Справа № 280/1998/23
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2025-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 січня 2025 року м. Дніпросправа № 280/1998/23
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Головко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Личкатої Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 липня 2024 року (суддя Калашник Ю.В.) в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Барвінок Інвест» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Барвінок Інвест» звернулось до суду із позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області, в якому просило: визнати протиправним та скасувати, винесене відповідачем податкове повідомлення-рішення від 18.10.2022 №9, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 10 943150,31 грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22 липня 2024 року задоволено позовні вимоги

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області №9 від 18.10.2022, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «Барвінок-Інвест» застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 10 943 150,31 грн. (десять мільйонів дев`ятсот сорок три тисячі сто п`ятдесят гривень 31 копійка).

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Барвінок-Інвест» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 26 840,00 грн.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове яким відмовити у задоволені позовних вимог.

В обґрунтування скарги, зазначено, що після початку перевірки оператором надано інформацію про наявні фактичні і залишки пального в резервуарах на АЗС станом на 12-58год. 26.07.2022, де зазначено, що: у резервуарі 1 залишок Бензину А-95 Energy склав 1848,09 літрів (інформація про ціну відсутня); у резервуарі 2 залишок Бензину А-92 склав 1564,82 літра (інформація про ціну відсутня); у резервуарі 3 залишок Бензину А-95 склав 6531,10 літрів за ціною 50 грн на загальну суму 326555 грн; у резервуарі 4 залишок Дизельного палива склав 4780,60 літрів за ціною 55 грн на загальну суму 262933 грн.

До перевірки позивачем надано змінні звіти форми №17-НП, відповідно до яких на АЗС №14 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Авраменка, б. 19, за період діяльності з 01.01.2022 по 08.08.2022 відбулось постачання пального: Бензину А-92 Energy відвантажено 87649 літрів на загальну суму 2874012,20 грн (04.01.2022, 22.01.2022, 31.01.2022, 15.02.2022, 01.04.2022, 05.04.2022, 20.04.2022, 27.04.2022, 06.05.2022, 10.05.2022); Бензину А-95 відвантажено 126436,52 літра на загальну суму 5079686,26 грн (04.01.2022, 18.01.2022,31.01.2022, 10.02.2022, 01.04.20 22,23.04.2022, 25.04.2022, 29.04.2022 , 06.05.2022, 12.05.2022, 18.06.2022, 21.06.2022, 16.07.2022, 18.07.2022, 24.07.2022, 26.07.2022); Бензину А-95 Energy відвантажено 12182 літра на загальну суму 420279,00 грн (21.02.2022, 01.04.2022); Дизельного палива відвантажено 67086 літрів на загальну суму 2569172,85 грн (04.01.2022, 22.01.2022, 03.02.2022, 17.02.2022, 05.04.2022, 11.04.2022, 16.04.2022, 20.04.2022, 01.05.2022, 12.05.2022, 19.05.2022, 21.07.2022).

До перевірки позивачем надано договори на постачання пального.

Однак до перевірки не надано товарно-транспортні накладні, паспорта якості та сертифікати відповідності, акти приймання - передачі на АЗС з підписами операторів АЗС про приймання нафтопродуктів відповідно до укладених договорів. Надані документи не підтверджують правомірність постачання пального саме на АЗС позивача, яка перевірялась.

До перевірки не надано угоди постачання пального вантажовідправником та позивачем, паспортів якості та сертифікату відповідності, актів приймання - передачі на АЗС з підписами оператору АЗС про приймання нафтопродуктів. Тож надані документи не підтверджують правомірність постачання пального саме на АЗС позивача, яка перевірялась.

Позивачем надано договір від 01.11.2021 №ДЗБ21-160/Л, укладений з ТОВ «Лівайн Торг» , якмй містить елементи двох договорів (змішаний договір), відповідно правовідносини сторін регулюються актами цивільного законодавства стосовно зберігання (глава 66 Цивільного кодексу України) та доручення (глава 68 Цивільного кодексу України).

Надані акти приймання - передачі нафтопродуктів на АЗС не містять підпису оператора АЗС щодо приймання нафтопродуктів з відповідними паспортами якості та копіями сертифікатів відповідності, тож надані документи не підтверджують правомірність постачання пального саме на АЗС позивача, яка перевірялась.

До перевірки позивачем надано договір комісії від 01.11.2021 № 353/11/2118, укладений з ПАТ «Укртатнафта» (), де з ПАТ «Укртатнафта» виступає «Комітентом», а ТОВ Барвінок Інвест - «Комісіонером».

Не надано до перевірки позивачем, а також відсутня інформація про реєстрацію в «Інформаційній системі/«Єдине вікно»/«ЄРПН» податкових накладних, що підтверджують факт передачі «Комітентом» (ПАТ «Укртатнафта») нафтопродуктів на комісію «Комісіонеру» (ТОВ Барвінок Інвест), згідно договору комісії від 01.11.2021 року №353/11/2118 та актів приймання - передачі нафтопродуктів по договору комісії за період, який перевірявся.

Отже переміщення пального потребує як бухгалтерського, так і податкового обліку, які в свою чергу складаються з низки документів.

Товаротранспортні накладні, надані до перевірки, є підставою для перевезення, але потребують підтвердження підстав для такого постачання саме від вантажовідправника та документів про якість пального до ідентифікації постачальника/власника пального. Позивачем до перевірки надані документи, які не підтверджують правомірність постачання пального на АЗС, яка перевірялась.

Суд погоджується щодо обов`язковості дотримання позивачем вимог Інструкції N 281 при прийманні та обліку пального на АЗС. Так, порядок приймання нафтопродуктів на автозаправних станціях визначений тільки пунктом 10.2 Інструкції№281, яким встановлено обов`язкову наявність паспорта якості та копії сертифіката відповідності разом з ТТН при прийманні нафтопродуктів на автозаправних станціях.

Надані позивачем до перевірки ТТН від вантажовідправника ТОВ «Нафтасіті» за відсутності угоди та паспортів і сертифікатів не підтвердили ні правомірність постачання пального на АЗС позивача, яка перевірялась.

Відповідно, не можуть вважатись документом, який підтверджує походження пального, як документ про отримання товару від іншого суб`єкта господарювання, що підтверджує порушення п.12 ст.3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР.

Проте, суд вказав, що для приймання пального на зберігання достатнім документом є акт приймання-передачі товару, як того вимагають умови договору.

Таким чином, судом при застосуванні п.10.2 Інструкції N 281 за відсутності під час перевірки паспортів якості та сертифікатів відповідності, як додатків до ТТН, неправомірно зроблено висновок про достатність лише актів приймання-передачі пального керівником Позивача за адресою іншого об`єкта господарювання, а не АЗС, де знаходиться пальне.

Висновок суду щодо достатності наданих позивачем ТТН в підтвердження походження пального на АЗС не відповідає вимогам чинного законодавства.

Зважаючи, що позивач не надавав під час перевірки та до матеріалу справи документів обліку нафтопродуктів на АЗС окремо щодо кожного власника, тож все пальне, яке знаходилось під час перевірки в резервуар на АЗС належить саме позивачу.

Надані до перевірки ТТН без обов`язкових додатків (сертифікатів і паспортів від постачальника пального) можуть підтвердити лише постачання пального, власником якого є треті особа, а не позивач. ТТН на пальне, яке належить третім особам не може підтвердите постачання пального, що належить позивачу.

Від позивача надійшов відзив на скаргу в якому просив залишити її без задоволення, а рішення суду залишити її без змін.

В обґрунтування зазначено, зокрема, що позивачем надано всі належні документи.

До кожного з вищевказаних договорів надані акти приймання-передачі товару, які підтверджують поставку Постачальниками (ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова компанія «Укртатнафта», ПАТ «Укрнафта») та, відповідно, отримання Покупцем (ТОВ «БАРВІНОК-ІНВЕСТ») нафтопродуктів. Тобто передача товару від ПАТ «УКРТАТНАФТА» належним чином, відповідно до умов договорів, підтверджена актами приймання-передачі товарів.

Відсутність товарно-транспортної накладної на переміщення товару саме на АЗС, в якій би ПАТ «УКРТАТНАФТА», ПАТ «Укрнафта» були зазначені як вантажовідправник, як про те зазначено в апеляційній скарзі, свідчить про те, що в зазначеному випадку передавання товару здійснювалося не самим постачальником (ПАТ «УКРТАТНАФТА»), а іншим суб`єктом господарювання, з яким ТОВ «БАРВІНОК- ІНВЕСТ» укладений відповідний договір.

Матеріали перевірки не містять даних про складання ГУ ДПС у Запорізькій області Актів про складені акти про ненадання у визначений у запиті строк (відмови від надання) або надання не в повному обсязі документів (їх копій), пояснень, довідок та інформації.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

ТОВ «Барвінок-Інвест» зареєстровано у якості юридичної особи 31.03.2016, основним видом діяльності за КВЕД є: 47.30 Роздрібна торгівля пальним (а.с.161 т.1).

На підставі статті 191, статті 20, підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75, підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80, пункту 69.27 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України заступником начальника Головного управління ДПС у Запорізькій області Аллою Децик підписано наказ від 21.07.2022 №779-п про проведення фактичної перевірки ТОВ «Барвінок-Інвест», автозаправної станції за адресою: Запорізька область, м.Запоріжжя, вул. Авраменка, буд. 19, за період з 01.01.2022 по день закінчення фактичної перевірки, з питань дотримання норм законодавства, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі підакцизними товарами; вимог законодавства, яке регулює виробництво, придбання, зберігання та реалізацію пального; порядку приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів; вимог законодавства, яке регулює ведення касових операцій, наявності ліцензій та інших документів; установлених правил торгівлі підакцизними товарами, а також інших питань, що регулюють виробництво та обіг підакцизних товарів в Україні з питань цін та ціноутворення (а.с.11 т.1).

За результатами проведеної перевірки податковим органом складено акт фактичної перевірки від 08.08.2022 №2440/08/01/07/09/40385546, яким встановлено порушення вимог пункту 12 статті 3 Закону України №-265/95-ВР, а саме порушення встановленого законодавством порядку ведення обліку товарних запасів на загальну суму 10 943 150,31 грн., оскільки в ході аналізу наданих до перевірки первинних документів встановлено відсутність документів, що підтверджують походження палива на вказану суму (а.с.17-22 т.1).

Не погодившись з висновками перевірки, викладеними у акті фактичної перевірки від 08.08.2022 №2440/08/01/07/09/40385546, позивачем 27.09.2022 до ГУ ДПС у Запорізькій області подано заперечення до акту перевірки до яких було долучено наявні у позивача первинні документи, що на його думку підтверджують походження палива, що на момент перевірки знаходяться за місцем реалізації (а.с.23-25 т.1).

За результатами розгляду поданих позивачем заперечень до акта перевірки від 08.08.2022 №2440/08/01/07/09/40385546 ГУ ДПС у Запорізькій області надано відповідь на заперечення №26167/6/08-01-07-0913 від 11.10.2022 у якій зокрема зазначено, що аргументи наведені позивачем у запереченнях не спростовують факт порушень, вказаних в акті фактичної перевірки, у зв`язку із чим заперечення позивача залишено без задоволення (а.с.26-29 т.1).

На підставі матеріалів перевірки та висновків, викладених у акті перевірки від 08.08.2022 №2440/08/01/07/09/40385546 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №9 від 18.10.2022, яким за порушення пункту 12 статті 3 Закону України №-265/95-ВР на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України і статті 20 Закону України №265/95-ВР до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 10 943 150,31 грн. (а.с.30-31 т.1).

28.11.2022 позивач направив до Державної податкової служби України скаргу на податкове повідомлення-рішення від 18.10.2022 №9, яка зареєстрована Державною податковою службою України за вх. №20896/6 від 02.12.2022 (а.с.32-35 т.1).

За результатами розгляду скарги Державною податковою службою України прийнято рішення від 30.01.2023 №2257/6/99-00-06-03-02-06, яким скаргу ТОВ «Барвінок-Інвест» залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 18.10.2022 №9 - без змін. Вказане рішення засобами поштового зв`язку було направлено на адресу ТОВ «Барвінок-Інвест» та 28.02.2023 отримано уповноваженим представником останнього (а.с.36-38 т.1).

Не погоджуючись з правомірністю прийнятого відповідачем податкового повідомлення-рішення від 18.10.2022 №9, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР (діла - Закону № 265/95-ВР). Дія цього закону поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Статтею 3 Закону № 265/95-ВР визначені обов`язки суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу.

Згідно з пунктом 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Зі змісту норм права вбачається, що суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам під час проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Відповідно до статті 20 Закону № 265/95-ВР до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Так, зміни до статті 3 Закону № 265/95-ВР (щодо встановлення обов`язку надати на початок перевірки відповідних документів), а також до статті 20 Закону № 265/95-ВР, які розширили дію цієї статті і на порушення, пов`язане з ненаданням до перевірки документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), внесені Законом України від 20 вересня 2019 року № 128-IX «Про внесення змін до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та інших законів України щодо детінізації розрахунків у сфері торгівлі та послуг» і набрали чинності 01 серпня 2020 року.

У постановах від 27 грудня 2023 року у справі № 280/1998/23, від 11 січня 2024 року у справі №420/12275/22 Верховний Суд звертав увагу, що стаття 20 Закону № 265/95-ВР у редакції до 01 серпня 2020 року передбачала відповідальність суб`єктів господарювання за здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку. Тобто, підставою для притягнення до відповідальності згідно із нормою у зазначеній редакції могло бути лише встановлення факту реалізації товару, який не був облікований належним чином. Водночас за змістом статті 20 Закону № 265/95-ВР у редакції, чинній з 01 серпня 2020 року, суб`єкт господарювання несе відповідальність за здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або за не надання документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). Отже, не надання до перевірки документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу, є самостійною підставою для застосування штрафної санкції на підставі статті 20 Закону №265/95-ВР.

Застосовуючи висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 28 лютого 2018 року у справі №810/3247/16, від 07.08.2018 у справі № 825/10/17, від 05.04.2019 у справі № 2а- 3277/10/0370, від 21.12.2021 у справі № 814/367/17 та від 25.05.2022 у справі № 1.380.2019.004011 тощо, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що правовідносини у цих справах виникли у 2010-2019 роках під час дії статті 20 Закону № 265/95-ВР в попередній редакції (яка не передбачала відповідальності за не надання до перевірки документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу), відповідно, предмет доказування у таких справах не охоплював питання виконання/не виконання суб`єктом господарювання обов`язку з надання до перевірки документів, підтверджуючих облік товарів, які перебували у місці продажу (господарському об`єкті). Відповідно, висновки Верховного Суду, які сформульовані у цих постановах, викладені у правовідносинах, які не є подібними.

Виявлене контролюючим органом у цій справі порушення позивачем пункту 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР не стосувалося встановленого під час перевірки факту реалізації позивачем нафтопродуктів, які не було обліковано у встановленому порядку.

Предметом доказування, з огляду на виявлене контролюючим органом порушення, було те, чи надав суб`єкт господарювання до перевірки документи на підтвердження того, що товари, які знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), тобто товарні запаси, належним чином обліковані.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 27 грудня 2023 року у справі № 280/1998/23, від 16 травня 2024 року у справі №280/176/23 тощо.

Досліджуючи наявності або відсутності порушень вимог законодавства та правомірності дій відповідача, колегія суддів зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що ТОВ «Барвінок-Інвест» листом вих.№227 від 04.08.2022 було надано податковому органу документи, якими підтверджується походження палива за період з 01.01.2022 по день закінчення фактичної перевірки, а саме:

- договір поставки нафтопродуктів від 30.11.2018 №Г-161, укладений з ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ КАРПАТИНАФТОТРЕЙД», додаткову угоду №1 до договору поставки від 30.11.2018 №Г-161 складену та підписану сторонами 09.01.2019, додаткову угоду до договору поставки від 30.11.2018 №Г-161 складену та підписану сторонами 27.12.2019, Акт № 01/01 приймання-передачі скрапленого газу від 31.01.2022, Акт №02/01 приймання-передачі скрапленого газу від 28.02.2022, Акт № 04/01 приймання-передачі скрапленого газу від 30.04.2022, Акт № 04/02 приймання-передачі скрапленого газу від 30.04.2022, Акт № 05/01 приймання-передачі скрапленого газу від 31.05.2022 та Акт №05/02 приймання-передачі скрапленого газу від 31.05.2022 (а.с.71-76 т.1);

- договір поставки нафтопродуктів від 15.11.2021 №5/21, укладений з ТОВ «ТРАНСЛІОГАЗ» ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта», Акт приймання-передачі скрапленого газу № 5-01/22 від 31.01.2022, Акт приймання-передачі скрапленого газу № 5-02/22 від 28.02.2022, Акт приймання-передачі скрапленого газу № 5-03/1-22 від 31.03.2022, Акт приймання-передачі скрапленого газу №5-03/2-22 від 31.03.2022, Акт приймання-передачі скрапленого газу № 5-04/22 від 30.04.2022, Акт приймання-передачі скрапленого газу № 5-04/22 від 30.04.2022, Акт приймання-передачі скрапленого газу № 6-05/22 від 31.05.2022 та Акт приймання-передачі скрапленого газу № 6-05/22-1 від 31.05.2022 (а.с.77-82 т.1);

- договір поставки нафтопродуктів від 08.06.2022 №БТ0814/2022, укладений з ТОВ «БІЗНЕС ТРЕНД» та Акт приймання-передачі нафтопродуктів № 6 від 30.06.2022 (а.с.83-84 т.1);

- договір поставки нафтопродуктів від 01.06.2022 №НЯ-Г028, укладений з ТОВ «НОВЕЯ» та Акт приймання-передачі скрапленого газу № 1 від 30.06.2022 (а.с.85-86 т.1);

- договір поставки нафтопродуктів від 01.02.2022 №271/2/2118, укладений з ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта», Акт приймання-передачі нафтопродуктів №1/04 від 01.04.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №2/04 від 01.04.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №3/04 від 01.04.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №4/04 від 01.04.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №5/04 від 01.04.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №6/04 від 01.04.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №7/04 від 01.04.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №8/04 від 01.04.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №9/04 від 01.04.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №10/04 від 01.04.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №11/04 від 01.04.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №12/04 від 01.04.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №13/04 від 01.04.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №14/04 від 01.04.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №1/05 від 01.05.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №2/05 від 01.05.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №3/05 від 01.05.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №4/05 від 01.05.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №5/05 від 01.05.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №6/05 від 01.05.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №7/05 від 01.05.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №8/05 від 01.05.2022 (а.с.87-98 т.1);

- договір поставки нафтопродуктів від 01.10.2021 № 722/2/2118, укладений з ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта», Акт приймання-передачі нафтопродуктів №1/01 від 31.01.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №2/01 від 31.01.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №3/01 від 31.01.2022 (а.с.99-101, т.1);

- договір поставки нафтопродуктів від 01.10.2021 № 723/2/2118, укладений з ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта», Акт приймання-передачі нафтопродуктів №1/01 від 31.01.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №2/01 від 31.01.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №1/04 від 30.04.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №2/04 від 30.04.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №3/04 від 30.04.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №4/04 від 30.04.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №1/05 від 31.05.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №2/05 від 31.05.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №2/05 від 31.05.2022 (а.с.102-108, т.1);

- договір комісії від 01.02.2022 № 353/11/2118, укладений з ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта», Акт приймання-передачі нафтопродуктів до договору комісії №1/02 від 01.02.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів до договору комісії №2/02 від 01.02.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів до договору комісії №3/02 від 01.02.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів до договору комісії №1/03 від 01.03.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів до договору комісії №3/03 від 17.03.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів до договору комісії №4/03 від 17.03.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів до договору комісії №1/04 від 01.04.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів до договору комісії №2/04 від 01.04.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів до договору комісії №3/04 від 11.04.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів до договору комісії №4/04 від 18.04.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів до договору комісії №1/05 від 01.05.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів до договору комісії №2/05 від 01.05.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів до договору комісії №3/05 від 18.05.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів до договору комісії №1/06 від 01.06.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів до договору комісії №2/06 від 01.06.2022 (а.с.108-116 т.1);

- договір поставки від 31.12.2021 № 12/01/01/2327-НП, укладений з ПАТ «Укрнафта», Акт приймання-передачі нафтопродуктів №1 від 31.01.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №2 від 31.01.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №3 від 31.01.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №4 від 31.01.2022 (а.с.117-120 т.1);

- договір поставки від 01.02.2022 № 12/01/01/335-НП, укладений з ПАТ «Укрнафта», Акт приймання-передачі нафтопродуктів №1 від 28.02.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №2 від 28.02.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №3 від 28.02.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №4 від 28.02.2022 (а.с.121-124 т.1);

- договір від 01.11.2021 № ДЗБ21-160/ЛТ, укладений з ТОВ «ЛІВАЙН ТОРГ» з додатками до нього, Акт приймання-передачі товару №1/01 від 31.01.2022 та Акт приймання-передачі товару та наданих послуг №2/01 від 31.01.2022, Акт приймання-передачі товару №1/02 від 28.02.2022 та Акт приймання-передачі товару та наданих послуг №2/02 від 28.02.2022, Акт приймання-передачі товару №1/03 від 31.03.2022 та Акт приймання-передачі товару та наданих послуг №2/03 від 31.03.2022, Акт приймання-передачі товару №1/04 від 30.04.2022 та Акт приймання-передачі товару та наданих послуг №2/04 від 30.04.2022, Акт приймання-передачі товару №1/05 від 31.05.2022 та Акт приймання-передачі товару та наданих послуг №2/05 від 31.05.2022, Акт приймання-передачі товару №1/06 від 30.06.2022 та Акт приймання-передачі товару та наданих послуг №2/06 від 30.06.2022 (а.с.125-137 т.1).

Також, позивачем у ході проведення фактичної перевірки зокрема було надано наступні документи:

- товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів (нафти), в яких зазначено вантажовідправником ТОВ «Нафтасіті»: №433 від 03.01.2022, №4254 від 22.01.2022, №3308 від 17.01.2022, №6133 від 30.01.2022, №8280 від 10.02.2022, №9312 від 14.02.2022, №10725 від 21.02.2022, №678 від 01.04.2022, №17595 від 05.04.2022, №30510 від 04.04.2022, №32497 від 11.04.2022, №1121 від 15.04.2022, №1313 від 20.04.2022, №36335 від 20.04.2022, №37514 від 23.04.2022, №1391 від 24.04.2022, №1549 від 27.04.2022, №040867 від 28.04.2022, №39461 від 05.05.2022, №39733 від 06.05.2022, №39879 від 05.05.2022, №41202 від 10.05.2022, №41726 від 12.05.2022, №41490 від 12.05.2022, №42796 від 19.05.2022, №21704 від 17.06.2022, №23742 від 20.07.2022 (а.с.40-43, 46-68 т.1).

- товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів (нафти), в яких зазначено вантажовідправником АТ «Одеснафтопродукт»: від 02.02.2022 №1086; від 16.02.2022 №2100 (а.с.44-45 т.1);

- товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів (нафти), в яких зазначено вантажовідправником ТОВ «Торговий Дім - Укртатнафта»: №330903/2 від 23.07.2022; №331016/2 від 25.07.2022 (а.с.69-70 т.1).

Як вірно встановлено судом першої інстанції, за умовами вказаних договорів укладених з ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укрнафта», поставка товару здійснюється партіями на підставі актів приймання-передачі нафтопродуктів, підписаних Сторонами. Зобов`язання постачальника по поставці товару вважаються виконаними, право власності на товар та ризики по його втраті (псуванню) переходять від постачальника до покупця з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі нафтопродуктів.

Поставка товару від ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укрнафта» до позивача підтверджена актами приймання-передачі нафтопродуктів.

Також, у позивача наявні договірні відносини з ТОВ «Нафтасіті» по зберіганню нафтопродуктів та інших товарно-матеріальних цінностей, а передача товарів на АЗС № 14 підтверджується складеними ТОВ «Нафтасіті» у встановленому порядку товарно-транспортними накладними на відпуск нафтопродуктiв (нафти).

Відповідно до п.2.1.1 Договору від 01.11.2021 № ДЗБ21-160/ЛТ, укладеного з ТОВ «Лівайн Торг», позивач зобов`язаний доставити товар з резервуарів нафтобаз ТОВ «Нафтасіті», що належать ТОВ «Нафтасіті» на праві власності або використовуються ним на підставі цивільно-правових договорів, або інших нафтобаз, та прийняти товар на зберігання в резервуари автозаправних станцій, що перебувають в користуванні (та/або власності) позивача.

Відповідно до п.2.3.1 Договору від 01.11.2021 № ДЗБ21-160/ЛТ ТОВ «Лівайн Торг» зобов`язано передати на зберігання позивачу товар належної якості на підставі акту приймання-передачі на зберігання.

Згідно з п.2.1.4 Договору від 01.11.2021 № ДЗБ21-160/ЛТ позивач зобов`язаний проводити відпуск товару через наявну мережу АЗС по довірчим документам ТОВ «Лівайн Торг».

Матеріали справи містять, акти приймання-передачі товару за Договором від 01.11.2021 № ДЗБ21-160/ЛТ, які підписані уповноваженими особами позивача та ТОВ «Лівайн Торг».

Крім того, матеріали справи містять змінні звіти та фіскальні звітні чеки (Z-звіти), сформовані РРО (т.1, а.с.179-208)

Також, податковому органу позивачем були надані: копії формулярів (паспортів) на паливнороздавальні колонки, копії свідоцтв про повірку законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, копії паспортів на резервуари, оригінали журналів надходження нафтопродуктів і обліку прийому газу в автоцистернах, оригінали касової книги на АЗС №14, оригінали товарно-транспортних накладних на бензин, оригінали додатку до касових книг, прибуткових касових ордерів, службових звітів, видаткових касових ордерів, супровідних касових ордерів до сумки з матеріальними цінностями за січень-липень 2022 року, журнали-ордери і відомості по рахункам, акти приймання-передачі нафтопродуктів, договори поставки, виписки по банківським рахункам за січень-липень 2022 року, копії сертифікатів відповідності та ін.

Колегія суддів зазначає, що зберігання пального нерозривно пов`язане із наявністю у суб`єкта господарювання споруд та/або обладнання, та/або ємностей, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування (місця зберігання пального).

Згідно з підпунктом 86.7.4. пункту 86.7. статті 86 ПК України при розгляді матеріалів перевірки контролюючим органом досліджуються всі наявні фактичні дані, що стосуються предмета розгляду, у тому числі документи, надані платником податків або витребувані у нього, письмові та усні пояснення платника податку, інші фактичні дані, що наявні або доступні контролюючому органу.

За результатами розгляду матеріалів перевірки комісія з розгляду заперечень приймає висновок, що є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV, бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; облікова політика - сукупність принципів, методів і процедур, що використовуються підприємством для складання та подання фінансової звітності.

Відповідно до приписів статті 8 Закону №996-XIV, бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Підприємство самостійно: визначає за погодженням з власником (власниками) або уповноваженим ним органом (посадовою особою) відповідно до установчих документів облікову політику підприємства, обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних.

За правилами статті 9 зазначеного Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на перше число кожного місяця. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Отже, документами, що є підставою для внесення записів до бухгалтерського обліку є накладні, витратні накладні, товарно-транспортні накладні тощо.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, вказані вище обставини у їх сукупності, на переконання суду, свідчать про реалізацію позивачем товарів, облікованих у встановленому порядку, та належне ведення позивачем обліку товарних запасів.

Так, Єдиний порядок організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти (далі - нафта) і нафтопродуктів визначає Інструкція про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затверджена наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв`язку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України від 20 травня 2008 року N 281/171/578/155, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02 вересня 2008 року за № 805/15496 (далі - Інструкція № 281/171/578/155).

Відповідно до підпункту 10.2.1 пункту 10.2 Інструкції №281, приймання нафтопродуктів, що надійшли автомобільним транспортом від постачальників, здійснюється працівниками автозаправної станції за марками та видами (дизельне паливо залежно від масової частки сірки) за даними товарно-транспортних накладних у разі наявності паспорта якості та копії сертифіката відповідності. Приймання нафтопродуктів здійснюється відповідно до вимог робочої інструкції оператора АЗС та інструкції з охорони праці, які повинні бути затверджені керівником підприємства, якому належить АЗС.

На підставі ТТН та акта приймання (у разі його наявності) оператор АЗС має оприбуткувати прийнятий нафтопродукт за марками та видами (дизельне паливо залежно від масової частки сірки), тобто зробити необхідні записи в журналі обліку надходження нафтопродуктів на АЗС за формою № 13-НП. Дані про оприбутковані нафтопродукти заносяться до змінного звіту АЗС за формою № 17-НП (додаток 14) (підпункт 10.2.10 пункту 10.2 Інструкції №281).

Згідно з підпунктом 10.3.1.3 пункту 10.3 Інструкції №281, облік реалізації нафтопродуктів ведеться через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений до фіскального режиму роботи РРО з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій кожною АЗС, яка здійснює розрахунки із споживачами готівкою. Відпуск нафтопродуктів за готівку відображається у Змінному звіті АЗС за формою № 17-НП.

За положеннями підпункту 10.4.1 пункту 10.4 Інструкції №281, на АЗС здійснюється оперативне кількісне контролювання, результати якого використовуються для ведення обліку, звіряння кількості отриманих і відпущених нафтопродуктів. Кількісний облік нафтопродуктів на АЗС здійснюється за формою змінного звіту АЗС N 17-НП.

Підпунктом 10.4.2 пункту 10.4 Інструкції №281 передбачено, що під час приймання-передавання зміни оператори АЗС: визначають залишки нафтопродуктів на кінець зміни з урахуванням залишків на початок зміни (цей залишок переноситься з графи «обліковий залишок попередньої зміни»), надходження нафтопродуктів за зміну, які підтверджено відповідними документами, та кількості відпущених за зміну нафтопродуктів за сумарними показниками лічильників усіх ПРК, ОРК (обліковий залишок); вимірюють загальний рівень нафтопродуктів і рівень підтоварної води в кожному резервуарі та за результатами вимірювань визначають об`єм нафтопродуктів (фактичний залишок); роздруковують на РРО фіскальний звітний чек і визначають обсяг виконаних розрахункових операцій, що заносяться до фіскальної пам`яті; передають залишок готівки; перевіряють наявність та фіксацію у місцях, передбачених експлуатаційним документом, свинцевих пломб з відбитком повірочного тавра та відповідність відбитку цих тавр у формулярах на ПРК, ОРК. У разі встановлення розбіжності фактичної і облікової кількості нафтопродуктів у резервуарі в границях відносної похибки методу вимірювання маси згідно з ГОСТ 26976 зміна передається і приймається за обліковим залишком нафтопродукту. Перевищення фактичного залишку на кінець зміни над обліковим залишком на кінець зміни понад допустиме граничне відхилення фіксується у змінному звіті. У разі перевищення розбіжності фактичної і облікової кількості нафтопродуктів у резервуарі понад зазначених норм керівництво повинно вжити заходів щодо проведення позачергової інвентаризації. До встановлення обставин перевищення фактичного залишку на кінець зміни над обліковим залишком на кінець зміни понад допустиме граничне відхилення обліковий залишок не корегується.

Підпунктом 10.4.3 пункту 10.4 Інструкції №281 передбачено, що після завершення зміни оператором АЗС складається змінний звіт АЗС за формою N 17-НП у двох примірниках, з яких один з доданими ТТН здається до бухгалтерської служби, а другий - залишається на АЗС.

Пунктом 16.1 Інструкції №281 встановлено, що матеріально відповідальні особи АЗС ведуть облік руху нафтопродуктів за марками і видами (для дизельного палива в залежності від масової частки сірки) нафтопродуктів у змінному звіті за формою № 17-НП, який складається у двох примірниках. Перший примірник разом з первинними документами здається до бухгалтерської служби, а другий - залишається у матеріально відповідальної особи.

Верховний Суд у постанові від 31 серпня 2023 року у справі №820/1435/17, щодо неурахування висновків у якій покликався скаржник, звернув увагу на те, що сама по собі відсутність чи недоліки в оформлені таких документів оперативного обліку (зокрема, змінних звітів оператора АГЗС форми №14-ГС) не можуть бути єдиною підставою для висновку про порушення порядку ведення обліку СВГ за місцем його продажу та застосування до суб`єкта господарювання штрафних санкцій, передбачених статтею 20 Закону №265. Подібні за змістом висновки викладено Верховним Судом і в постановах від 14 лютого 2022 року по справі №640/2008/20 та від 14 липня 2022 року по справі №520/18801/2020, на висновки у яких також слушно покликається скаржник.

У постанові Верховного Суду від 17 травня 2023 року у справі №640/20727/21, суд також зауважив на тому, що журнал обліку надходження нафтопродуктів та змінний звіт не є первинним чи зведеним обліковим документом у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і порушення порядку ведення такого журналу саме по собі не свідчить про відсутність обліку товарів у розумінні пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Застосування санкції, встановленої статтею 20 Закону № 265/95-ВР, можливе до суб`єкта, який здійснює реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надав під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Колегія суддів враховує, що безпосередньо в Акті перевірки зазначено про відсутність документів, які підтверджують саме походження палива на загальну суму (загальний обсяг як поставленого так і залишку), що за позицією контролюючого органу є підставою для застосування штрафних санкцій, передбачених статтею 20 Закону №265/95-ВР. Саме із питанням підтвердження походження палива пов`язані доводи контролюючого органу про обов`язкову необхідність паспортів якості і сертифікатів відповідності.

У постанові від 11 січня 2024 року у справі №420/12275/22 Верховний Суд зазначав, що не надання під час фактичної перевірки документів, що підтверджують походження підакцизних товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), не є підставою для притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності, встановленої статтею 20 Закону № 265/95-ВР.

Під час перевірки позивач надав контролюючому органу такі облікові документи, як змінні звіти та фіскальні звітні чеки (Z-звіти), сформовані РРО тощо, обов`язковість ведення яких встановлена Інструкцією № 281/171/578/155, а також товарно-транспортні накладні та інші документи, на підставі яких здійснювалася поставка нафтопродуктів.

Колегія суддів виходить з того, що в Акті перевірки відсутні висновки про те, що саме під час прийняття пального на АЗС № 14 разом із товарно-транспортними накладними особі, яка здійснювала приймання пального, не надавалися відповідні документи. Колегія суддів зазначає, що не надання позивачем до перевірки сертифікатів відповідності та паспортів якості на нафтопродукти не може розглядатися як не надання до перевірки документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу, за що встановлена відповідальність статтею 20 Закону №265/95-ВР.

Отже, наявні документи підтверджують походження товарних запасів, які на момент проведення фактичної перевірки знаходились у місці продажу, а саме господарському об`єкті позивача (АЗС №14).

Також, Верховний Суд у постанові від 27 грудня 2023 року у справі № 280/1998/23 виснував, що ключовим елементом норми пункту 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР (щодо обов`язку суб`єкта господарювання надати облікові документи) та статті 20 цього Закону (щодо відповідальності за ненадання таких документів) є словосполучення «товарні запаси, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу», яке міститься у кожній з цих норм.

Отже, згідно з нормами пункту 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР платник податків зобов`язаний надати облікові документи лише щодо товарів, які безпосередньо на момент перевірки знаходились у місці продажу, а не за весь період, що охоплений перевіркою.

Однак, згідно з наявними в матеріалах справи документами, у тому числі Додатками до Акта перевірки, контролюючий орган вибірково врахував вартість обсягу пального, який було поставлено позивачеві за весь перевіряючий період (загальний обсяг поставленого). При цьому, як зазначалось, загальна сума пального, яке на початку перевірки знаходилось в реалізації є значно меншим того, що розміщено за місцем реалізації облік пального.

Враховуючи, що за змістом статті 20 Закону № 265/95-ВР розрахунок штрафних санкцій здійснюється виходячи з вартості товарів, які не обліковані у встановленому порядку (тобто за обсягами виявленого пального, яке реалізовано, але не обліковано, або виходячи з обсягів виявлених залишків пального, щодо обліку яких не надано документів), то здійснений контролюючим органом розрахунку штрафних санкцій, виходячи не з обсягу залишків пального, а з обсягу його поставки у відповідний період, є протиправним.

Доводи скаржника, пов`язані із недоліками в оформленні документів, виписаних позивачу та позивачем, колегія суддів вважає недоречними, адже з наявних в матеріалах справи документів не вбачається, що штрафні санкцій стосувалися пального, отриманого саме від цього суб`єкта господарювання.

Отже, не може бути і предметом дослідження у справі питання правомірності прийняття на АЗС №14 обсягів пального (загально поставленого), оскільки, предметом доказування у цій справі було те, чи надав суб`єкт господарювання до перевірки документи на підтвердження того, що товари, які знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), тобто товарні запаси, належним чином обліковані.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 16 травня 2024 року у справі №280/176/23 тощо.

Таким чином, суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню, а податкове повідомлення рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя О.В. Головко