Справа № 520/30156/24
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2025-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 р. Справа № 520/30156/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Макаренко Я.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 07.11.2024 (суддя Мельников Р.В.; м. Харків) по справі № 520/30156/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАНЕТ»

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДАНЕТ" (надалі також - позивач, ТОВ "ДАНЕТ") звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (надалі також - відповідач, ГУ ДПС у Харківській області), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Харківській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ ВП 43983495) № 15/20-40-04-12-19 від 29.10.2024 року про анулювання реєстрації платника єдиного податку третьої групи ТОВ ДАНЕТ ();

- зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ ВП 43983495), поновити реєстрацію ТОВ ДАНЕТ () в реєстрі платників єдиного податку як платника єдиного податку третьої групи зі ставкою податку 5 відсотків з 01 жовтня 2024 року шляхом включення до реєстру платників єдиного податку.

Разом із позовом позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просив суд:

- зупинити дію рішення Головного управління ДПС у Харківській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ ВП - 43983495) №15/20-40-04-12-19 від 29.10.2024 року про анулювання реєстрації платника єдиного податку третьої групи ТОВ "ДАНЕТ" (), до набрання законної сили рішенням суду по цій справі.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначив, що жодна норма чинного законодавства не передбачає зупинення дії рішення про анулювання реєстрації платником єдиного податку. Більше того, як зазначає представник позивача, ч.4 ст.150 КАС України навпаки чітко підкреслює дану процесуальну особливість, а отже у такому випадку чинність зазначеного рішення відповідача (без зупинення його дії) може призвести до наслідків, які можуть істотно ускладнити чи взагалі унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів позивача. Прийняте рішення про анулювання реєстрації платником єдиного податку спричиняє надмірне податкове та інше навантаження на позивача при анулюванні реєстрації платника єдиного податку, що є підставою для необхідності здійснити обов`язкову реєстрацію платником податку на додану вартість згідно положень п.183.4 ст.183 Податкового кодексу України, збільшення податкового навантаження на 20% від всієї суми прибутку, оскільки основні витрати полягають у сплаті послуг на адресу контрагентів, які не мають статусу платників податку на додану вартість, що у свою чергу не надає права на отримання податкового кредиту з податку на додану вартість; необхідності здійснювати додатковий (значно складніший) податковий облік та пов`язані з ним аспекти - електронне адміністрування податок на додану вартість, реєстрація податкових накладних, правило першої події як для податкових зобов`язань, так і для податкового кредиту, пропорційне віднесення сум податку до складу податкового кредиту, умовний продаж та інші особливості податкового законодавства; подання додаткової більш складної податкової звітності та сплата податкових зобов`язань кожного місяця; виникнення додаткових підстав для проведення перевірок ДПС - кожна податкова декларація з податку на додану вартість підлягає камеральній перевірці, а п.п.78.1.8. п.78.1. ст.78 Податкового кодексу України передбачено і спеціальну додаткову підставу призначення позапланової документальної перевірки, додаткова відповідальність у випадку нереєстрації платником податку на додану вартість згідно п.183.10 ст.183 Податкового кодексу України. Також представником заявника зазначено, що прийняття спірного у цій справі рішення має наслідком збільшення податкового навантаження на 18% у вигляді необхідності сплати податку на прибуток, "єдиноподатні" - наслідки для всього доходу, отриманого позивачем з 01.01.2022 року від виду діяльності, який входить до класу 61.10 КВЕД-2010 та фактична необхідність застосування двох систем оподаткування і стан невизначеності до моменту винесення рішення у справі свідчить про те, що існує реальна загроза завдання шкоди правам та інтересам позивача, зокрема, матеріальним, яка буде значною, оскільки відновлення ділових відносин та нормалізація ведення господарської діяльності позивача призведе до значних зусиль та витрат. Так представником заявника вказано, що у разі відмови в забезпеченні позову та подальшого задоволення позовної заяви ТОВ ДАНЕТ і повернення відповідно ТОВ ДАНЕТ статусу платника єдиного податку зі ставкою 5% з 01.10.2024 р. постануть питання оскарження можливих штрафів, перерахунку сплачених податків за весь час знаходження на загальній системі оподаткування (ПДВ, податку на прибуток), їх повернення з державного бюджету (ще й у період дії військового стану, військової агресії з боку рф), що у свою чергу вимагає додаткових немалих ресурсів (залучення адвокатів, додаткові фінанси для оплати їх послуг, часових витрат і т.д.). Крім того, у разі невжиття ініційованих заходів щодо забезпечення позову, факт анулювання реєстрації позивача як платника єдиного податку вже протягом найближчого часу (протягом буквально 1-2 місяців) може призвести до неможливості позивачем виконання взятих на себе позивачем господарських зобов`язань, системного розірвання відповідних господарських зв`язків з боку абонентів (в тому числі у зв`язку із необхідністю підвищення вартості послуг позивачем), вивільнення працівників, що у свою чергу матиме наслідком утруднення або неможливість відновлення господарської діяльності взагалі навіть у разі ухвалення в подальшому позитивного рішення суду у цій справі. Представником заявника наголошено, що Верховним Судом підтримуються такі висновки заявника (у частині зупинення дії рішення податкового органу про анулювання реєстрації платника податку платником єдиного податку), про що свідчить постанова Верховного Суду від 25.10.2023 року у справі №160/11784/23.

Ухвалою від 07 листопада 2024 Харківський окружний адміністративний суд задовольнив заяву позивача.

Зупинив дію рішення Головного управління ДПС у Харківській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ ВП - 43983495) №15/20-40-04-12-19 від 29.10.2024 року про анулювання реєстрації платника єдиного податку третьої групи ТОВ "ДАНЕТ" (), до набрання законної сили рішенням суду по цій справі.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості доводів позивача, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення істотно ускладнить ефективний захист його прав та інтересів від порушень з боку суб`єкта владних повноважень у сфері господарської діяльності.

За висновком суду, у разі реалізації ГУ ДПС у Харківській області рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку та пред`явлення його до виконання, позивачу буде змінено систему оподаткування, формату розрахункового документа, що може мати наслідком застосування штрафних санкцій та може призвести до зупинення діяльності заявника, й може матиме наслідком ускладнення відновлення господарської діяльності та, у зв`язку з чим, для відновлення прав та інтересів позивача необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

ГУ ДПС у Харківській області не погодилось з ухвалою суду першої інстанції та подало апеляційну скаргу в якій, посилаючись на її постановляння з неправильним застосуванням судом норм матеріального та порушенням норм процесуального права, з викладенням в ній висновків, які не відповідають обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 07.11.2024 у справі № 520/30156/24, прийнявши у справі нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ ДАНЕТ про забезпечення позову відмовити у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач посилається на те, що матеріали заяви не містять доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. На переконання відповідача, у даному випадку, підстави для забезпечення даного позову у спосіб, вказаний заявником, не виникли, що свідчить про недоведеність заявником обґрунтованості підстав, що вказували б на існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі та можливість істотного ускладнення виконання рішення суду або ефективного захисту чи поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 311, ч. 1 ст. 312 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, з таких підстав.

Частинами першою та другою статті 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з положеннями частини 1 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено, зокрема, зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина 2 статті 151 КАС України).

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина 6 статті 154 КАС України).

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд в ухвалі про забезпечення позову повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Також суд має вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними, навести підстави, з яких він дійшов висновку про існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, цим рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі.

Варто зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Розглядаючи питання щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, суди повинні також враховувати специфіку правовідносин, стосовно яких виник спір, та їх відповідне законодавче врегулювання, за наслідками аналізу якого можна зробити висновок, чи дійсно застосування заходів забезпечення позову є необхідним у даному конкретному випадку, чи може невжиття таких засобів мати незворотні наслідки.

Наведені праві висновки щодо застосування положень КАС України є сталими та послідовними й підтверджуються, зокрема, у постановах Верховного Суду від 12 жовтня 2023 року у справі №300/5005/22 та від 21 вересня 2023 року у справі №600/1531/23-а.

З наявних у матеріалах справи доказів судом установлено, що предметом позову в цій справі є оскарження рішення Головного управління ДПС у Харківській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ ВП 43983495) № 15/20-40-04-12-19 від 29.10.2024 року про анулювання реєстрації платника єдиного податку третьої групи ТОВ ДАНЕТ ()

Зі змісту зазначеного рішення контролюючого органу вбачається, що останнє прийнято на підставі акту перевірки №44598/20-40-04-12-02/39690878 від 24.09.2024 року. В свою чергу у зазначеному акті перевірки зафіксовано, що позивач зареєстрований з 01.01.2016 року платником єдиного податку 3 групи за ставкою 5 відсотків.

Правові засади, на підставі яких здійснене відповідне анулювання реєстрації платником єдиного податку третьої групи, визначаються положеннями Податкового кодексу України.

Згідно з підпунктом 3 пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у випадках, зокрема, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2.

Відповідно до п.299.11 ст.299 Податкового кодексу України у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

Отже, анулювання реєстрації платником єдиного податку третьої групи відбувається за чітко визначених та передбачених ПК України підстав, й може бути реалізоване шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку.

Для забезпечення позову суд повинен на підставі доказів та з огляду на обставини справи, поведінку учасників переконатися, що загроза ускладнення виконання рішення суду чи ефективного захисту такого права дійсно існує. Загроза повинна бути прямо пов`язана з об`єктом спору та мають бути обґрунтовані підстави вважати, що внаслідок невжиття заходів забезпечення позову настануть обставини, встановлені в пункті 1 частини другої статті 150 КАС України.

Проаналізувавши матеріали справи, колегія суддів вважає, що за наслідками оцінки наведених позивачем доводів та доказів, наданих на їх підтвердження, суд першої інстанції обґрунтовано вказав на існування підстав, визначених, зокрема, пунктом 1 частини 2 статті 150 КАС України, для вжиття заходів забезпечення позову, адже метою вказаного процесуального рішення, є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду й уникнення будь-яких труднощів при його виконанні у разі задоволення позову.

Є обґрунтованими висновки суду першої інстанції, що за наслідками анулювання ТОВ "ДАНЕТ" реєстрації платником єдиного податку третьої групи за ставкою 5% позивачу буде змінено систему оподаткування, формату розрахункового документа, що може мати наслідком застосування штрафних санкцій та може призвести до зупинення діяльності заявника, й може матиме наслідком ускладнення відновлення господарської діяльності, внаслідок чого для відновлення прав та інтересів позивача необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Колегія суддів цілком підтримує позицію суду першої інстанції, що невжиття заходів забезпечення позову в цій справі, з наведених вище підстав може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення прав і інтересів позивача, для захисту яких він звернувся до суду.

Також суд апеляційної інстанції вважає, що обраний заявником спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету та, вжиття таких заходів спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог.

Аналогічний правовий підхід до застосування вказаних норм права викладено Верховним Судом у постанові від 25.10.2023 по справі №160/11784/23.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Викладений у апеляційній скарзі довід про ненадання позивачем будь-яких доказів, які б підтверджували, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити ефективний захист порушеного права, є безпідставним та спростовується вищенаведеним.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 07.11.2024 по справі № 520/30156/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя С.П. Жигилій
Судді Т.С. Перцова Я.М. Макаренко