Справа № 694/123/25
Суддя: Кравченко Т. М.
Дата ухвалення: 2025-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 694/123/25
провадження № 2-а/694/19/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

23.01.2025 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Кравченко Т.М.,

з участю секретаря судового засідання Федорової І.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Павленка С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

10.01.2025 до Звенигородського районного суду Черкаської області надійшов позов ОСОБА_1 про скасування постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 № 540 від 01.01.2025 та закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що постановою про адміністративне правопорушення № 540 від 01.01.2025 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. Згідно з постановою він не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 11 год. 00 хв. 20.10.2024 по повістці, яка була повернута 18.10.2024 Укрпоштою з довідкою «про причини повернення/досилання» та відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», для уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документу з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів ІНФОРМАЦІЯ_3, чим порушив обов`язок, визначений п.п.1 п.1 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543. При складанні адміністративного протоколу № 540 від 01.01.2025 він надав посадовій особі ІНФОРМАЦІЯ_2 пояснення, що повістки про виклик до ТЦК він не отримував, а тому йому було невідомо про необхідність такої явки. Вважає вказану постанову такою, що прийнята з порушенням вимог чинного законодавства України. Вказує на те, що він не був присутнім при винесенні постанови та жодних пояснень по суті інкримінованого йому адміністративного правопорушення не надавав. Розгляд адміністративної справи 01.01.2025 не проводився, а 02.01.2025 відповідач вручив йому копію постанови № 540 від 01.01.2025. Зазначає, що він є інвалідом 3 групи та ІНФОРМАЦІЯ_3 надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 2 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» до 07.02.2025. Свої дані оновив вчасно, що відображено в електронному реєстрі.

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 13.01.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за адміністративним позовом за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. За ініціативою суду зобов`язано відповідача надати суду оригінали матеріалів справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позов та просив його задовольнити. Пояснив, що він є інвалідом 3 групи з дитинства. Перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 та вчасно оновив свої облікові дані. 19.04.2023 року пройшов ВЛК та отримав тимчасове посвідчення військовозобов`язаного, в якому визнаний обмежено приданим до військової служби. Має право на відстрочку в зв`язку з інвалідністю до

07.02.2025 року. Він постійно проживає за місцем своєї реєстрації, однак жодних повісток чи повідомлень про виклик до ТЦК не отримував. Про те, що перебуває в розшуку йому повідомив по телефону працівник поліції та він одразу з`явився до ТЦК. Просить у випадку задоволення позову не стягувати з відповідача витрати на правову допомогу, які він поніс у даній справі.

Представник позивача адвокат Павленко С.І. підтримав пояснення позивача та просив задовольнити його вимоги. Також вказав на те, що ОСОБА_1 добросовісно виконав обов`язок щодо оновлення даних в додатку Резерв+, пройшовВЛК та отримав право на відстрочку. Позивач не з`явився на виклик 20.10.2024, оскільки не отримував повістки чи повідомлення про її надходження до поштового відділення.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засідання не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. 20.01.2025 до суду надійшов відзив, в якому ІНФОРМАЦІЯ_4 просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, що якщо військовозобов`язаний ОСОБА_1 мав поважну причину неявки і не міг з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 у визначену дату, то він мав не пізніше трьох діб від визначеної у повістці дати та часу повідомити про це шляхом безпосереднього звернення або в інший спосіб з подальшим прибуттям до РТЦК, проте таких дій позивач не вчинив та прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 через 58 днів після дати, зазначеної у повістці.

Згідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 є інвалідом дитинства 3 групи безстроково (а.с. 12), зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8-9).

Згідно даних тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , призовною комісією ІНФОРМАЦІЯ_6 зарахований в запас, протокол № 9 від 22.01.2010 року. 05.04.2023 року ОСОБА_1 визнаний обмежено придатним до військової служби за гр. ІІ ст. 47б Наказ МОУ № 402 від 2008 року. Підлягає повторному медичному пересвідченню 05.04.2028 року (а.с. 7).

Згідно даних військово-облікового документу Резерв+ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , має звання солдат, спеціальність: бухгалтерського обліку, бухгалтер. Постановою ВЛК від 19.04.2023 року визнаний непридатним до служби в мирний час, обмежено приданим у воєнний час. Вчасно, а саме 28.10.2024, уточнив свої дані (а.с. 13).

Також судом встановлено, що 10.10.2024 ІНФОРМАЦІЯ_3 було сформовано електронну повістку № 564317 на ім`я ОСОБА_1 про виклик на 11 год. 00 хв. 20.10.2024 для уточнення даних. Вказана повістка в той же день була направлена на адресу ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення. 18.10.2024 на довідці про причини повернення листа проставлено штамп з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою (а.с. 33, 34).

17.12.2024 відносно ОСОБА_1 було складено протокол № 540 про адміністративне правопорушення. Згідно з вказаним протоколом ОСОБА_1 18.10.2024 одержав повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 11 год. 00 хв. 20.10.2024 для уточнення своїх персональних даних. 20.10.2024 ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

В поясненні до протоколу ОСОБА_1 зазначив, що 17.12.2024 він з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де йому повідомили, що він мав з`явитися 20.10.2024. Повістки по Укрпошті він не отримував, хоча перебував за місцем реєстрації та фактичного проживання. Про розшук дізнався від працівників поліції.

Відповідно до оскаржуваної постанови № 540 від 01.01.2025, якою на ОСОБА_1 накладено штраф в сумі 17000 грн., він 20.10.2024 об 11 год. 00 хв. не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 по повістці, яка була повернута 18.10.2024 року Укрпоштою з довідкою «про причини повернення» та відміткою «адресат відсутній за вказаною

адресою» для уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документу з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів територіального центру комплектування та соціальної підтримки, чим порушив обов`язок, визначений підпунктом 1 пункту 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відповідальність за що передбачена ст. ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 статті 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною третьою статті 210-1 КУпАП України передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий

період, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказана норма є бланкетною, тому для з`ясування суті вчиненого правопорушення необхідно звернутися до інших нормативно-правових актів у сфері оборони, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Постановою № 540 від 01.01.2025 ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме порушенні підпункту 1 пункту 1 (без вказівки на номер статті) Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме: «громадяни повинні прибувати за викликом до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, направлення для проходження медичного огляду».

Перевіряючи оскаржувану постанову на відповідність вимогам закону, суд встановив, що вона прийнята не на підставі, що визначена Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також не обґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Так, постанова у справі про адміністративне правопорушення від 01.01.2025 року винесена за порушення ОСОБА_1 підпункту 1 пункту 1 (без вказівки на номер статті) Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Судячи зі змісту правопорушення, викладеного в постанові, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 визнано винним у порушенні абзацу 1 ч.1 та абзацу 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яка передбачає, що громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Виходячи зі змісту вказаної норми, ОСОБА_1 , у разі отримання повістки, мав з`явитися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік, визначення призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 викликався до ІНФОРМАЦІЯ_2 повісткою на 20.10.2024 для уточнення даних, однак в повістці не зазначено, які саме дані мав уточнити позивач. При цьому з`ясовано, що ОСОБА_1 згідно даних військово-облікового документа Резерв+ перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 , постановою ВЛК від 19.04.2023 визнаний непридатний в мирний час, обмежено придатний у воєнний час, вчасно, а саме 28.10.2024 року, уточнив свої дані (а.с. 13). Згідно даних електронного реєстру Оберіг контактні дані було звірено при особистій явці 03.07.2024 року. Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що жодної повістки чи повідомлення про надходження повістки до відділення зв`язку він не отримував, а доводи відповідача про те, що позивач був належним чином повідомлений про виклик до РТЦК та не з`явився без поважних причин не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Оцінивши надані докази, суд вважає, що ОСОБА_1 не допускав умисного порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме порушення абзацу 1 ч. 1 та абзацу 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а тому в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Крім того, згідно з приміткою до ст. 210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного

реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 викликався до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою уточнення даних, відповідач мав змогу отримати персональні дані військовозобов`язаного шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Вказані вище обставини при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 відповідач не врахував, не вжив заходів для повного з`ясування обставин справи та виніс постанову, яка не відповідає вимогам закону.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУПаАП, наявні правові підстави для задоволення позовних вимог та скасування постанови ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 від 01.01.2025 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000 грн. та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України підлягають відшкодуванню судові витрати зі сплати судового збору, які необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, на користь позивача.

На підставі викладеного,керуючись ст.ст. 9, 19, 77, 241-246, 255, 295 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 № 540 від 01 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_8 , адреса: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Суддя Т.М.Кравченко