Справа № 240/6201/23
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2025-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про встановлення судового контролю

27 січня 2025 року

м. Київ

справа №240/6201/23

адміністративне провадження №К/990/16802/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А., суддів: Берназюка Я.О., Стеценка С.Г.,

розглянув заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Верховного Суду від 18.09.2024 у справі №240/6201/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, у якому просила:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII (далі - Закон №796-XII, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) з дати виникнення права на призначення пенсії.

Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 01.06.2023, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.09.2023, у задоволенні позову відмовив.

ОСОБА_1 оскаржила зазначені судові рішення у касаційному порядку.

Верховний Суд постановою від 18.09.2024 касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив, скасував рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01.06.2023 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.09.2023 у справі №240/6201/23 та ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив: визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII із зниженням пенсійного віку; зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за заявою ОСОБА_1 від 01.02.2023.

Стягнув на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області понесені нею витрати по сплаті судового збору на загальну суму 4831,30 грн.

До Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшла заява, подана у порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у якому позивачка просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області подати до суду звіт про виконання постанови Верховного Суду від 18.09.2024 у справі №240/6201/23.

Клопотання обґрунтоване тим, що Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області не виконує постанову Верховного Суду від 18.09.2024 у цій справі, не виплачує нараховану на виконання судового рішення заборгованість у сумі 34958,83 грн із пенсії за віком, призначену відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ, у зв`язку з відсутністю бюджетних призначень, що підтверджується листом Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 15.10.2024 №0600-0304-5/129991.

Відповідач надав до суду заперечення проти заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, у якому зазначив, що позивачці на виконання постанови Верховного Суду від 18.09.2024 призначено пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII з 01.02.2023. За період з 01.02.2023 по 30.09.2024 нарахована доплата до пенсії у розмірі 34958,83 грн з урахуванням виплачених сум, яка включена до підсистеми «Реєстр судових рішень» ІКІС ПФУ відповідно до Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 №21-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.09.2009 за №897/16913 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09.12.2021 №35-1), Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1596 (з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 №1279), Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 №280, яким передбачено, що Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань забезпечує своєчасне та у повному обсязі фінансування виплати пенсій. З 01.10.2024 виплата пенсії здійснюється у розмірі, визначеному рішенням суду. Відповідач зауважив, що ним проведено комплекс заходів для повного і неухильного виконання рішення суду, на підтвердження чого надав рішення Овруцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України про перерахунок пенсії від 23.09.2024 №65.

Вирішуючи зазначене клопотання, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно з частиною другою статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

За приписами частини четвертої та сьомої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування.

Відповідно до частини другої та третьої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Правові норми, закріплені у частині першій статті 382 КАС України, кореспондуються з положеннями підпункту "ґ" пункту 4 частини першої статті 356 КАС України, згідно з якими у резолютивній частині постанови зазначається про встановлення судом касаційної інстанції строку для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 31.07.2018 у справі №235/7638/16-а.

Адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Своєю чергою, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналогічна правова позиція сформульована Верховним Судом у постановах від 27.02.2020 у справі №0640/3719/18, від 11.06.2020 у справі №640/13988/19.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 зазначив, що застосування статті 382 КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи - позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Позивачка на обґрунтування заявленого клопотання про встановлення судового контролю послалась на лист Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 15.10.2024 №0600-0304-5/129991, однак не долучила цей лист до поданої заяви.

З рішення Овруцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України про перерахунок пенсії від 23.09.2024 №65, доданого відповідачем вбачається, що на виконання постанови Верховного Суду від 18.09.2024 позивачці призначено пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII з 01.02.2023 довічно. За період з 01.02.2023 по 30.09.2024 позивачці нарахована доплата до пенсії у розмірі 34958,83 грн, про що повідомила позивачка у заяві та зазначив відповідач у запереченнях на заяву.

Наведені обставини свідчать про те, що відповідачем вчиняються дії, спрямовані на виконання рішення суду.

Разом з тим, заявницею не надано доказів в підтвердження невиконання судового рішення, ухваленого на її користь, та обставин, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності відповідача, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Незгода позивача із способом та обсягом виконання відповідачем судового рішення є предметом окремого спору. У разі незгоди з розміром здійсненого перерахунку на виконання рішення суду у цій справі, позивач має право звернутися за захистом своїх прав до суду.

Верховний Суд звертає увагу позивача на те, що перевірка правомірності прийняття (вчинення) рішень, дій чи бездіяльності суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду, може бути здійснено судом через механізм, регламентований статтею 383 КАС України, згідно із частиною першою якої особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає про відсутність сукупності правових умов, обставин та передбачених КАС України підстав для встановлення судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання постанови Верховного Суду, а тому у задоволенні клопотання позивача слід відмовити.

Керуючись статтями 355, 359, 370, 382 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Верховного Суду від 18.09.2024 у справі №240/6201/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не оскаржується.

Суддя А.А. Єзеров

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя С.Г. Стеценко