Справа № 340/3127/24
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2025-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 січня 2025 року м. Дніпросправа № 340/3127/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро

апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2024 року

у справі №340/3127/24

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив:

- визнати рішення інспектора прикордонної служби вищої категорії 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 (тип А) відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 майстер сержанта ОСОБА_2 про відмову в перетинанні державного кордону України, громадянину України, який досяг 16 років, а саме: ОСОБА_3 за формулюванням не підтвердження мети поїздки за кордон... від 03.04.2024 протиправним;

- скасувати рішення інспектора прикордонної служби вищої категорії З групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 (тип А) відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 майстер сержанта ОСОБА_2 про відмову в перетинанні державного кордону України, громадянину України, який досяг 16 років, а саме: ОСОБА_3 за формулюванням не підтвердження мети поїздки за кордон... від 03.04.2024.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2024 року у справі №340/3127/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення задоволено.

Судом зазначено, що визначальним у спірних правовідносинах є встановлення того, чи мав право позивач для перетину державного кордону та чи належним чином це право на час проходження паспортного контролю ним підтверджено. Судом наголошено, що згідно пункту 2-8 Правил перетинання державного кордону, у разі введення в Україні воєнного стану, пропуск водіїв, що здійснюють перевезення медичних вантажів, вантажів гуманітарної допомоги автомобільними транспортними засобами для потреб Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також населення України, через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Держприкордонслужби за наявності відповідних рішень про виїзд за межі України, виконання правил перетину державного кордону України та за наявності інформації про особу у відповідній інформаційній системі, адміністратором якої є Укртрансбезпека. Судом встановлено, що розпорядженням начальника Кіровоградської ОВА Андрія Райковича №257-р від 01.04.2024 року Про надання дозволу на виїзд за межі України ОСОБА_1 позивачу надано дозвіл на виїзд за межі України в умовах правового режиму воєнного стану. Отже, наявність усіх необхідних дозволів та внесення інформації стосовно позивача до системи "Шлях", свідчить про дотримання позивачем вимог чинного законодавства стосовно реалізації права на перетин державного кордону України в період дії воєнного стану. Суд дійшов висновку, що рішення інспектора прикордонної служби вищої категорії 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 (тип А) відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 майстер сержанта ОСОБА_4 від 03.04.2024 про відмову в перетинанні державного кордону України, яким відмовлено у виїзді з України громадянину України ОСОБА_1 є протиправним та підлягає до скасування.

Не погодившись з рішенням суду, ІНФОРМАЦІЯ_3 подано апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2024 року у справі №340/3127/24, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Скаржник зазначає, що позивачу законно відмовлено у перетині кордону, оскільки він не надав військово-обліковий документ з відповідними відмітками військового обліку, що мають значення для прийняття відповідного рішення. Вказує, що уповноважені особи прикордонної служби з метою оцінки ризиків, в ході перевірки документів для встановлення підстав на право перетинання державного кордону, під час процедури прикордонного контролю, окрім здійснення перевірки документів, проводять опитування осіб котрі прямують через державний кордон, для підтвердження мети такої поїздки з наданих на паспортний контроль документів. Вважає, що наявність документів не вказує на підтвердження мети поїздки.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги, та зазначає:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 03.04.2024 позивач перебуваючи разом з водієм транспортного засобу NISSAN Rogue (vin НОМЕР_1 ), який є іноземцем, прибув для перетину кордону до пункту пропуску Краківець (тип А) з метою транспортування гуманітарної допомоги, у вигляді транспортного засобу мікроавтобус Volkswagen Crafter у Федеративній Республіці Німеччині.

Відповідно до довідки Управління Комунікацій з громадськістю та інформаційної діяльності Кіровоградської обласної військової адміністрації №32-25/640/0.32 від 07.10.2022 року ОСОБА_1 є волонтером та здійснює збір, транспортування благодійної та гуманітарної допомоги для підрозділів Збройних Сил України, територіальної оборони Кіровоградської області, а також переселенців.

При проходженні прикордонного контролю позивачем надано для виїзду за кордон та для розуміння мети поїздки оригінали документів, а саме:

лист-звернення №5398 від 21.03.2024 до БО БФ Мачок військової частини НОМЕР_2 ;

звернення №1887/152 від 20.01.2024 р. до БО БФ ІНФОРМАЦІЯ_4 військової частини НОМЕР_3 про надання благодійної допомоги у вигляді транспортного засобу для перевезення особового складу і евакуації поранених;

довіреність на контроль вибору, придбання і доставки до місця призначення транспортного засобу, згідно листа-звернення до БО БФ Мачок військової частини № НОМЕР_4 №1887/152 від 20.01.2024;

розпорядження начальника Кіровоградської обласної військової адміністрації (257-р від 01.04.2024 р.) про надання дозволу на виїзду за межі України;

довідка про реєстрацію ОСОБА_1 , як волонтера, видана Відділом комунікацій з громадськістю та інформаційної діяльності Кіровоградської обласної військової адміністрації №32-25/640/0.32 від 07.10.2022 року;

посвідчення волонтера організації БО БФ Мачок.

Крім того, додатково надано довідку про відстрочку від призову №988 від 28.12.2023 року видану ІНФОРМАЦІЯ_5 та посвідчення професора кафедри сільськогосподарського машинобудування Центральноукраїнського національного технічного університету №185 від 02.01.2023 року.

Однак, відповідачем прийнято рішення, яким відмовлено позивачу у перетинанні державного кордону на виїзд з України у зв`язку з не підтвердженням мети поїздки за кордон.

Вважаючи протиправним рішення відповідача, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Відповідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст.64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб визначає Закон України Про правовий режим воєнного стану №389-VІІІ від 12.05.2015 (далі - Закон №389).

Згідно дефініції, наведеній у ст.1 Закону №389, воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (ч.2 ст.2 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію).

Пунктом 1 Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України №2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб.

Відповідно до п.3 цього Указу, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені ч.1 ст.8 Закону №389.

У подальшому, воєнний стан неодноразово продовжувався та діяв на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.8 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію №3543-XII від 21.10.1993 (далі - Закон №3543), в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, зокрема, встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Системний аналіз приведених вище норм, дає суду підстави для висновку, що право особи на вільний перетин державного кордону України, тобто вільне залишення території України, може бути обмежено в умовах воєнного стану.

Правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.

Правила перетинання державного кордону громадянами України затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 (далі - Правила №57), які визначають порядок перетинання громадянами України державного кордону.

Згідно пункту 2 Правил №57, у випадках, визначених законодавством, для перетину державного кордону громадяни, крім паспортних документів, повинні мати також підтверджуючі документи.

Відповідно до Пункту 2-8 Правил №57 у разі введення в Україні воєнного стану пропуск водіїв, що здійснюють перевезення медичних вантажів, вантажів гуманітарної допомоги автомобільними транспортними засобами для потреб Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також населення України, через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Держприкордонслужби за наявності відповідних рішень про виїзд за межі України, виконання правил перетину державного кордону України та за наявності інформації про особу у відповідній інформаційній системі, адміністратором якої є Укртрансбезпека. Рішення про виїзд за межі України водіїв, що здійснюють перевезення для потреб Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також медичних вантажів, вантажів гуманітарної допомоги автомобільними транспортними засобами, приймається Мінінфраструктури або обласними, Київською міською військовими адміністраціями за наявності відповідного обґрунтування щодо обсягів вантажів та кількості транспортних засобів, необхідних для їх перевезення, у листах від будь-якого з таких органів, підприємств, установ, організацій, закладів: військових, правоохоронних органів; військових адміністрацій; медичних закладів; відправників чи отримувачів гуманітарної допомоги. Мінінфраструктури або обласні, Київська міська військові адміністрації надсилають до Адміністрації Держприкордонслужби рішення про виїзд за межі України зазначених в абзаці першому цього пункту осіб для врахування під час їх виїзду за межі України. Особи, зазначені в абзаці першому цього пункту, можуть безперервно перебувати за кордоном не більше 30 календарних днів з дня перетину державного кордону. У разі непідтвердження мети поїздки уповноважені службові особи Держприкордонслужби відмовляють особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, у перетинанні державного кордону в порядку, визначеному частиною першою статті 14 Закону України Про прикордонний контроль.

Колегія суддів наголошує, що підтвердженням права на перетинання державного кордону на виїзд з України чоловіків-водіїв, волонтерів є сукупність таких умов : наявність відповідного рішення про виїзд за межі України та наявність інформації про особу у відповідній інформаційній системі, адміністратором якої є Укртрансбезпека.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, Розпорядженням №257-р від 01.04.2024 року Кіровоградської обласної військової адміністрації надано дозвіл водію ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 , на виїзд за межі України з 01.04.2024 року та повернення в Україну до 20.04.2024 року. Також, Кіровоградською ОВА 01.04.2024 року внесено відомості до Єдиного комплексу інформаційних систем Укртрансбезпеки, який умовно позначається Шлях (далі - ЄКІС).

Позивач при проходженні прикордонного контролю надав лист-звернення №5398 від 21.03.2024 до БО БФ Мачок військової частини НОМЕР_2 ; звернення №1887/152 від 20.01.2024 р. до БО БФ Мачок військової частини НОМЕР_3 про надання благодійної допомоги у вигляді транспортного засобу для перевезення особового складу і евакуації поранених; довіреність на контроль вибору, придбання і доставки до місця призначення транспортного засобу, згідно листа-звернення до БО БФ Мачок військової частини № НОМЕР_4 №1887/152 від 20.01.2024; розпорядження начальника Кіровоградської обласної військової адміністрації (257-р від 01.04.2024 р.) про надання дозволу на виїзд за межі України; довідка про реєстрацію ОСОБА_1 , як волонтера, видана Відділом комунікацій з громадськістю та інформаційної діяльності Кіровоградської обласної військової адміністрації №32-25/640/0.32 від 07.10.2022 року; посвідчення волонтера організації БО БФ Мачок; довідку про відстрочку від призову №988 від 28.12.2023 року видану ІНФОРМАЦІЯ_5 та посвідчення професора кафедри сільськогосподарського машинобудуваня Центральноукраїнського національного технічного університету №185 від 02.01.2023 року.

За змістом оспорюваного рішення, позивачу відмовлено у виїзді з України з підстав не підтвердження мети поїздки за кордон в період дії на території України воєнного стану у відповідності до Законів України «Про затвердження Указу Президента України Про ведення воєнного стану в Україні», «Про правовий режим воєнного стану» та Правил №57 (зі змінами та доповненнями).

Суд першої інстанції слушно зауважив, що визначальним у спірних правовідносинах є встановлення того, чи мав право позивач для перетину державного кордону та чи належним чином це право на час проходження паспортного контролю було ним підтверджено.

Колегія суддів враховує, що 03.04.2024 позивач, прибув для перетину кордону до пункту пропуску «Краківець» (тип А) з метою контролю вибору, придбання, транспортування і доставки до місця призначення гуманітарної допомоги, у вигляді мікроавтобуса Volkswagen Crafter у Федеративній Республіці Німеччині.

Колегія суддів зазначає, що внесення позивача у телекомунікаційну систему «Шлях» (Єдиного комплексу інформаційних систем Укртрансбезпеки) з 01.04.2024 підтверджується листом Державної служби України з безпеки на транспорті №829/12.1/15-24 від 09.08.2024.

Отже доводи відповідача про не підтвердження позивачем мети такої поїздки наданими на паспортний контроль документами, спростовуються встановленими судом обставинами.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що у відповідача були відсутні підстави для прийняття рішення про відмову в перетині позивачем кордону з підстав не підтвердження мети поїздки за кордон, а тому вірним є висновок суду першої інстанції про те, що рішення про відмову в перетинанні державного кордону України ОСОБА_1 є протиправним та підлягає до скасування.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що позивачу законно відмовлено у перетині кордону, через ненадання військово-облікового документ з відповідними відмітками військового обліку, оскільки в оскаржуваному рішенні відсутнє посилання на таку підставу. Крім того, в матеріалах справи наявне Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_5 , видане ОСОБА_1 23.01.2020, в якому наявна відмітка про взяття на військовий облік.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2024 року у справі №340/3127/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко