Справа № 712/15128/24
Суддя: Борєйко О. М.
Дата ухвалення: 2025-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

судді Борєйко О.М.

за участю секретаря судового засідання Чорнуцької І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Соснівського районного суду з вказаним адміністративним позовом.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за повісткою прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 та відмовився від проходження військово лікарської комісії.

Постановою №1898/М/2024 за справою про адміністративне правопорушення від 26 жовтня 2024 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф в розмірі 25 500 гривень.

Не погоджуючись з оскарженою постановою, позивач звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 грудня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог в зв`язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю.

Зазначив, що 25 жовтня 2024 року ОСОБА_1 було викликано повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення військо-облікових даних та проходження медичного огляду, про що було зазначено у тексті повістки.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за повісткою прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При уточненні облікових даних було з`ясовано, що ОСОБА_1 підлягає направленню для проходження військово лікарської комісії для встановлення придатності до проходження військової служби.

Однак, позивач відмовився отримувати направлення на проходження військово-лікарської комісії, тобто відмовився виконувати свій військовий обов`язок.

Про відмову від проходження військово - лікарської комісії та мобілізації позивач власноручно написав заяву від 25 жовтня 2024 року начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 наступного змісту: «Я, ОСОБА_1 , відмовляюсь від проходження ВЛК та мобілізації в зв`язку з страхом війни».

Однак, ІНФОРМАЦІЯ_4 не проводить військово - лікарську комісію, а лише вручає направлення на проходження військово-лікарської комісії; військовозобов`язаний після отримання направлення протягом 7 (семи) днів звертається до лікарів військово-лікарської комісії, отримує направлення на аналізи та оглядається лікарями. В разі, якщо лікарі військово-лікарської комісії не можуть самостійно діагноз, такі військовозобов`язані направляються на консультацію до обласних (лікарів) спеціалістів.

Відповідно ч.1 до ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Враховуючи викладене, згідно ст. 254 КУпАП, уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , в присутності ОСОБА_1 , 25 жовтня 2024 року був складений Протокол про адміністративне правопорушення за ст.2101 КУпАП, та належним чином повідомлено останнього про розгляд справи про адміністративне правопорушення 26 жовтня 2024 року о 14 годині 30 хвилин, що підтверджується особистим підписом ОСОБА_1 .

У позивача були відсутні зауваження до протоколу, письмові пояснення були надані позивачем в окремій заяві. Відповідно його було повідомлено під підпис, що розгляд справи відбудеться 26.10.2024 на 14:30 год.

25 жовтня 2024 року уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , в присутності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , складено акт відмови військовозобов`язаного ОСОБА_1 від отримання направлення на проходження військово-лікарської комісії.

ОСОБА_1 було доведено положення ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Заяви та клопотання у позивача були відсутні.

26 жовтня 2024 року ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення 26 жовтня 2024 року о 14 годині 30 хвилин, до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився, з клопотаннями та заявами про відкладення розгляду справи не звертався, не телефонні дзвінки не відповідав.

26 жовтня 2024 року справу про адміністративне правопорушення стосовно громадянина ОСОБА_1 розглянуто начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковник ОСОБА_5 , в ході розгляду якої встановлено наступне:

«25 жовтня 2024 року відносно громадянина ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 25 жовтня 2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено, що громадянин ОСОБА_1 відмовився від проходження ВЛК. Таким чином, під час дії особливого періоду громадянин ОСОБА_1 порушив вимоги абз.4 ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Зауважень до протоколу громадянин ОСОБА_1 не має. Пояснення надав у заяві.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення призначено на 14 годину 30 хвилин 26 жовтня 2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 кабінет № 302.

Громадянин ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату і час розгляду справи, у вказаний день не прибув. Клопотань про перенесення не надходило, на телефонні дзвінки не відповідає. В в`язку з цим було прийнято рішення розглядати справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи було встановлено наступне.

Відповідно до абз.4 ч.1ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Відповідно до ст. 17 Закону України « Про оборону», захист Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни України чоловічої статі, придатні для проходження військової служби за станом здоров`я і віком, жіночої статі також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Згідно вимог статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.»

Враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення під час дії особливого періоду, постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 1898/М/2024 від 26 жовтня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності з вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф в сумі 25 500 гривень.

Станом на 06 січня 2025 року позивачем військово лікарська комісія не пройдена.

Постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 було направлено за допомогою засобі поштового зв`язку.

Копію Протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 25 жовтня 2024 року позивач отримав 25 жовтня 2024 року, що підтверджується особистим підписом останнього у вказаному протоколі.

Згідно ст. 235 КУпАП, Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно п. 9 «Положення про Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань розглядають справи про адміністративні правопорушення та накладають адміністративні стягнення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з викладених в позовній заяві підстав.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином; звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі представника ІНФОРМАЦІЯ_3 , в задоволенні заявлених позовних вимог просив відмовити з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, об`єктивно, безпосередньо в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та ін.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 235 КУпАП, Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до Територіального центру комплектування та соціальної підтримки(військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, Оперативно-рятувальній службі цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом.

Згідно ч.5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

25 жовтня 2024 року ОСОБА_1 було викликано повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення військо-облікових даних та проходження медичного огляду, про що було зазначено у тексті повістки.

25 жовтня 2024 року ОСОБА_1 прибув за повісткою № 033475 від 25 жовтня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 «для уточнення своїх персональних даних, даних військово облікового документа з військово обліковими даним Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів, для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби та проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби», про що зазначено в тексті повістки.

При уточненні облікових даних було з`ясовано, що ОСОБА_1 підлягає направленню для проходження військово лікарської комісії для встановлення придатності до проходження військової служби.

Однак, позивач відмовився отримувати направлення на проходження військово-лікарської комісії, тобто відмовився виконувати свій військовий обов`язок.

Про відмову від проходження військово - лікарської комісії та мобілізації позивач власноручно написав заяву від 25 жовтня 2024 року начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 наступного змісту:

«Я, ОСОБА_1 , відмовляюсь від проходження ВЛК та мобілізації в зв`язку з страхом війни».

ІНФОРМАЦІЯ_4 не здійснює проведення військово - лікарської комісії, а лише вручає направлення на проходження військово-лікарської комісії. Військовозобов`язаний після отримання направлення протягом 7 (семи) днів звертається до лікарів військово-лікарської комісії, якими здійснюється огляд військовозобов`язаного. В разі, неможливості встановлення діагнозу лікарями військово лікарської комісії, військовозобов`язаний направляється на консультацію до відповідних спеціалістів.

Відповідно ч.1 до ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Враховуючи викладене, згідно ст. 254 КУпАП, уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , в присутності ОСОБА_1 , 25 жовтня 2024 року був складений Протокол про адміністративне правопорушення за ст.2101 КУпАП, та належним чином повідомлено останнього про розгляд справи про адміністративне правопорушення 26 жовтня 2024 року о 14 годині 30 хвилин, що підтверджується особистим підписом ОСОБА_1 .

У позивача були відсутні зауваження до протоколу, письмові пояснення були надані позивачем в окремій заяві. Відповідно його було повідомлено під підпис, що розгляд справи відбудеться 26 жовтня 2024 року о 14 годині 30 хвилин.

25 жовтня 2024 року уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , в присутності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , складено акт відмови військовозобов`язаного ОСОБА_1 від отримання направлення на проходження військово-лікарської комісії. ОСОБА_1 було роз`яснено права та обов`язки, відповідно до ст.268 КУпАП. Заяви та клопотання у позивача відсутні.

26 жовтня 2024 року ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення 26 жовтня 2024 року о 14 годині 30 хвилин, до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився, з клопотаннями та заявами про відкладення розгляду справи не звертався, не телефонні дзвінки не відповідав.

Відповідно до ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

26 жовтня 2024 року справу про адміністративне правопорушення стосовно громадянина ОСОБА_1 розглянуто начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковник ОСОБА_5 , в ході розгляду якої встановлено наступне:

«25 жовтня 2024 року відносно громадянина ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 25 жовтня 2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено, що громадянин ОСОБА_1 відмовився від проходження ВЛК. Таким чином, під час дії особливого періоду громадянин ОСОБА_1 порушив вимоги абз.4 ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Зауважень до протоколу громадянин ОСОБА_1 не має. Пояснення надав у заяві.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення призначено на 14 годину 30 хвилин 26 жовтня 2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 кабінет № 302.

Громадянин ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату і час розгляду справи, у вказаний день не прибув. Клопотань про перенесення не надходило, на телефонні дзвінки не відповідає. В в`язку з цим було прийнято рішення розглядати справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи було встановлено наступне.

Відповідно до абз.4 ч.1ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Відповідно до ст. 17 Закону України « Про оборону», захист Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни України чоловічої статі, придатні для проходження військової служби за станом здоров`я і віком, жіночої статі також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Згідно вимог статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.»

Враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення під час дії особливого періоду, постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 1898/М/2024 від 26 жовтня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності з вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф в сумі 25 500 гривень.

Згідно ст. 235 КУпАП, Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст. 12 Постанови Кабінету міністрів України №154 від 23 лютого 2022 року «Про затвердження Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», керівник Територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначені статтею 235 Кодексу України, і накладати адміністративні стягнення.

Згідно п. 9 «Положення про Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань розглядають справи про адміністративні правопорушення та накладають адміністративні стягнення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно правового висновку Верховного Суду в постанові від 30 травня 2018 року у справі № 337/3389/16-а: «постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень».

Аналогічні вимоги містяться у «Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення», затвердженій Наказом Міністерства оборони України від 01.01.2024 №3

Згідно п.6 «Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення», до протоколу долучаються докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Докази, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення покладається на уповноважену особу, яка складає протокол.

Представником відповідача до відзиву додано акт від 25 жовтня 2024 року про відмову громадянина ОСОБА_1 від отримання направлення на проходження військово - лікарської комісії, складений уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , в присутності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , згідно якого військовозобов`язаний ОСОБА_1 відмовився від отримання направлення на проходження ВЛК в особливий період. Про відповідальність, передбачену ч.3 ст. 210-1 КУпАП попереджений.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження військово - лікарської комісії та мобілізації підтверджується також написаною власноручно та підписаною особистим підписом позивача заявою від 25 жовтня 2024 року на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 наступного змісту:

«Я, ОСОБА_1 , відмовляюсь від проходження ВЛК та мобілізації в зв`язку з страхом війни».

Згідно вимог статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями

Відповідно до абз.4 ч.1ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Доказів проходження позивачем віськово-лікарської комісії матеріали справи не містять і позивачем суду не надано.

На підставі вищевикладеного, відповідно ст. 22 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», ст.1 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу», згідно ст. ст. 9,12 Постанови Кабінету міністрів України №154 від 23 лютого 2022 року «Про затвердження Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», ст.ст. 2, 9, 20, 210-1, 235, 251, 252, 254, 255, 279, 283, 288 КУпАП, та керуючись ст.ст. 46, 72-79, 241, 242, 286, 295 КАС України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя О.М. Борєйко