №340/3468/23 повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена.

Судді І.А. Васильєва
В.В. Хохуляк М.М. Гімон