Справа № 160/13875/24
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бухтіярової М.М.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач-2), в якій позивач з урахуванням уточнень просить:
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 15.04.2024, зарахувавши до страхового стажу періоди проходження військової служби з 22.08.1990 по 15.08.2000.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він брав участь в АТО, має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням від 09.07.2021 та довідкою Військової частини від 24.02.2021 №6, 15.04.2024 звернувся до відповідача-1 з заявою про призначення пенсії відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За принципом екстериторіальності рішенням від 22.04.2024 відповідач-2 розглянув заяву та відмовив в призначенні пенсії, у зв`язку із ненаданням довідки про проходження військової служби в особливий період за формою, а також не зарахував до страхового стажу період проходження військової служби у період з 22.08.1990 по 15.08.2000. Позивач зазначає, що у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 25.07.2000 містяться записи, які підтверджують, що у період з 01.08.1986 по 15.08.2000 він проходив службу в армії. Крім того, згідно з витягом із послужного списку, що у період з 22.08.1990 по 15.08.2000 позивач проходив військову службу. За таких обставин, вважає оспорюване рішення протиправним, просить задовольнити позов у повному обсязі.
При вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що позов подано без додержання вимог, встановлених КАС України,у зв`язку із ухвалою суду позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачеві строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду уточненої позовної заяви, в якій конкретизувати позовні вимоги щодо прізвища особи, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також надати докази її направлення відповідачу.
Представником позивача адвокатом Дзісь А.Р. усунено недоліки позову, уточнено позовні вимоги.
Цією ж ухвалою витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області засвідчену належним чином копію пенсійної справи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), розрахунку страхового стажу на дату звернення 15.04.2024.
До відзиву відповідачем-2 долучено копію пенсійної справи позивача.
Ухвалою суду залучено до участі у справі в якості відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, повідомлено учасників справи, що розгляд справи розпочато спочатку та встановлено відповідачу-3 строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.
До відзиву відповідачем-1 долучено копію пенсійної справи позивача.
Відповідачем-3 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області у поданому відзиву на позовну заяву зазначено про, що позовні вимоги ОСОБА_1 безпідставні та не підлягають задоволенню, зважаючи на наступне. Позивач звернувся до відповідача-1 із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до підпункту 4 пункту 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV. За результатами розгляду заяви позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком, як учаснику бойових дій згідно пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV у зв`язку із невідповідністю довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, та відсутності необхідного страхового стажу для призначення пенсії. До розрахунку не взято довідки від 24.02.2021 №6 та від 05.07.2021 №738, видані Військовою частиною НОМЕР_3 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 18.06.2023 №25, оскільки довідка про безпосередньо участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України потребує дооформлення відповідно до додатку 6 Постанови №413 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2023 №887), а саме: не вказано перелік населених пунктів, в яких позивач виконував бойові завдання та не зазначено, що надана довідка є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій. Також, згідно з наданих документів та даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку, страховий стаж становить 16 років 2 місяці 18 днів. До страхового стажу не зараховано період військової служби з 22.08.1990 по 15.08.2000, який внесений в трудову книжку від 25.07.2000 серії НОМЕР_1 , оскільки відсутній наказ про зарахування на службу, витяг з послужного списку не містить реєстраційного номера та дати видачі, також відсутні накази та дати наказів про зарахування, відрахування зі служби. До страхового стажу, згідно з наданих документів зараховано всі періоди роботи. У зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу та довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України відповідно до додатку 4 Постанови №413 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2023р. № 887) було прийнято оскаржуване рішення, відповідач при його прийнятті діяв виключно в межах, визначених нормами чинного законодавства.
Позивач своїм правом на подання відповідей на відзиви не скористався.
Відповідно до частини п`ятої та восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Згідно з частиною п`ятою статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення у порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до пункту 8 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого 12.05.2014 Ленінським РВ у м. Дніпропетровську ГУ ДМС у Дніпропетровській області; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; має статут учасника бойових дій (посвідчення серії НОМЕР_5 від 09.07.2021).
Відповідно до довідок Військової частини НОМЕР_3 від 24.02.2021 №6 та 05.07.2021 №738 ОСОБА_1 у період з 25.05.2020 по 25.12.2020 брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах і в період здійснення зазначених заходів.
Згідно із довідкою Військової частини НОМЕР_6 від 26.03.2024 №506 позивач перебуває на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_6 з 11.12.2021 і по теперішній час.
15.04.2024 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (ВОГ №3 (сервісний центр) із заявою про призначення пенсії за віком.
Згідно з розпискою-повідомленням до заяви від 15.04.2024 за вх.№2664 позивачем долучено копії наступних документів: довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру; заява про призначення/перерахунок пенсії; паспорт; інший документ (додаток_6) №738; інший документ (витяг з послужного списку) б/н від 12.04.2024.
За принципом екстериторіальності органом призначення визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 22.04.2024 №76 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Означене рішення від 22.04.2024 №76 обґрунтоване наступним.

Згідно наданих до заяви документів про стаж, страховий стаж становить 16 років 2 місяці 18 днів. До страхового стажу не зараховано період проходження військової служби з 22.08.1990 по 15.08.2000 згідно з трудової книжки від 25.07.2000 НОМЕР_1 , оскільки відсутній наказ про зарахування на службу, витяг з послужного списку не містить реєстраційного номера та дати видачі, також відсутні накази та дати наказів про зарахування, відрахування зі служби. Також, заявник надав довідки від 24.02.2021 №6 та від 05.07.2021 №738 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, передбачену Порядком надання та позбавлення статусу учасника бойових дій, які не відповідають додатку 4 до Порядку (не зазначено, в яких населених пунктах виконував бойові завдання, та не зазначено, що надана довідка є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій).

Прийняте рішення: відмовити гр. ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу та відсутністю підстав для призначення пенсії.

Відповідно до роздруківки розрахунку стажу з урахуванням особливостей трудової діяльності та перетину періодів (форма РС-право) номер ПС: 76 на дату звернення 15.04.2024, страховий стаж позивача становить 16 років 02 місяців 18 днів, до якого зараховано наступні періоди:

- з 01.09.1986 по 28.06.1990 навчання у вищих/середн.НЗ 03 роки 09 місяців 28 днів;

- з 01.02.2001 по 03.01.2003 01 рік 11 місяців 03 дні;

- з 06.01.2003 по 23.10.2003 0 років 09 місяців 18 днів;

- з 02.04.2004 по 31.12.2004 0 років 09 місяців 0 днів;

- з 21.11.2005 по 10.02.2006 0 років 01 місяць 12 днів;

- з 10.07.2006 по 20.09.2010 04 роки 03 місяці 0 днів;

- з 01.10.2018 по 31.12.2018 0 років 03 місяці 0 днів;

- з 19.09.2019 по 31.10.2019 0 років 01 місяць 17 днів;

- з 01.11.2019 по 30.11.2021 02 роки 01 місяць 0 днів;

- з 01.12.2021 по 10.12.2021 0 років 01 місяць 0 днів;

- з 11.12.2021 по 31.12.2021 військова служба-інша 0 років 01 місяць 0 днів;

- з 01.01.2022 по 31.12.2023 військова служба-інша 02 роки 0 місяців 0 днів.

Не погодившись з відмовою у призначенні пенсії та з незарахуванням до страхового стажу періоду проходження військової служби з 22.08.1990 по 15.08.2000, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України).

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (в редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин).

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Частина третя статті 4 Закону № 1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною 1 статті 26 Закону №1058 визначено умови призначення пенсії за віком, відповідно до якої особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Пунктом 4 частини першої статті 115 Закону №1058-ІV визначено, що право на призначення дострокової пенсії за віком мають, зокрема, військовослужбовці, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Подання та оформлення документів для призначення пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (далі - Порядок №22-1).

Пунктом 2.1 Порядку №22-1 визначено перелік документів, що подають разом із заявою про призначення пенсії.

Так, положенням підпункту 6 пункту 2.1 Порядку 22-1 встановлено, що документи, які підтверджують право на призначення дострокової пенсії за віком, зокрема: військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, які брали участь у бойових діях, безпосередню участь в АТО/ООС та/або в обороні України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації:

документи про проходження військової служби (служби);

довідка згідно з додатком 2 до Порядку підтвердження наявного стажу роботи або документи про безпосередню участь в АТО/ООС, передбачені Порядком надання та позбавлення статусу учасника бойових дій, або документи військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій про безпосередню участь в обороні України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації;

посвідчення учасника бойових дій.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що документом, що підтверджує право особи на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку як учаснику бойових дій є, зокрема: 1) посвідчення учасника бойових дій; або 2) документи про проходження військової служби; або 2) довідка згідно з додатком 2 до Порядку підтвердження наявного стажу роботи.

Кожний з цих документів окремо є достатнім документом, який засвідчує спеціальний статус особи, яка звернулась за призначенням пенсії зі зниженням пенсійного віку як учаснику бойових дій.

Наведена правова позиція узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 09.06.2021 у справі № 340/576/19, від 17.01.2023 по справі №580/8208/21, яка підлягає врахуванню судом відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

У межах спірних правовідносинах питання полягає у правомірності рішення відповідача-3 від 22.04.2024 №76 про відмову позивачу в призначенні дострокової пенсії відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону №1058-ІV як учаснику бойових дій, прийнятого за результатами розгляду його заяви від 15.04.2024.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення обґрунтоване відсутністю необхідного страхового стажу та відсутністю підстав для призначення пенсії.

Щодо висновків відповідача-3 про відсутність підстав для призначення пенсії.

В ході судового розгляду встановлено та матеріалами справи підтверджено, що до заяви про призначення пенсії від 15.04.2024 позивачем надавались довідки Військової частини НОМЕР_3 від 24.02.2021 №6 та 05.07.2021 №738, згідно з якими капітан ОСОБА_1 у період з 25.05.2020 по 25.12.2020 брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах і в період здійснення зазначених заходів.

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_6 №506 капітан ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_6 з 11.12.2021 по теперішній час (26.03.2024 дата формування довідки).

Позивач є учасником бойових дій відповідно до посвідчення серії НОМЕР_5 від 09.07.2021, яке міститься в матеріалах пенсійної справи.

Згідно з пунктом 19 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-XII (далі - Закон №3551 далі в редакції на час видачі посвідчення) учасниками бойових дій визнаються: військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ (далі - Закон №2232, в редакції чинній на дату звернення позивача із заявою від 15.04.2024) визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

З огляду на викладене, з урахуванням наведених законодавчих норм, висновків Верховного Суду та встановлених обставину сукупності з наданими доказами, суд доходить висновку, що за умови надання позивачем до пенсійного органу копії посвідчення учасника бойових дій, яке є достатнім документом, що підтверджує право особи на призначення дострокової пенсії як учаснику бойових дій, доводи Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, викладені в оскаржуваному рішення, про відсутність підстав для призначення такого виду пенсії через невідповідність наданих довідок Військової частини НОМЕР_3 від 24.02.2021 №6 та 05.07.2021 №738 додатку №2 до №637, цілком безпідставні.

Щодо висновків відповідача-3 про відсутність необхідного страхового стажу для призначення пенсії .

За умовами, визначеними у пункті 4 частини першої статті 115 Закону №1058-ІV, право на призначення дострокової пенсії за віком мають, зокрема, чоловіки після 55 років за наявності страхового стажу не менше 25 років.

Згідно із розрахунком стажу (форма РС-право) номер ПС 76 страховий стаж позивача станом на дату звернення 15.04.2024 складає 16 років 2 місяці 18 днів.

Позивач наполягає, що у період з 22.08.1990 по 15.08.2000 проходив військову службу.

Статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. До стажу роботи зараховується також: в) військова служба.

За приписами статті 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637), за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 6 Порядку №637 для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються: військові квитки; довідки територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин і установ системи Міноборони, МВС, МНС, Мінінфраструктури, СБУ, розвідувальних органів, ДПС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС; довідки архівних і військово-лікувальних установ.

Системний аналіз наведених норм права свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Аналогічна правова позиція неодноразово виснувалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 29 березня 2023 року у справі №360/4129/20, від 12 вересня 2022 року у справі №569/16691/16-а, від 20 лютого 2020 року у справі №415/4914/16-а, від 21 травня 2020 року у справі №550/927/17, від 16 червня 2020 року у справі №682/967/17 та від 19 червня 2020 року у справі №359/2076/17.

Як вбачається з трудової книжки серії НОМЕР_1 від 25.07.2000, позивач у період з 01.08.1986 по 15.08.2000 проходив дійсну військову службу у Збройних Силах України (особова справа, наказ командира в/ч НОМЕР_7 №142 від 25.07.2000) (запис №1).

Отже, записами трудової книжки позивача підтверджено проходження ним військової служби з 01.08.1986 по 15.08.2000, трудова книжка в частині спірного періоду оформлена у відповідності до вимог законодавства, вказані записи містять номер та дату наказу командира Військової частини НОМЕР_7 , а також підпис командира та печатку Військової частини НОМЕР_7 .

Відповідачем разом із заявою про призначення пенсії також надавався витяг з Послужного списку капітана ОСОБА_1 , начальника продовольчої та речової служби відділення матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_6 , виданого 12.04.2024 командиром Військової частини НОМЕР_6 , згідно з яким позивач проходив службу на таких посадах та у таких Військових частинах:

з 22.08.1990 по 08.08.1992 начальник речової служби Військової частини НОМЕР_8 ( АДРЕСА_2 край);

з 08.08.1992 по 17.10.1992 в розпорядженні начальника управління Залізничних військ МОУ (н.п.Ліствений, Хабаровський край);

з 17.10.1992 по 29.07.1996 начальник речової служби тилу Військової частини НОМЕР_9 ( АДРЕСА_3 );

з 29.07.1996 по 26.11.1999 начальник речової служби Військової частини НОМЕР_7 ( АДРЕСА_3 );

з 26.11.1999 по 15.08.2000 в розпорядженні начальника управління Залізничних військ МОУ (м.Дніпро).

З урахуванням викладеного, а також записів в трудовій книжці в частині спірного періоду, підтверджено проходження позивачем військової служби у період з 22.08.1990 по 15.08.2000.

Посилання відповідача-3 в обґрунтування причин не зарахування вказаних спірного періоду військової служби до страхового стажу на відсутність в трудовій книжці наказу про зарахування на службу безпідставні та необґрунтовані, оскільки обов`язок щодо заповнення (внесення відповідних записів, в тому числі наказів про прийняття, звільнення, переведення, звільнення та їх засвідчення з проставленням печатки підприємства або відділу кадрів, внесення виправлень та/або змін до записів) законодавцем покладено на адміністрацію підприємств (власника або уповноваженого ним органу).

Суд зазначає, що за загальним правилом відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, якій ця трудова книжка належить. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та, у свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, а тому вказані відповідачем зауваження не можуть бути підставою для позбавлення позивача конституційного права на соціальний захист в частині призначення пенсії за віком.

Суд зазначає, що законодавець пов`язує необхідність підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки, відповідних записів у ній, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи за певні періоди роботи.

Поряд з цим, трудова книжка позивача в частині спірних періодів не містить неправдиві або недостовірні відомості, жодних виправлень, підчисток та/або наведень щодо вказаних періодів трудової діяльності позивача, зворотнього відповідачами не доведено. А тому зазначені відповідачем-3 зауваження, як-то відсутність наказу про зарахування на службу в трудовій книжці не можуть бути самостійною підставою для відмови у зарахуванні спірного періоду проходження військової служби до страхового стажу.

З огляду на викладене, суд вважає, що відмовляючи у зарахуванні до страхового стажу періоду проходження позивачем військової служби з 22.08.1990 по 15.08.2000, відповідач-3 діяв протиправно, тому з метою відновлення порушеного права суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача-3 зарахувати до страхового стажу вказані періоди його служби.

За таких обставин, рішення відповідача-3 від 22.04.2024 №76 не відповідає приписам частини другої статті 2 КАС України та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання призначити пенсію, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень частини першої статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4 частини другої статті 245 КАС України).

Відповідно до частини четвертої статті 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Нормами частини другої статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02).

Як вбачається з матеріалів справи, спір стосується наслідків розгляду відповідачем-3 заяви позивача від 15.04.2024 про призначення пенсії у вигляді рішення від 22.04.2024 №76, яке скасовано судом як протиправне.

При цьому, судом зроблено висновок про неправомірність незарахування спірних періодів служби до страхового стажу та зобов`язано відповідача-3 зарахувати позивачу вказані періоди служби до страхового стажу.

Суд зазначає, обрахунок стажу, що враховується у призначенні пенсії, є дискреційним повноваженням пенсійного органу. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Оскільки відповідачем-3 було протиправно відмовлено позивачеві у призначенні пенсії, що встановлено судом, водночас на час судового розгляду матеріали справи не містять доказів обрахунку страхового стажу з урахуванням зобов`язальних вимог суду, зважаючи на дискрецію пенсійного органу в питаннях обрахунку стажу, необхідного для призначення пенсії, суд з метою належного та ефективного захисту прав позивача вважає за необхідне зобов`язати відповідача-3 повторно розглянути заяву позивача від 15.04.2024 про призначення пенсії відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Суд наголошує, що при повторному розгляді заяви позивача відповідач не може прийняти рішення, яке по суті повторює рішення, що визнане судом протиправним, і повинен вирішити заяву позивача з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цій справі.

Висновки суду, викладені в мотивувальній частині його рішення є в однаковій мірі обов`язковими для врахування суб`єктом владних повноважень при здійсненні своїх повноважень на виконання рішення суду, як і висновки, визначені в резолютивній частині рішення. Суд зауважує, що при визначенні меж встановлених зобов`язань необхідно враховувати як резолютивну, так і мотивувальну частини судового рішення.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом положень частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України, суд зазначає, що позивач у справі, що розглядається, звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір сплачено не було, а отже відсутні підстави для здійснення розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст.9, 72-90, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, буд.3), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (, місцезнаходження: 43026, Волинська область, м. Луцьк, вул. Кравчука, буд.22В) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (, місцезнаходження: 43026, Волинська область, м. Луцьк, вул. Кравчука, буд.22В) №76 від 22.04.2024 про відмову в призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (, місцезнаходження: 43026, Волинська область, м. Луцьк, вул. Кравчука, буд.22В) зарахувати ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до страхового стажу період проходження військової служби з 22.08.1990 по 15.08.2000.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (, місцезнаходження: 43026, Волинська область, м. Луцьк, вул. Кравчука, буд.22В) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) від 15.04.2024 про призначення пенсії відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.М. Бухтіярова