Справа № 420/36448/24
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2025-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 26.11.2024 надійшла позовна заява фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України, в якій позивач, просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 31.07.2023 за №18744/15-32-24-05, №18736/15-32-24-05, №18741/15-32-24-05, №18747/15-32-24-05, №18750/15-32-24-05.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним. Головним управлінням ДПС в Одеській області на підставі акту «Про результати документальної перевірки фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , реєстраційний номер особової картки платника податку НОМЕР_1 , щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 22.08.2018 по 12.06.2020 №15949/15-32-24-05-09/ НОМЕР_1 від 12.06.2023 прийняті податкові повідомлення-рішення: - від 31.07.2023 №18744/15-32-24-05 за платежем Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 430 801,95 грн (за податковими та/або іншими зобов`язаннями на суму 344 641,56 грн, за штрафними санкціями 86160,39 грн); - від 31.07.2023 №18736/15-32-24-05 за платежем Адміністративні штрафи та інші санкції на суму 1 020 грн; - від 31.07.2023 №18741/15-32-24-05 за платежем Податок на додану вартість із вироблених в Україні на суму 230 425 грн (за податковими та/або іншими зобов`язаннями на суму 184 340 грн, за штрафними санкціями 46 085 грн); - від 31.07.2023 №18747/15-32-24-05 за платежем Єдиний податок з фізичних осіб на суму 124 895,25 грн (за податковими та/або іншими зобов`язаннями на суму 99 916,20 грн, за штрафними санкціями 24 979,05 грн); - від 31.07.2023 №18750/15-32-24-05 за платежем Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 35 900,15 грн (за податковими та/або іншими зобов`язаннями на суму 28 720,12 грн., за штрафними санкціями 7 180,03 грн); не було отримано Акт перевірки №15949/15-32-24-05-09/ від 12.06.2023 та будь-яких інших документів, які пов`язані з проведенням перевірки. Позивач категорично не погоджується з викладеним в Акті перевірки №15949/15-32-24-05-09/ НОМЕР_1 від 12.06.2023 та з податковими повідомленнями - рішеннями Головного управління ДПС в Одеській області від 31.07.2023 за №18744/15-32-24-05, №18736/15-32-24-05, №18741/15-32-24-05, №18747/15-32-24-05, №18750/15-32-24-05, вважає рішення контролюючого органу незаконними, необґрунтованими, та такими що винесені в порушення норм діючого законодавства України та підлягають скасуванню.

02.12.2024 ухвалою судді позовну заяву позивача залишено без руху та надано строк на усунення недоліків, шляхом надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку на звернення до суду та докази поважності причин пропуску.

17.12.2024 ухвалою судді прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у адміністративній справі та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та витребувано у відповідача копію матеріалів пенсійної справи.

27.12.2024 до суду (вх..№ЕС/79018/24) від Головного управління ДПС в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити та вказує, що копію наказу та повідомлення про дату початку та місце проведення документальної позапланової перевірки направлено на адресу позивача та ним отримано копію наказу, проте до перевірки первинні документи позивачем надані не були.

Ухвалою суду від 09.01.2025 ухвалено позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без руху. Встановити позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали. Виявлені недоліки позовної заяви повинні бути усунені шляхом надання до суду доказів реєстрації на момент звернення до суду та на даний момент ОСОБА_1 фізичною особою-підприємцем, а у випадку такої реєстрації надання до суду позовної заяви із вірним зазначенням позивача.

13.01.2025 до суду (вх.№3764/25) надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви у якій заявник зазначає вірну назву позивача « ОСОБА_1 ».

15.01.2025 суд ухвалив продовжити розгляд справи №420/36448/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень.

Розглянувши наявні по суті справи докази на обґрунтування заявлених вимог, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено таке.

Матеріали справи містять копію наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 10.04.2023 №2406/п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової карки платника податків НОМЕР_1 » (а.с.71), відповідно до якого наказано провести документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової карки платника податків НОМЕР_1 , податкова адреса: АДРЕСА_1 , з 30 травня 2023 року тривалістю 5 робочих днів за період з 22.08.2018 по 12.06.2020 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства.

Матеріали справи містять повідомлення від 12.04.2023 №207/15-32/24-05 (а.с.72), яким Головне управління ДПС в Одеській області повідомляє фізичну особу-платника податків ОСОБА_1 про проведення з 30.05.2023 документальної позапланової невиїзної перевірки на підставі наказу від 10.04.2023 №2406/п.

Матеріали справи містять рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (а.с.73), відповідно до якого відправлення Головного управління ДПС в Одеській області на адресу ОСОБА_1 отримано 20.04.2023.

У вказаному повідомленні міститься примітка «НАКАЗ».

Посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області складено акт від 05.06.2023 №2230/15-32-24-05/ «Про ненадання документів в ході проведення позапланової невиїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за період з 22.08.2018 по 12.06.2020» (а.с.77).

У подальшому посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області складено акт від 12.06.2023 №15949/15-32-24-05-09/ НОМЕР_1 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової карки платника податків НОМЕР_1 , щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та салати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 22.08.2018 по 12.06.2020» (а.с.13-28) (далі - Акт перевірки).

Матеріали справи містять копію фіскального чека від 12.06.2024 (а.с.68) щодо відправлення на адресу ОСОБА_1 листа з рекомендованим повідомленням про вручення (а.с.68) та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (а.с.69) з приміткою «АКТ».

Відповідачем до суду надано копію списку згрупованих відправлень рекомендованих листів Головного управління ДПС в Одеській області (без зазначення дати відправлення) (а.с.74), копію поштового конверту щодо відправлення пошти Головним управлінням ДПС в Одеській області на адресу ОСОБА_1 з довідкою АТ Укрпошта ф.20 про повернення листа, з якої не вбачається, ані дати відправлення, ані дати повернення листа (а.с.75).

Головним управлінням ДПС в Одеській області, на підставі висновків, викладених у Акті перевірки, прийняті податкові повідомлення-рішення від 31.07.2023:

-№18744/15-32-24-05 (а.с.29), яким визначено зобов`язання за платежем Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 430801,95 грн (за податковими та/або іншими зобов`язаннями на суму 344641,56 грн, за штрафними санкціями 86160,39 грн);

-№18736/15-32-24-05 (а.с.30), яким визначено зобов`язання за платежем Адміністративні штрафи та інші санкції на суму 1 020 грн;

-№18741/15-32-24-05 (а.с.31), яким визначено зобов`язання за платежем Податок на додану вартість із вироблених в Україні на суму 230425 грн (за податковими та/або іншими зобов`язаннями на суму 184 340 грн, за штрафними санкціями 46 085 грн);

-№18747/15-32-24-05 (а.с.32), яким визначено зобов`язання за платежем Єдиний податок з фізичних осіб на суму 124895,25 грн (за податковими та/або іншими зобов`язаннями на суму 99916,20 грн, за штрафними санкціями 24979,05 грн);

-№18750/15-32-24-05 (а.с.33), яким визначено зобов`язання за платежем Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 35900,15 грн (за податковими та/або іншими зобов`язаннями на суму 28720,12 грн, за штрафними санкціями 7180,03 грн).

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.76), зазначені податкові повідомлення-рішення були направлені на адресу ОСОБА_1 .

Вважаючи спірні рішення протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Вирішуючи дану адміністративну справу, суд виходить з наступного.

Положеннями пп.17.1.6 п.17.1 ст.17 Податкового кодексу України (тут та надалі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що платник податків має право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно пп.21.1.1 та пп.21.1.4 п.21.1 ст.21 Податкового кодексу України посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За приписами пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Відповідно до п.86.7 ст.86 Податкового кодексу України, у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Відповідно до пункту 86.8 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті.

На переконання суду, матеріали справи містять достатні докази щодо направлення на адресу позивача Акту перевірки 12.06.2023, а відтак суд відхиляє твердження позивача про передчасніть прийняття спірних податкових повідомлень-рішень від 31.07.2023.

Так, пунктом 79.1 статті 79 Податкового кодексу України передбачено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Пункт 79.2 статті 79 Податкового кодексу України передбачає, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місцем проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Отже, наказ та повідомлення повинні бути надіслані та отримані платником податків до початку проведення перевірки.

Наведене правозастосування відповідає висновку Верховного Суду, викладеному в постановах від 18.07.2019 у справі №0440/5993/18, від 11.05.2023 у справі № 640/18756/21 та від 17.05.2023 у справі №160/5892/20.

Враховуючи, що право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у тому випадку, коли йому до початку проведення перевірки вручено копію наказу про її проведення у порядку, визначеному Податковим кодексом України, наведені вище обставини безпосередньо стосуються предмета доказування у межах спірних правовідносин і їх встановлення має ключове значення для вирішення даного спору.

Відповідно до п. 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Судом встановлено, що матеріали справи містять рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (а.с.73), відповідно до якого відправлення Головного управління ДПС в Одеській області на адресу ОСОБА_1 отримано 20.04.2023.

У вказаному повідомленні міститься примітка «НАКАЗ».

Отже, суд відхиляє твердження позивача про неотримання ним наказу про призначення перевірки, оскільки вимоги приписів п.79.2 ст.79 Податкового кодексу України податковим органом виконано.

Водночас, зі змісту цих документів, а також інших доказів, наданих відповідачем, неможливо достовірно встановити або підтвердити те, що саме повідомлення про проведення перевірки було надіслано платнику.

Відповідач власне у відзиві зазначає, що саме копія наказу від 10.04.2023 №2406/п була отримана позивачем та у додатках до відзиву надає докази направлення саме копії наказу, при цьому не надає належних доказів того, що саме у одному з наданих поштових відправлень знаходилось повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, тобто саме той документ, з яким платник податків повинен бути ознайомлений перед початком перевірки.

Позивач, в свою чергу, заперечує отримання ним повідомлення про проведення перевірки.

Відповідачем також не надано суду докази неможливості вручення повідомлення про перевірку особисто платнику, у тому числі докази його відмови від одержання.

Отже, з наявних у справі доказів вбачається, що відповідач не надав належні докази дотримання ним порядку інформування платника про проведення позапланової невиїзної перевірки, передбаченого нормами Податкового кодексу України.

З цього слідує, що позивач до початку проведення документальної невиїзної позапланової перевірки не міг вважатись таким, що у встановленому порядку отримав наказ та повідомлення про проведення такої перевірки.

Враховуючи це, перевірка позивача, за результатами якої складено акт, проведена контролюючим органом з порушенням вимог законодавства.

Відповідно п.109.1 ст. 109 Податкового кодексу України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Таким чином, в межах спірних правовідносин ненадання позивачем необхідних до перевірки документів відбулася не з вини останнього, що виключає протиправність діянь платника податку, та як наслідок, притягнення його до відповідальності.

Відсутність вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушення, обумовила протиправність нарахування грошових зобов`язань та застосування штрафних (фінансових) санкцій спірними податковими повідомленнями-рішеннями.

Принципом податкового законодавства, є презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу (пп.4.1.4. п.4.1. ст. 4 Податкового кодексу України).

Відповідно п.56.21 Податкового кодексу України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Юридична конструкція норми п.56.21 ст. 56 Податкового кодексу України дає підстави стверджувати, що презумпція застосовна не лише у ситуації прямої суперечності норм, але й у будь-якій іншій ситуації невизначеності в процесі правозастосування. Для її застосування необхідно і достатньо виявлення двох або більше альтернативних варіантів правомірної поведінки, обравши найвигідніший для себе з яких платник має почуватися захищеним від можливих негативних наслідків, як з боку контролюючого органу, так і суду.

Більше того, наведеною нормою охоплюються не лише очікування платника, запровадженням у податковому законодавстві цієї презумпції як принципу (основної засади) накладається відповідний таким очікуванням обов`язок вибору визначеного нею варіанту поведінки і контролюючим органом, і судом.

При цьому тягар доведення хибності (відсутності правових підстав) обраного платником варіанту поведінки покладається законом на контролюючий орган.

За змістом ч. 1 ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом, відтак рішення, прийняті за наслідками незаконної перевірки на підставі висновків акту перевірки, який є недопустимим доказом, не можуть вважатись правомірними та підлягають скасуванню.

За наведеного правового регулювання та встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що недотримання відповідачем порядку здійснення перевірки нівелює наслідки такої.

Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 05.02.2019 у справі №821/1157/16, від 13.03.2023 у справі №640/21172/18, лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, може бути підставою для визнання правомірними дій контролюючого органу щодо їх проведення. Порушення контролюючим органом вимог щодо призначення та проведення перевірки призводить до відсутності правових наслідків такої. Таким чином, у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

19 лютого 2019 Верховний Суд в рамках справи № 825/924/17 досліджував питання щодо наслідків відсутності доказів повідомлення платника податку про проведення податкової перевірки та прийшов до висновку, що відсутність доказів належного повідомлення платника податку про проведення перевірки є порушенням порядку її проведення, що дає підстави вважати висновки такої перевірки передчасними, а наслідки такої перевірки у вигляді оскаржуваних податкових повідомлень-рішень неправомірними та такими, що підлягають скасуванню.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 09.02.2021 по справі №804/3329/15, законодавством встановлений обов`язок контролюючого органу повідомити платника податків про дату початку та місце проведення перевірки, а платнику, в свою чергу, гарантується право оскаржувати рішення контролюючого органу про проведення перевірки стосовно нього. Реалізація такого права за відсутності обов`язку у контролюючого органу повідомляти про перевірку до її проведення була б неможливою. Невиконання вимог Податкового кодексу України щодо пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, направлення на проведення перевірки та копії наказу про проведення перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

У постанові Верховного Суду від 13.06.2020 по справі №825/1747/17 йдеться про те, що з наказом про невиїзну перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вказаних вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків. Оскільки невиїзна перевірка проводиться не за місцезнаходженням платника податків, завчасне (до початку перевірки) повідомлення його про час та місце проведення перевірки є гарантією його права на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни, включаючи можливість надання платником податків наявних у нього документів для підтвердження показників податкового обліку.

Суд не вважає необхідним надавати докладну оцінку змісту акту перевірки та суті порушень, оскільки остання була проведена із порушенням вимог щодо процедури інформування платника про проведення перевірки, що згідно з позицією Верховного Суду є достатнім для визнання її протиправною, отже такою, що не створює для платника відповідні правові наслідки.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19.04.2024 у справі № 440/4696/18, від 15.02.2024 у справі № 640/9016/20.

У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на зазначене, оскільки відповідач не довів правомірність дій, які спричинили подальше прийняття спірних рішень, останні слід визнати протиправними та скасувати.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання даного адміністративного позову сплачений судовий збір в розмірі 8230,50 грн, що підтверджується платіжною інструкцією 19.11.2024 (а.с.37).

Враховуючи, що адміністративний позов підлягає задоволенню, з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача необхідно стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 8230,50 грн.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 77, 120, 139, 241-246, 250, 255, 258, 263, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 31.07.2023 №18744/15-32-24-05, №18736/15-32-24-05, №18741/15-32-24-05, №18747/15-32-24-05, №18750/15-32-24-05.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 8230,50 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач - Головне управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА