Справа № 320/9430/20
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2024-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2024 року №320/9430/20

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши у м. Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, в якому просить суд:

- скасувати вимогу ГУ ДПС у Київській області від 04.08.2020 № Ф-6143-17/2965 про сплату боргу з єдиного внеску на суму 2 388, 06 грн.

- зобов?язати ГУ ДПС у Київській області внести зміни до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з єдиного соціального внеску у розмірі 2 388,06 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ч.4 ст.4 Закону України №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", в якій зазначається: «особи, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.». З цих підстав вважає податкову вимогу ГУ ДПС у Київській області від 04.08.2020 № Ф-6143-17/2965 про сплату боргу з єдиного внеску на суму 2 388, 06 грн протиправною.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_2 , виданого Міським відділом №2 Білоцерківського МУГУ МВС України в Київській області.

Позивач був зареєстрований фізичною особою-підприємцем з 1998 по 2014 рік та перебував на спрощеній системі оподаткування 2 групи.

20.11.2014 державним реєстратором припинено державну реєстрацію ФОП ОСОБА_1 , номер запису 0401214.

Крім того, з 25.09.2012 року Позивач знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ м. Біла Церква і отримує пенсію за віком потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС при повному стажу праці, що підтверджено копією пенсійного посвідчення від 25.09.2012 серія ААЄ, номер особового рахунку № НОМЕР_3 .

ОСОБА_1 отримано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.08.2020 року № Ф-6143-17/2965 складену ГУ ДПС у Київській області про нарахування недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску за 2012 рік у розмірі 2 388,68 грн.

Вказана вимога була оскаржена в адміністративному порядку до ДПС України, яка своїм рішенням про результати розгляду скарги від 15.09.2020 № 27300/6/99-00-06-03-01-відмовила у задоволені скарги, а вимогу залишила без змін.

Вважаючи вимогу від 04.08.2020 року № Ф-6143-17/2965 протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Законом № 2464-VI визначено правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Так, статтею 4 Закону №2464-VII (тут і далі по тексту - в редакції, що діяла у період виникнення боргу) визначено перелік платників єдиного внеску, зокрема, згідно з п.1.4 частини 1 ст.4 Закону №2464-VII платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Відповідно до п. З частини першої статті 7 Закону №2464-VII для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця (п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону №2464-VII).

Відповідно до частини одинадцятої статті 8 Закону №2464-VII єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 4 та 5 частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 34,7 відсотка визначеної пунктами 2 та 3 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Порядок обліку платників єдиного внеску визначено статтею 5 Закону №2464-VI.

Згідно з частиною 2 ст.5 Закону №2464-VI у редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України від 04.07.2013 Nє406-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв??язку із проведенням адміністративної реформи" (далі - Закон №406-VII), взяття на облік платників єдиного внеску, зазначених у пунктах 2-14 частини першої статті 4 Закону №2464-VI, здійснювався Пенсійним фондом з внесенням відповідних відомостей до реєстру застрахованих осіб.

Платники єдиного внеску, зазначені у п. 4 частини 1 ст. 4 Закону №2464-VI, зокрема фізичні особи - підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачуться єдиний внесок.

Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування було передбачено Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що затверджена постановою Правління Пенсійного фонду України від 27 вересня 2010 року №21-5, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 жовтня 2010 року за №994/18289 (яка була чинною в період з 01.01.2011 по 25.02.2014, далі - Інструкція №21-5).

Підпунктом 2.1.3 п. 2.1 розділу 2 Інструкції №21-5 встановлено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Обчислення і строки сплати єдиного внеску платниками, зазначеними у підпункті 2.1.3 пункту 2.1 розділу ІІ цієї Інструкції, які обрали спрощену систему оподаткування передбачений пунктом 4.6 розділу 4 Інструкції №21-5.

Зазначена категорія платників самостійно обчислює для себе та членів своїх сімей, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, суму єдиного внеску, яка не може бути менше мінімального страхового внеску за кожну особу на місяць (пп. 4.6.1 Інструкції №21-5).

Відтак, платники, зазначені у підпункті 2.1.3 пункту 2.1 розділу ІІ Інструкції № 21-5, які обрали спрощену систему оподаткування, самостійно обчислюють для себе та членів своїх сімей, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, суму єдиного внеску, яка не може бути менше мінімального страхового внеску за кожну особу на місяць. Платники сплачують єдиний внесок у вигляді авансового платежу в розмірі, який самостійно визначили, до 20 числа місяця, наступного за місяцем, за який він сплачується. Суми єдиного внеску, сплачені у вигляді авансових платежів, ураховуються платником при остаточному розрахунку, який здійснюється ним не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Базовим звітним періодом є календарний рік.

Після передачі функцій з адміністрування єдиного соціального внеску від органів Пенсійного Фонду України до Міндоходів України процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування страхувальниками, визначеними Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначала Інструкція про порядок нарахування та сплати платниками єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджена наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 року №455, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19 вересня 2013 р. за № 1622/24154 (яка була чинною в період з 01.10.2013 по 29.05.2015, далі - Інструкція №455).

Згідно з пп. 2 п. 4.6 розділу IV Інструкції №455 платники єдиного внеску, визначені пп.3 п.2.1 розділу ІІ Інструкції № 455 (фізичні особи - підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування), сплачують єдиний внесок у вигляді авансового платежу в розмірі, який самостійно визначили, до 20 числа кожного місяця поточного кварталу. При цьому суми єдиного внеску, сплачені у вигляді авансових платежів, ураховуються платником при остаточному розрахунку, який здійснюється ним за календарний квартал до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Відтак, згідно переданих сальдових залишків на центральному рівні від Пенсійного фонду України до Міндоходів України, станом на 31.12.2012 по ФОП ОСОБА_1 обліковувалася заборгованість по ЄСВ в сумі 2 388,06 грн., борг сплачено не було.

Відповідно до п. З розділу 6 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного су на загальнообов`язкове державне соціальне страхування органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:

дані перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів;

платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У зв?язку з наявністю в ІКПП Позивача за кодом бюджетної класифікації 71040000 заборгованості зі сплати ЄСВ та відповідно до ст. 25 Закону 2464 сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.08.2020 № Ф-6143-17/2965.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається належним чином надісланою (врученою), якщо вона надіслана на адресу (місцезнаходження юридичної особи або його відокремленого підрозділу, місце проживання або останнього відомого місця перебування фізичної особи) платника єдиного внеску рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику єдиного внеску або його законному чи уповноваженому представникові.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) від 04.08.2020 № Ф-6143-17/2965 надіслана рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за адресою реєстрації платника.

Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Згідно з вимогами п. З розділу VI Інструкції № 449 вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Пунктом 4 розділу VI Інструкції № 449 передбачено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи фіскального органу за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Із зазначеного слідує, що обчислення єдиного внеску та формування вимоги про сплату боргу здійснюється не лише на підставі актів перевірки, але й на підставі облікових даних з інформаційної системи фіскального органу.

Аналіз змісту вищенаведених норм свідчить про те, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи у випадку, зокрема, якщо такий платник має на кінець календарного місяця борг з єдиного внеску.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.09.2018 у справі №826/11623/16.

Таку ж позицію зайняв Шостий апеляційний адміністративний суд по справі №320/5965/18, постановою якого від 17.09.2019, рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.04.2019 скасовано, та у задоволені позову відмовлено.

У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - така фізична особа користується правами, виконує обов`язки та несе відповідальність, що передбачені для платника єдиного внеску, в частині діяльності, яка здійснювалася нею як фізичною особою - підприємцем (ч. 4 ст. 6 Закону).

Відповідно до підпункту 65.10.8 пункту 65.10 статті 65 : ПК України, державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов`язань та застосування санкцій за їх невиконання.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що фізичні особи-підприємці є платниками єдиного внеску до моменту припинення підприємницької діяльності. У разі невиконання обов`язку щодо своєчасності сплати єдиного внеску, органом доходів і зборів приймається рішення про нарахування пені та/або застосування штрафів, передбачених частинами одинадцятою і дванадцятою цієї статті, яке є обов`язковим до виконання.

Позивач перебував у статусі фізичної особи-підприємця з 1998 по 2014 рік, а відтак зобов`язаний був сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не зважаючи на відсутність доходу, в мінімальному розмірі.

Також державна реєстрація припинення підприємницької діяльності не припиняє зобов`язань особи щодо сплати боргу, який виник під час здійснення такої діяльності, та не звільняє від відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості.

Відповідно до п. 4 ст. 4 Закон №2464, фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю або досягли віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

З аналізу даної норми випливає, що нею визначено дві умори звільнення платника від сплати ЄСВ:

??наявність у особи статусу пенсіонера за віком або інваліда;

??факт отримання відповідно до закону пенсії або соціальної допомоги.

Тобто, критерієм звільнення від сплати ЄСВ, разом з фактом отримання пенсії, є наявність у особи, яка обрала спрощену систему оподаткування, статусу пенсіонера за віком, що встановлюється за відповідності умовам, визначеним законом, зокрема досягнення віку, після якого вона має право на призначення відповідної пенсії.

З 25.09.2012 року перебуває на пенсії та відповідно до пенсійного посвідчення Серії НОМЕР_4 отримує пенсію за віком.

При виході на пенсію йому було зменшено пенсійний вік, встановлений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на п`ять років згідно статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивач був зареєстрований фізичною особою-підприємцем з 1998 по 2014 рік та перебував на спрощеній системі оподаткування 2 групи.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсіонер - це особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Умови її призначення за віком визначені статтею 26 зазначеного Закону.

З викладеного слідує, що від сплати єдиного внеску звільняються пенсіонери, пенсія яких призначена відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі -Закон України № 796) особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 14 Закону України № 796 для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 01.01.1993 прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.

Як встановлено судом, згідно пенсійного посвідчення Серії НОМЕР_4 позивач отримує пенсію за віком. Відповідно до посвідчення серія НОМЕР_5 , позивач є особою, віднесеною до четвертої категорії осіб, які постійно проживали на території посиленого радіоекологічного контролю.

Таким чином, позивач має право вийти на пенсію раніше, ніж встановлено в Законі України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і ця обставина підтверджує той факт, що він вийшов на пенсію саме за віком, хоча і на пільгових умовах, про, що і зазначається у пенсійному посвідченні позивача.

Із викладеного суд висновує, що на позивача, як на пенсіонера у розумінні норм наведеного Закону, поширюються положення ч. 4 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до ч. 7 ст. 1 Закону України 07.07.2011 №3609-УІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України і деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих норм Податкового кодексу України» ст. 4 Закону України 08.07.2010 №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на державне соціальне страхування» доповнено частиною четвертою, згідно з якою особи, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу і обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що у відповідача були відсутні правові підстави для формування та надіслання позивачу вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04.08.2020 № Ф-6143-17/2965, так як він звільнений від сплати за себе єдиного внеску.

Доводи відповідача у відзиві щодо незастосування до позивача положень частини четвертої статті 4 Закону № 2464 у зв`язку з недосягненням ним пенсійного віку є неприйнятними, оскільки вказана норма не пов`язує звільнення від сплати єдиного внеску із досягненням особою певного віку, а передбачає звільнення від сплати внеску всіх пенсіонерів за віком.

Аналогічна правова позиція наведена в Постанові Верховного Суду України, Касаційний адміністративний суд, справа №805/2195/17-а, адміністративне провадження №К/9901/3362/17 від 20 березня 2018 року.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірність свого рішення, відповідно суд висновує, що позову слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір, таким чином, вказані витрати підлягають присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДФС у Київській області.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в:

Адміністративний позов - задовольнити.

Скасувати вимогу ГУ ДПС у Київській області від 04.08.2020 № Ф-6143-17/2965 про сплату боргу з єдиного внеску на суму 2 388, 06 грн.

Зобов`язати ГУ ДПС у Київській області внести зміни до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 з єдиного соціального внеску у розмірі 2 388,06 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одну) грн 60 коп за рахунок бюджетних асигнувань - Головного управління ДПС у Київській області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лиска І.Г.