Справа № 160/14491/24
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2025-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Криворіжпромтехсервіс (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі відповідач-1), Державної податкової служби України (далі відповідач-2), в якій позивач просить:
визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 10935696/35601098 від 22.04.2024 про відмову у реєстрації податкової накладної № 34 від 16.12.2021 на суму ПДВ 337 720,00 грн;
зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 34 від 16.12.2021 на суму ПДВ 337 720,00 грн в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання 14.01.2022;
визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 10935697/35601098 від 22.04.2024 про відмову у реєстрації податкової накладної № 35 від 16.12.2021 на суму ПДВ 337 720,00 грн;
зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 35 від 16.12.2021 на суму ПДВ 337 720,00 грн в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання 17.01.2022.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.08.2024 в адміністративній справі №160/14491/24 адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19.12.2024 у справі №160/14491/24 апеляційну скаргу ГУ ДПС у Дніпропетровській області залишено без задоволення, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.08.2024 залишено без змін.

При цьому зі змісту вищезазначеної постанови вбачається, що судом апеляційної інстанції питання про розподіл судових витрат на правову допомогу під час прийняття рішення за апеляційними скаргами не вирішувалось.

До Третього апеляційного адміністративного суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «КРИВОРІЖПРОМТЕХСЕРВІС» про ухвалення додаткового рішення (постанови) про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування заяви зазначено, що у відзиві на апеляційні скаргу ТОВ «КРИВОРІЖПРОМТЕХСЕРВІС» (п. 23 відзиву на апеляційну скаргу) були зазначені орієнтовні розміри витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн. Таким чином, вважає, що витрати понесені ТОВ «КРИВОРІЖПРОМТЕХСЕРВІС» на отримання професійної правничої допомоги по даній справі в суді апеляційної інстанції на загальну суму 7 000 грн, відповідно до положень ч.1 ст. 139 КАС України підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС України у Дніпропетровській області.

ГУ ДПС у Дніпропетровській області заперечував проти стягнення на користь позивача понесених витрат на професійну правничу допомогу під час апеляційного розгляду справи у розмірі 7000 грн. з огляду на неспівмірність заявлених до відшкодування витрат складності справи та відсутність належних чином оформлених документів на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Розглянувши наведені доводи та матеріали справи, колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат, відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України, використовуються:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 4 ст. 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Положеннями ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З урахуванням вищенаведених норм чинного законодавства, документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, але при цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо, оскільки при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Також при вирішенні заяви позивача необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини з розв`язання питання відшкодування судових витрат, яка зазначена ним у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», у яких зроблено висновок, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Аналіз вищенаведених норм чинного законодавства, яке регулює вирішення питання розподілу понесених стороною витрат на професійну правничу допомогу, яка пов`язана із розглядом певної адміністративної справи, дає можливість зробити про те, що витрати сторони на правничу допомогу мають бути фактично понесеними (здійсненими) та підтвердженими відповідними належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами, і при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.

У заяві про ухвалення додаткового рішення у цій справі вбачається, що позивач просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Дніпропетровській області понесені ним витрати пов`язані з наданням правничого допомоги під час апеляційного розгляду цієї справи у розмірі 7000 грн.

На підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу, яка пов`язана із розглядом цієї справи, ним до заяви було додано: - додаткову угоду №1 від 26.11.2024 до договору про надання правничої допомоги №273/23/24 від 14.05.2024, який укладено між позивачем та Адвокатським бюро «Олександра Рисіна»; акт прийому передачі послуг з правничої допомоги від 23.12.2024.; - рахунок №1142 від 26.11.2024; - платіжну інструкцію №572 від 28.11.2024.

Отже, колегія суддів вирішуючи заяву позивача про компенсацію понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, яка пов`язана із розглядом цієї справи судом апеляційної інстанції з урахуванням положень ст. ст. 134,139 КАС України виходячи з складності цієї справи, обсягу та змісту наданих адвокатом послуг під час апеляційного розгляду цієї справи, з урахуванням їхньої дійсності та необхідності, вважає за необхідне заяву позивача задовольнити частково та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Дніпропетровській на користь позивача витрати з надання професійної правничої (правової) допомоги у розмірі 1500,00 грн., а у задоволенні іншої частини заяви відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 132,134,139,143,252,311 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КРИВОРІЖПРОМТЕХСЕРВІС» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КРИВОРІЖПРОМТЕХСЕРВІС» ( ) понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу у справі у розмірі 1500 грн.

Додаткова постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст.ст. 329,331 КАС України.

Додаткову постанову виготовлено та підписано 24 січня 2025 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова