Справа № 560/5086/24
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2025-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/5086/24 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

27 січня 2025 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Смілянця Е. С. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 червня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного Фонду України у Київській області № 3055/03-16 від 16.01.2024, зобов`язати зарахувати до стажу державної служби періоди роботи у митних органах з 01.04.1997 по 29.12.2023, зобов`язати призначити з 10.01.2024 пенсію по інвалідності відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 №3723-ХІІ "Про державну службу" у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного у довідках від 05.01.2024 №1, №3, виданих Державною митною службою України.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.06.2024 позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 16.01.2024 №3055/03-16.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу, необхідного для призначення пенсії державного службовця, періоди роботи ОСОБА_1 з 01.04.1997 по 04.06.2013 та з 27.12.2013 по 01.05.2016 у системі органів Державної митної служби України згідно з записами трудової книжки.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області вирішити питання призначення ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 №3723-XII з 05.01.2024, зобов`язати нарахувати/перерахувати та виплатити пенсію в розмірі 60% сум заробітної плати, зазначеної у довідках від 05.01.2024 №1, № 3, виданих Державною митною службою України (із урахуванням раніше проведених виплат).

У задоволенні решти вимог позову - відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, отримуючи пенсію по інвалідності, призначену відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-VI.

10.01.2024 позивачка звернулась з заявою до Головного управління ПФУ в Хмельницькій області про перерахунок пенсії у зв`язку з переходом на пенсію за іншим Законом (по інвалідності згідно з Законом України "Про державну службу"), додавши до заяви довідки про складові заробітної плати №1, №3 від 05.01.2024, видані Державною митною службою України.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 16.01.2024 №3055/03-16 позивачці відмовлено у перерахунку, оскільки призначення пенсії по інвалідності Законом №889 не передбачено. Про прийняте рішення позивачку інформовано також листами Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 20.03.2024 та від 11.03.2024.

У вказаних листах Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зазначило, що періоди роботи ОСОБА_1 з 01.04.1997 по 04.06.2013, з 27.12.2013 по 01.05.2016 не підлягають зарахуванню до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, оскільки позивачці у цей період присвоювались спеціальні звання.

Вважаючи вказане рішення про відмову протиправним, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх часткового задоволення.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З 01.05.2016 набрав чинності Закон України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015 (далі-Закон № 889-VIII), в Прикінцевих та Перехідних положеннях якого закріплено, що Закон № 3723-ХІІ (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII втратив чинність.

Пунктами 10, 12 розд. ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Отже, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, але за умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно ч.1 ст.37 Закону № 3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Приписами ч. 9 ст. 37 Закону № 3723-XII визначено, що пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених ч. 1 цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 1058-IV особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно цього Закону, призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

Отже, для визначення права позивача на перехід з пенсії по інвалідності згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсії по інвалідності згідно Закону України "Про державну службу" необхідно встановити стаж державної служби позивача на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Зі змісту оскаржуваного рішення встановлено, що судом першої інстанції зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу, необхідного для призначення пенсії державного службовця, періоди роботи ОСОБА_1 з 01.04.1997 по 04.06.2013 та з 27.12.2013 по 01.05.2016 у системі органів Державної митної служби України згідно з записами трудової книжки.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що періоди роботи з 01.04.1997 по 04.06.2013 та з 27.12.2013 по 01.05.2016 не підлягають зарахуванню до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, для визначення права на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», оскільки позивачці присвоювались спеціальні звання.

Визначаючись щодо доводів апелянта, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом встановлено, що згідно з записами трудової книжки серії НОМЕР_1 від 20.09.1993 ОСОБА_1 :

- з 01.04.1997 працювала інспектором в Подільській регіональній митниці Державної митної служби;

- 25.03.1994 - присвоєно персональне звання "Інспектор митної служби 3 рангу";

- 24.06.1999 - присвоєно персональне звання "Інспектор митної служби ІІ рангу";

- 21.02.2003 - присвоєно персональне звання "Інспектор митної служби І-рангу";

- 01.04.2004 - присвоєно спеціальне звання "Інспектор митної служби 3 рангу";

- 28.12.2004 - призначено на посаду старшого інспектора митниці;

- 23.02.2005 - присвоєно спеціальне звання "Інспектор митної служби 2 рангу";

- 04.08.2005 - звільнена в порядку переведення у Хмельницьку митницю;

- 05.08.2005 - призначена на посаду старшого інспектора відділу інформаційного забезпечення та митної статистики;

- 27.11.2006 - переведена на посаду старшого інспектора відділу митного оформлення №1;

- 20.01.2012 - переведена на посаду старшого інспектора митного поста "Хмельницький-центральний";

- 05.06.2013 - переведено на посаду інспектора митного поста "Хмельницький-центральний". Присвоєно 11 ранг державного службовця;

- 05.10.2013 переведено на посаду державного інспектора митного поста "Хмельницький-центральний";

- 27.12.2013 - присвоєно спеціальне звання "Інспектор податкової та митної справи 1 рангу";

- 23.05.2014 - переведено на посаду старшого державного інспектора митного поста "Хмельницький-центральний";

- 01.12.2014 - переведена на посаду старшого державного інспектора митного поста "Хмельницький-центральний";

- 09.02.2016 - переведено на посаду старшого державного інспектора митного поста "Хмельницький-центральний";

- 10.12.2019 звільнена із займаної посади в порядку переведення до Подільської митниці Державної митної служби.

Колегія суддів зазначає, що пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення стажу державної служби» від 03 травня 1994 №283, якою затверджено Порядок обчислення стажу державної служби, передбачено, що обчислений відповідно до цього Порядку стаж державної служби застосовується для встановлення державним службовцям надбавки за вислугу років, надання додаткових оплачуваних відпусток та призначення пенсії.

Пунктом 1 Порядку №283 встановлено, що цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби. Згідно з пунктом 2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України «Про державну службу», а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів; на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком; на посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання.

Пунктом 4 Порядку №283 передбачено, що документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.

Відповідно до ч. 17 статті 37 Закону №3723-ХІІ період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Крім того, спеціальним законом, що визначає статус посадових осіб митних органів в Україні, є Митний кодекс України від 13 березня 2012 №4495-VI (надалі також Митний кодекс). Відповідно до ч. 1 статті 569 Митного кодексу України працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями.

Згідно з ч. 1 статті 588 Митного кодексу пенсійне забезпечення посадових осіб митних органів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». При цьому період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в митних органах зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Процедуру присвоєння спеціальних звань посадовим особам органів доходів і зборів та осіб, уповноважених їх присвоювати визначено Порядком присвоєння спеціальних звань посадовим особам органів доходів і зборів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.10.2013 № 839 (далі - Порядок № 839) (постанова втратила чинність у частині, що стосується присвоєння спеціальних звань посадовим особам митних органів згідно з Постановою КМ України № 501 від 17.06.2020).

Згідно з пунктом 9 Порядку №839 посадовій особі, яка перебувала на державній службі та вперше призначена на посаду в органах доходів і зборів, присвоюється спеціальне звання за посадою, на яку призначено особу, з урахуванням встановленого співвідношення рангів державних службовців.

Особам, які приймаються на роботу до органів доходів і зборів та яким раніше присвоєно спеціальні звання державної податкової або митної служби, спеціальні звання присвоюються з урахуванням співвідношення, визначеного законом.

За приписами пункту 3 Порядку №839 до строку перебування у спеціальному званні зараховується період роботи в органах доходів і зборів у спеціальному званні (ранзі державного службовця), а також строк перебування у спеціальному званні (ранзі державного службовця) посадових осіб державної податкової та державної митної служби, крім посадових осіб, яким у період роботи в органах доходів і зборів спеціальне звання було присвоєно достроково.

Постановою Кабінету Міністрів України № 306 від 20.04.2016 «Питання присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями» (далі - Постанова № 306) затверджено Порядок присвоєння рангів державних службовців, співвідношення рангів державних службовців і військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями згідно з додатками 1-10.

Наведені норми підтверджують, що посадові особи контролюючих органів, в цьому випадку митного органу, віднесені до державних службовців за певними особливостями, тобто з присвоєнням спеціальних звань, які відповідають певним категоріям та рангам державних службовців.

Відтак, спеціальні звання посадових осіб контролюючих органів - прирівнюються до рангів державного службовця, визначених Постановою № 306.

Додатками 6, 13 Постанови № 306 передбачено, що спеціальне звання «Радник митної служби IІІ рангу» прирівнюється до 6 рангу державного службовця, «Інспектор митної служби I рангу» прирівнюється до 7 рангу державного службовця, «Інспектор митної служби IІ рангу» прирівнюється до 8 рангу державного службовця, «Інспектор митної служби IІІ рангу» прирівнюється до 9 рангу державного службовця.

Отже, посадові особи митних органів, яким присвоєно спеціальні звання є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження служби в митних органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про Державну службу».

Зважаючи на це, Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області протиправно не врахувало відповідні періоди роботи ОСОБА_1 у органах митної служби згідно з записами трудової книжки.

З письмових доказів у справі вбачається, що другу групу інвалідності позивачці встановлено 22.10.2018 (довідка МСЕК серії АВ№ 1107821 від 22.10.2018). Із записів трудової книжки вбачається, що у період, коли їй було встановлено групу інвалідністі, вона працювала на посаді старшого державного інспектора митного поста Хмельницький-центральний. Станом на 01.05.2016 позивачка перебувала на державній службі.

Таким чином, стаж державної служби ОСОБА_1 становить понад 10 років, що підтверджується письмовими документами, наявними у справі.

Отже, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 16.01.2024 №3055/03-16 є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуюч викладене, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції щодо необхідності зобов`язання ГУ ПФУ в Хмельницькій області зарахувати до стажу, необхідного для призначення пенсії державного службовця, періоди роботи ОСОБА_1 з 01.04.1997 по 04.06.2013 та з 27.12.2013 по 01.05.2016 у системі органів Державної митної служби України згідно з записами трудової книжки, а також зобов`язання вирішити питання призначення ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 №3723-XII з 05.01.2024, зобов`язати нарахувати/перерахувати та виплатити пенсію в розмірі 60% сум заробітної плати, зазначеної у довідках від 05.01.2024 №1, № 3, виданих Державною митною службою України (із урахуванням раніше проведених виплат)..

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 червня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Смілянець Е. С. Драчук Т. О.