Справа № 205/12249/24
Суддя: Бізяєва Н. О.
Дата ухвалення: 2025-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження номер 2-а/205/11/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 рік м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, у складі:

головуючого судді Бізяєвої Н.О.

за участі секретаря судового засідання Тімофєєвої І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро, в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Т.т.ров О.А. звернувся до суду з вищезазначеним позовом, яким просить скасувати постанову серії ЕНА №3003473 від 07.09.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, провадження в адміністративній справи відносно позивача закрити та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму сплаченого судового збору в розмірі 605,60 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що 07.09.2024 року в місті Дніпро на проспекті Героїв 12 інспектором взводу № 1 роти № З батальйону №3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старшим сержантом поліції Шинкаруком Денисом Володимировичем було винесено постанову серії ЕНА № 3003473 від 07.09.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн/00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Згідно фабули постанови:водій здійснив проїзд на поєднаний жовтий та червоний сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3. є ПДР - Порушення проїзду на заборонний сигнал-поєднаний червоний і жовтий сигнал, що забороняє рух, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вважає, що накладене адміністративне стягнення не відповідає фактичним обставинам справи та діючим нормам законодавства, а постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки викладені у постанові обставини не відповідають дійсним обставинам події та не підтверджуються жодним належним та допустимим доказом. Також позивач зазначає, що при розгляді справи грубо порушено його право на захист, у зв`язку з тим, що позивачем заявлялось клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку з необхідністю залучення адвоката. Проте в задоволені клопотання було відмовлено. Крім цього, позивач посилається на процедурні порушення розгляду справи інспектором та стверджує, що всупереч вимогам Інструкції щодо фіксації відеозапису, в якості доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення інспектор пред`явив відеозапис зі свого особистого телефону.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2024 року позовну заяву відкрито провадження у даній адміністративній справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

19.11.2024 року через систему «Електронний суд» Департаментом патрульної поліції було подано клопотання про доручення до матеріалів справи відеозапис обставин вчинення ОСОБА_1 правопорушення, зроблено портативним віеореєстратором поліцейського.

04.12.22024 року через систему «Електронний суд» до суду надійшов відзив представника відповідача, в якому просив суд відмовити в задоволенні позову. Посилався на те, що 07.09.2024 інспектором роти 3 батальйону 3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції (надалі Управління) Шинкаруком Денисом Володимировичем (надалі інспектор) винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., в якій зазначено про те, що останній, керуючи транспортним засобом Lanos, днз НОМЕР_1 , в м. Дніпро, на проспекті Героїв, біля буд. 12, здійснив проїзд перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора (поєднаний жовтий та червоний сигнал світлофору), чим порушив п. 8.7.3 «ґ» Правил дорожнього руху України. В ході розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектор не перешкоджав реалізації права на отримання правової допомоги на місці розгляду справи чи в телефонному режимі. Відеозапис, який був продемонстрований поліцейським позивачу під час розгляду справи на мобільному телефоні це запис з автомобільного відео реєстратора, який було завантажено на телефон поліцейського задля зручності перегляду водієм. За результатом розгляду справи, згідно з вимогами статей 251, 252, 268, 278, 279, 280 КУпАП інспектором винесено оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3003473 та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп. Дії позивача кваліфіковані за ознаками ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідач, вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, а наведені доводи такими, що не відповідають дійсності та повністю заперечує проти задоволення позовних вимог.

У судове засідання призначене на 23.01.2025 позивач, а також представник відповідача Департаменту патрульної поліції не з`явились, були повідомлені про дату, час та місце слухання справи належним чином. Сторонами надані заяви про розгляд справи за їх відсутності.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 частини 3 ст. 205 КАС України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно положень ч. 4 ст. 229 КАС України, судом не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що інспектором роти інспектором взводу № 1 роти № З батальйону №3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старшим сержантом поліції Шинкаруком Денисом Володимировичем було складено постанову серії ЕНА № 3003473 від 07.09.2024 року про накладення ОСОБА_2 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі на підставі ч. 2 ст. 122 КпАП України в розмірі 510,00 грн.

Так, зі змісту постанови вбачається, що 07.09.2024 о 22:54 год в м. Дніпро по пр-ту Героїв 4А, водій здійснив проїзд на поєднаний жовтий та червоний сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3.е ПРД України.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 213 КУпАП унормовано, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про Національну поліцію" поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, згідно Конституції та Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський, під час виконання своїх службових обов`язків, зобов`язаний діяти виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, Законами України, зокрема, КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Виходячи з приписів п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Частина 1 ст. 251 КУпАП України визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Тобто, зазначена норма має певний перелік доказів, які підтверджують відсутність або наявність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, системний аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

В іншому випадку застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

На обов`язок та важливість доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24 квітня 2019 року (справа № 537/4012/16-а), від 17.07.2019 (справа № 295/3099/17).

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

В силу положень п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР України), перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.

Відповідно до п. 8.7.3 ПДР України, сигнали світлофора мають такі значення:

а) зелений дозволяє рух;

б) зелений у вигляді стрілки (стрілок) на чорному фоні дозволяє рух у зазначеному напрямку (напрямках). Таке саме значення має сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій секції світлофора.

Сигнал у вигляді стрілки, що дозволяє поворот ліворуч, дозволяє й розворот, якщо він не заборонений дорожніми знаками.

Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції, увімкнений разом із зеленим сигналом світлофора, інформує водія про те, що він має перевагу в зазначеному стрілкою (стрілками) напрямку (напрямках) руху перед транспортними засобами, що рухаються з інших напрямків;

в) зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух.

Для інформування водіїв про час (у секундах), що залишився до кінця горіння сигналу зеленого кольору, можуть застосовуватися цифрові табло;

г) чорна контурна стрілка (стрілки), нанесена на основний зелений сигнал, інформує водіїв про наявність додаткової секції світлофора і вказує інші дозволені напрямки руху ніж сигнал додаткової секції;

ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів;

д) жовтий миготливий сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу;

е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідачем надані відеофайли, що були додані до клопотання від 19.11.2024: "video IMG_1449. MP4 та video IMG_1451. MP4" - з камери відеореєстратору та патрульного автомобіля "export-5pmcz.mp4" - з нагрудної боді-камери поліцейського 471342 та автомобіля, які в розумінні ст. 251 КУпАП є належним доказом по цій справі, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, на відеозапису з камери відеореєстратору патрульного автомобіля "video IMG_1449. MP4", зафіксовано, що транспортний засіб LANOS, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , яким керував позивач, здійснив проїзд перехрестя у м. Дніпрі на заборонний (червоний поєднаний з жовтим) сигнал світлофора.

При цьому, суд зазначає, що у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів (пункт 8.10 ПДР України).

Відтак, твердження позивача про відсутність доказів вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, суд до уваги не приймає.

З наданого суду позивачем відеозапису вбачається, що поліцейський представляється, пояснює позивачу суть вчиненого правопорушення роз`яснює позивачу його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. В подальшому, позивачу було роз`яснено строк та порядок оскарження винесеної постанові (ст. 289 КУпАП).

Отже, аналіз фактичних обставин справи, установлених під час її розгляду, надає суду підстави для висновку про доведеність у спірних правовідносинах належними та допустимими доказами вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки позивач здійснив проїзд перехрестя на заборонений червоний поєднаний жовтим сигнал світлофора.

У свою чергу, постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3003473 від 07.09.2024 відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Дії інспектора патрульної поліції при винесенні щодо позивача оскаржуваної постанови у повній мірі відповідали вимогам процесуального та матеріального права.

За таких обставин, суд дійшов висновку про безпідставність доводів позивача, які викладені в його адміністративному позові, внаслідок чого відмовляє в його задоволенні.

Відповідно до статті 139 КАС України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 72, 77, 242-246, 286 КАС України суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, юридична адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, , ел. пошта: .

Суддя: Н.О. Бізяєва