Справа № 202/11808/24
Суддя: Федоріщев С. С.
Дата ухвалення: 2025-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/201/14/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська Федоріщев С.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська 31 жовтня 2024 року з Індустріального районного суду міста Дніпропетровська за підсудністю надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського 1 взводу 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Лісовця Микити Віталійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування доводів позову позивач посилається на те, що постановою інспектора роти № 1 батальйону № 4 УПП в м. Дніпро серії ЕНА № 3114474 від 23 вересня 2024 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20 400,00 грн. за ч. 4 ст. 126 КУпАП України за те, що він 23 вересня 2024 року о 13:05 год. в м. Дніпро по пр. Слобожанському, керував транспортним засобом SKODA RAPID, д.н.з. НОМЕР_1 будучи позбавленим права керування Дніпропетровським районним судом від 07 жовтня 2023 року, чим порушив вимоги п.п. 2.1а ПДР України. Позивач вказану постанову вважає необґрунтованою, такою, що складена з порушенням норм законодавства, оскільки патрульні не надали жодних доказів порушення ним правил дорожнього руху, що давало би їм право зупиняти автомобіль для перевірки документів, що є порушенням ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію». Крім того, позивач зазначає, що патрульними не було доведено факт керування автомобілем саме позивачем, оскільки на момент коли підійшли співробітники поліції, він знаходився на пасажирському сидінні, а тому вимагання в нього документів на транспортний засіб було незаконним. Також позивач вказує на те, що інспектор патрульної поліції незаконно розглянувши, а саме без його присутності в службовому автомобілі склав оскаржувану постанову на місці зупинки транспортного засобу без присутності позивача, чим порушив його права. Оскільки інспектор патрульної поліції не зафіксував в установленому законом порядку порушення водієм транспортного засобу відповідного пункту ПДР, його вимога про зупинку транспортного засобу та пред`явлення документів є не доведеною, так само як не доведено й підстави для здійснення контролю за наявністю документів на право керування транспортним засобом.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 жовтня 2024 року указану позовну заяву передано для розгляду судді Федоріщеву С.С.

Ухвалою судді від 04 листопада 2024 року було відкрито провадження у даній адміністративній справі та прийнято рішення про розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Від представника Департаменту патрульної поліції надійшло клопотання про заміну первісного відповідача поліцейського 1 взводу 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Лісовця Микити Віталійовича належним відповідачем - Департаментом патрульної поліції.

Позивач 28 листопада 2024 року надав суду відгук на клопотання про заміну первісного відповідача, в якому не заперечував проти задоволення клопотання.

Ухвалою судді від 29 листопада 2024 року було замінено первісного відповідача поліцейського 1 взводу 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Лісовця Микити Віталійовича належним відповідачем - Департаментом патрульної поліції у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 1 взводу 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Лісовця Микити Віталійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Від представниці Департаменту патрульної поліції 05 грудня 2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в яких остання просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування поданого відзиву представниця відповідача посилалася на те, що 23 вересня 2024 року камери відеоспостереження K-68.33PTZ та К-422PTZ загальноміської системи ситуаційного відеоспостереження м. Дніпро, створеної на виконання заходів програми «Безпечне місто», а також відеореєстратор, установлений в салоні службового транспортного засобу наряду поліції згідно Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, зафіксовали рух вулицями м. Дніпро транспортного засобу SKODA RAPID, номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , а камера відеоспостереження K68.33PTZ також знаходження за кермом такого транспортного засобу особи, чия зовнішність схожа із зовнішністю Ненарочкіна І.О. За результатами перевірки баз даних Інформаційного порталу національної поліції таким нарядом поліції встановлено, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 грудня 2023 у справі № 175/4306/23 ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Поліцейський під час патрулювання у складі наряду поліції, реалізовуючи передбачені п. 3 ч. 1 статті 23 ЗУ «Про Національну поліцію» повноваження поліції з виявлення та припинення адміністративних правопорушень, а також контролю за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі, 23 вересня 2024 року о 12 годині 16 хвилин зупинив транспортний засіб SKODA RAPID, номерний знак НОМЕР_1 , на пр. Слобожанському в районі буд. № 4 у м. Дніпрі. Така зупинка транспортного засобу зафіксована камерами відеоспостереження K402PTZ і К-422PTZ загальноміської системи ситуаційного відеоспостереження м. Дніпро, відеореєстратором зі службового транспортного засобу наряду поліції та портативними відеореєстраторами поліцейських.

У подальшому портативними відеореєстраторами поліцейських зафіксовано, що в салоні такого транспортного засобу перебував лише ОСОБА_1 , який сидів на передньому пасажирському сидінні, інших осіб у даному транспортному засобі виявлено не було, після зупинки такого транспортного засобу з нього ніхто, крім ОСОБА_1 , не виходив. Пояснити відсутність будь-якої особи за кермом даного транспортного засобу, а також те, хто саме керував таким транспортним засобом, ОСОБА_1 не зміг.

Водночас, вбачаючи у поведінці та зовнішньому вигляді ОСОБА_1 ознаки сп`яніння, поліцейським, з використанням спеціальних технічних засобів, проведено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, результати якого показали 1,94 проміле алкоголю в крові ОСОБА_1 , що значно перевищує максимально допустимий рівень в 0,2 проміле, у зв`язку з чим поліцейським також складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який направлено для розгляду до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська. 05 листопада 2024 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська, за результатами розгляду такого протоколу, постановою у справі № 202/12049/24, яка набрала законної сили 18 листопада 2024 року, визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та застосував до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Разом з тим такою постановою суду встановлено, що 23.09.2024 о 12 годині 09 хвилин на пр. Слобожанському в м. Дніпрі транспортним засобом SKODA RAPID, номерний знак НОМЕР_1 , керував саме ОСОБА_1 . Таким чином, зазначені в оспорюваній постанові поліцейського обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом протягом строку позбавлення права керування транспортними засобами є встановленими і не потребують доказування.

За таких обставин поліцейський, вбачаючи у діях ОСОБА_1 ознаки зазначеного вище адміністративного правопорушення, керуючись правилами розділу IV КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, провів розгляд справи про адміністративне правопорушення, за результатами якого прийняв рішення про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 20 400,00 грн., тобто в межах санкції, встановленої ч. 4 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Така постанова складена в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздрукована за допомогою спеціального технічного пристрою, на відповідному бланку, зразок і технічний опис якого передбачено додатками 5, 15 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Оспорювану постанову оголошено і вручено ОСОБА_1 одразу на місці її винесення, з роз`ясненням останньому його прав як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що підтверджується відеозаписом з портативного відеореєстратора поліцейського (78-81 хвилини відеозапису). При цьому поліцейські не перешкоджали ОСОБА_1 в реалізації таких прав.

Враховуючи викладене, наведені у позовній заяві пояснення щодо незаконності оспорюваної постанови та відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є безпідставними і за таких обставин їх слід розглядати лише як спробу уникнути встановленої законом відповідальності за вчинене правопорушення, що є неприпустимим. При цьому позивачем не додано до позовної заяви жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували обґрунтованість позовних вимог та спростовували б правомірність оспорюваної постанови, а наведені в позовній заяві заперечення та аргументи не спростовують правильності зазначених вище висновків та встановлених поліцейським обставин.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом встановлено, що 23 вересня 2024 року поліцейським 1 взводу 1 роти 4 батальйону УПП в Дніпропетровській області Лісовцем М.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3114474, відповідно до якої 23 вересня 2024 року о 13:05 год. в м. Дніпро по пр. Слобожанському, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом SKODA RAPID, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування Дніпропетровським районним судом м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2023 року, чим порушив вимоги п.п. 2.1а ПДР України, за що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400,00 грн.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабміну від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із вимогами чинного законодавства.

Відповідно до ст. ст. 1, 13 Закону України «Про Національну поліцію», поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 23, п.1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Нормами ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП) встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, передбачені частиною першою, другою і четвертою статті 126 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає справу. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

За положеннями статей 249, 276 КУпАП розгляд адміністративної справи проводиться відкрито і за місцем його вчинення.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно зі статтею 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно пп. «а» п. 2.1. Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Разом з тим, відповідно до ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух», водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Таким чином, п. 2.1. Правил дорожнього руху встановлено обов`язок водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно даних з Єдиного державного реєстру судових рішень, постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 грудня 2023 у справі № 175/4306/23 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно частини 10 статті 15 закону України «Про дорожній рух» особам, до яких застосовано адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, забороняється керування транспортними засобами протягом строку такого позбавлення.

Пункт 3 частини 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» надає поліцейським повноваження зупиняти транспортні засоби у разі, якщо є інформація, що свідчить про причетність водія транспортного засобу до вчинення адміністративного правопорушення.

Як зазначає представник відповідача, поліцейський під час патрулювання у складі наряду поліції, реалізовуючи передбачені пунктом 3 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» повноваження поліції з виявлення та припинення адміністративних правопорушень, а також контролю за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі, 23 вересня 2024 о 12 годині 16 хвилин зупинив транспортний засіб SKODA RAPID, номерний знак НОМЕР_1 , на пр. Слобожанському в районі буд. № 4 у м. Дніпрі. Така зупинка транспортного засобу зафіксована камерами відеоспостереження K402PTZ і К-422PTZ загальноміської системи ситуаційного відеоспостереження м. Дніпро, відеореєстратором зі службового транспортного засобу наряду поліції та портативними відеореєстраторами поліцейських. У подальшому портативними відеореєстраторами поліцейських зафіксовано, що в салоні такого транспортного засобу перебував лише ОСОБА_1 , який сидів на передньому пасажирському сидінні, інших осіб у даному транспортному засобі виявлено не було, після зупинки такого транспортного засобу з нього ніхто, крім ОСОБА_1 , не виходив. Пояснити відсутність будь-якої особи за кермом даного транспортного засобу, а також те, хто саме керував таким транспортним засобом, ОСОБА_1 не зміг.

Відповідно до 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 4 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, інспектором патрульної поліції були дотриманні права особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності та на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів була винесена постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення в межах санкції статті.

Із наведених підстав не заслуховують на увагу твердження позивача про те, що він 23 вересня 2023 року не керував транспортним засобом, оскільки дані обставини спростовані наданим до матеріалів справи відеозаписом з рухом автомобіля та безперервністю вказаних записів.

Також суд бере до уваги той факт, що 23 вересня 2023 року поліцейським, з використанням спеціальних технічних засобів, проведено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, результати якого показали 1,94 проміле алкоголю в крові ОСОБА_1 , що значно перевищує максимально допустимий рівень в 0,2 проміле, у зв`язку з чим поліцейським також складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КодексуУкраїни про адміністративні правопорушення, який направлено для розгляду до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська.

05 листопада 2024 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська, за результатами розгляду такого протоколу, постановою у справі № 202/12049/24, яка набрала законної сили 18 листопада 2024, визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосував до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Разом з тим такою постановою суду встановлено, що 23 вересня 2024 року о 12 годині 09 хвилин на пр. Слобожанському в м. Дніпрі транспортним засобом SKODA RAPID, номерний знак НОМЕР_1 , керував саме ОСОБА_1 .

Суд звертає увагу, що хоч КАС України і покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень на відповідача, однак це не може розумітися таким чином, що позивач взагалі звільнений від обов`язку доказування своїх вимог.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд виклавши її по справах №760/2846/17 від 14,03.2018; постанова Верховного Суду від 14.02.2018 по справі №536/583/17-, постанова Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2020 по справі №520/2261/19) та згідно висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 14.03.2018 у справі N 760/2846/17.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. З цього випливає обов`язок сторін доказувати факти (обставини). Цей обов`язок у рівній мірі покладається на обох сторін. Кожна сторона повинна доказати факти, на які вона посилається.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Слід звернути увагу, що зазначене положення поширюється на доказування лише правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності), а не будь-яких обставин. Таким чином, принципи змагальності сторін та диспозитивності не виключають, а ні надання доказів позивачем, а ні тягар доказування наданих до суду відомостей і доказів. У такому випадку, на відповідача покладається доказування правових підстав рішення (тобто правомірності), а на позивача обов`язок довести обставини викладені ним.

Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що патрульним поліцейським не було допущено порушень при розгляді справи та складанні постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3114474 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4. ст. 126 КУпАП, а отже підстави для задоволення його позовних вимог відсутні.

Керуючись ст. ст. 9, 14, 73, 74, 77, 90, 242-246, 286 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.С. Федоріщев