Справа № 826/6427/15
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2025-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2025 року м. Київ № 826/6427/15

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головенка О.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження) адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України та Міністра юстиції України Петренка Павла Дмитровича, третя особа - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністра юстиції України Петренка Павла Дмитровича та Міністерства юстиції України, в якому просить:

визнати протиправними дії по реєстрації постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг;

визнати протиправними дії Міністра юстиції України Петренка Павла Дмитровича по реєстрації постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг;

скасувати державну реєстрацію постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що відповідач зареєстрував постанову НКРЕКП на підставі Указу Президента № 493/92 від 03.10.1992, проте, відповідач, здійснюючи державну реєстрацію не дотримався вимог законодавства, щодо проведення правової експертизи та зареєстрував акт, який не відповідає вимогам діючого законодавства. Крім того, оскільки комісія не є ні центральним органом виконавчої влади, ні Міністерством, відповідач не мав повноважень проводити відповідну державну реєстрацію.

Ухвалою від 23.04.2015 Окружний адміністративний суд міста Києва відкрив провадження в адміністративній справі № 826/6427/15 та призначив попереднє судове засідання.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача зазначив про те, що Міністерством юстиції України не порушені права позивача, адже у позовній заяві не надано доказів і обґрунтувань, які б свідчили, що факт державної реєстрації постанови порушує інтереси та права позивача. Станом на час розгляду справи, підстави, визначені Порядком та Положенням для скасування державної реєстрації постанови НЕРЕКП відсутні.

Ухвалою від 27.07.2015 Окружний адміністративний суд міста Києва зупинив провадження у справі № 826/6427/15 до вирішення Верховним Судом України питання стосовно внесення до Конституційного Суду України питання щодо конституційності нормативно-правових актів.

На підставі розпорядження від 12.02.2016 № 415, у зв`язку з відрахуванням зі штату суду судді Кротюка О.В., відповідно до підпункту 2.3.52 Положення про автоматизовану систему документообігу суду адміністративну справу передано на розгляд судді Кузьменку В.А.

Ухвалою від 18.02.2016 Окружний адміністративний суд міста Києва прийняв до провадження адміністративну справу № 826/6427/15 за позовом ОСОБА_1 до Міністра юстиції України Петренка Павла Дмитровича та Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою від 07.12.2022 Окружний адміністративний суд міста Києва провадження у справі поновлено та продовжено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

15.12.2022 набрав чинності Закон України від 13.12.2022 № 2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду".

Відповідно до абзаців 1-3 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень зазначеного закону, Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя, а до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом. Окружний адміністративний суд міста Києва невідкладно, протягом десяти робочих днів, передає судові справи, які перебувають у його володінні, до Київського окружного адміністративного суду.

Відтак, розгляд зазначеної справи підпадає під територіальну юрисдикцію Київського окружного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею у даній справі визначено суддю Головенка О.Д.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.10.2023 прийнято справу до провадження, ухвалено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження).

До суду від Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг надійшли пояснення щодо предмету позову, в яких зазначено про те, що функції щодо державної реєстрації нормативно-правових актів покладено на Міністерство юстиції України. Так, постанова НКРЕКП від 17.10.2014 № 146 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг» зареєстрована Міністерством юстиції України в межах наданих повноважень та у відповідності до чинного законодавства, а тому, в силу статті 2 КАС України, підстави для задоволення позову відсутні.

Регулятор вважає, що позивачем не зазначено та не додано належних і допустимих доказів порушення індивідуально виражених прав відповідачами, а тому, підстави для задоволення позовних вимог відсутні, до того ж, жодного порушення права з боку Міністерства юстиції України та Міністра юстиції України Петренка Павла Дмитровича, яке б потребувало судового захисту, шляхом визнання протиправною державної реєстрацію постанови НКРЕКП від 17.10.2014 № 146 не існує, а викладені у позові доводи необгрунтовані.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг 17.10.2014 прийнято постанову № 146 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг», яка зареєстрована Міністерством юстиції України 31.10.2014 за № 1376/26153.

Позивач вважає, що у відповідача були відсутні підстави для здійснення реєстрації вказаної постанови, оскільки не забезпечено проведення правової експертизи, а також, не враховано того, що оскільки комісія не є ні центральним органом виконавчої влади, ні Міністерством, відповідач не мав повноважень проводити відповідну державну реєстрацію.

Наведене і зумовило на звернення до суду з даним позовом.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України. Регулятор є колегіальним органом, що здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Пунктом 2 Указу Президента України від 03.10.1992 № 493/92 «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» встановлено, що державну реєстрацію нормативно-правові акти міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, органів господарського управління та контролю здійснює Міністерство юстиції України.

Крім того, у відповідності до пункту 1 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1992 № 731, державна реєстрація нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, які виступають суб`єктами нормотворення, здійснюється відповідно до Указу Президента України від 03.10.1992 «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» та цього Положення.

Державна реєстрація нормативно-правового акта полягає у проведенні правової експертизи на відповідність його Конституції та законодавству України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколам до неї, міжнародним договорам України, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та acquis communautaire, антикорупційної експертизи, а також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, прийнятті рішення про державну реєстрацію цього акта, присвоєнні йому реєстраційного номера та занесенні до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів.

Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 14.11.2006 № 1577 було затверджено Положення про Міністерство юстиції України (далі - Положення), яке діяло на момент проведення державної реєстрації постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

Так, у відповідності до пункту 4 Положення, Мін`юст відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, здійснює відповідно до законодавства державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, органів господарського управління та контролю, що стосуються прав, свобод і законних інтересів громадян або мають міжвідомчий характер, веде реєстр таких актів; здійснює правову експертизу (готує висновки) щодо відповідності Конституції та законам України, вимогам нормопроектувальної техніки проектів законів, інших актів законодавства, що подаються на розгляд Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України, а також нормативно-правових актів Верховної Ради Автономної Республіки Крим; проводить експертизу (готує висновки) щодо відповідності асаціз сопаптипаціаїге проектів законів та інших нормативно-правових актів, що за предметом регулювання належать до сфер, відносини в яких регулюються правом ЄС.

Таким чином, функції щодо державної реєстрації нормативно-правових актів покладено на Міністерство юстиції України.

Судом досліджено, що на виконання Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2005 № 34/5 та з метою проведення державної реєстрації постанови НКРЕКП від 17.10.2014 № 146, Комісією

направлений відповідник комплект документів до Міністерства юстиції України.

Після проведення правової експертизи щодо відповідності Конституції та законам України, вимогам нормопроектувальної техніки та експертизи, 31.10.20214 постанову НКРЕКП від 17.10.2014 № 146 було зареєстровано Міністерством юстиції України за № 1376/26153.

Крім того, листом Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини від 28.10.2014 № 15272-0-26-14/1281 установлено, що постанова НКРЕКП від 17.10.2014 № 146 відповідає положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці Європейського суду з прав людини.

Таким чином, з наведеного слідує, що постанова НКРЕКП від 17.10.2014 № 146 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг» зареєстрована Міністерством юстиції України в межах наданих повноважень та у відповідності до чинного законодавства.

Суд наголошує на тому, що ст. 5 КАС України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що спосіб захисту, застосований судом у судовому рішенні, має призводити до поновлення права особи.

Слід зазнасити, що здійснюючи передбачене ст. 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд зобов`язаний надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Суд звертає увагу на те, що позивачем в адміністративному позові не наведено доказів та фактів, що підтвердили б дійсне порушення його прав, внаслідок здійснення Міністерством юстиції України державнеї реєстрацію постанови НКРЕКП від 17.10.2014 № 146 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг».

Таким чином, наведене дає підстави для висновку, що порушення права з боку Міністерства юстиції України та Міністра юстиції України Петренка Павла Дмитровича, яке б потребувало судового захисту, шляхом визнання протиправною державної реєстрацію постанови НКРЕКП від 17.10.2014 № 146 відсутнє, а викладені у позові доводи є недоведеними та необґрунтованими.

Під час розгляду справи позивач повинен довести, а суд встановити факти або обставини, які б свідчили про порушення індивідуально виражених прав чи інтересів позивача з боку відповідача, внаслідок вчинення його бездіяльності та прийняття оскаржуваного рішення, проте матеріали справи не містять належних та достатніх доказів, які б свідчили про порушення індивідуально виражених прав чи інтересів позивача з боку Міністерства юстиції України та Міністра юстиції України Петренка Павла Дмитровича, внаслідок державної реєстрацію постанови НКРЕКП від 17.10.2014 № 146, на противагу чому, стороною відповідача надано докази та обґрунтування, на підсатві яких було здійснено реєстрацію постанови.

Також, у відповідача були відсутні підстави для відмови у проведення державної реєстрації постанови, що передбачені п. 17 Положення № 731 від 28.12.1992, як і підстави для скасування рішення про державну реєстрацію нормативно-правового акта, що передбачені п. 4 Порядку № 32/5 від 31.07.2000.

До того ж, суд наголошує на тому, що постанова НКРЕКП № 146 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг», яка зареєстрована Міністерством юстиції України 31.10.2014 за № 1376/26153 втратила чинність 08.05.2015 на підставі постанови НКРЕКП від 31.03.2015 № 1171, за п. 2 якої, визнано такою, що втратила чинність, постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 17 жовтня 2014 року № 146 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг», зареєстровану в Міністерстві юстиції України 31.10.2014 за № 1376/26153 (зі змінами). Тобто, наразі відсутнє порушення прав позивача, водночас, предметом адміністративного судочинства, є захист лише порушеного права.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також письмові доводи учасників справи стосовно заявлених позовних вимог, у даному випадку, суд приходить до висновку, що позивачем недоведено обставини, які покладено в основу позовних вимог, натомість, стороною відповідача доведено законність проведення державної реєстрації постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За наслідком розгляду даного спору, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 77, 90, 241-247, 255, 293, 295-297 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України та Міністра юстиції України Петренка Павла Дмитровича, третя особа - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головенко О.Д.