Справа № 520/24905/24
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2025-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

27 січня 2025 р. справа № 520/24905/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олексія Котеньова, розглянувши за правилами спрощеного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5,м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61022, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бандери, 43,м. Суми, Сумська обл., Сумський р-н,40009, ) про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 08.07.2024 року №83;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 01.07.2024 пенсію державного службовця за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-XII "Про державну службу" з урахуванням довідки №02-25/17 від 01.07.2024, виданої Управлінням соціального захисту населення Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

У позові позивач зазначив, що позивач отримував з 29.12.2006 пенсію за віком на підставі Закону України "Про державну службу", з 01.03.2021 отримує пенсію за віком згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Позивач зазначає, що 01.07.2024 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" із врахуванням довідок про заробітну плату №02-25/17 від 01.07.2024, виданої Управлінням соціального захисту населення Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області, проте рішенням від 08.07.2024 №83 Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області відмовило у такому переведенні.

Відповідачем, Головним управління Пенсійного фонду України в Харківській області. надано відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що позивачу первинно призначено пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", а з 01.03.2021 переведено на пенсію за віком згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Відтак, відповідач зазначає, що оскільки позивачу до набрання чинності Законом №889-VІІІ призначалася пенсія відповідно до Закону №3723-ХІІ, права на повторне призначення пенсії відповідно до зазначеного Закону позивач не має права.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, не скористався процесуальним правом надати відзив на адміністративний позов у строк, визначений судом. Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2024 доставлено до електронного кабінету 09.09.2024, про що свідчить довідка від 10.09.2024.

Відповідно до ч.1 ст.261 КАС України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно з ч.4 ст.159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Інші заяви по суті справи сторони до суду не подавали.

Суддя перебував у щорічній основній відпустці з 23.12.2024 по 05.01.2025 та з 16.01.2025 по 26.01.2025.

Суд розглядає справу у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі п.10 ч.1 ст.4, ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 29.12.2006 отримувала пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

з 01 березня 2021 позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

01 липня 2024 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" , до заяви додано довідку №02-25/17 від 01.07.2024, виданої Управлінням соціального захисту населення Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років).

Заява позивача про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" за принципом екстериторіальності розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 08.07.2024 №83 відмовлено ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії відповідно до заяви від 01.07.2024, оскільки згідно з п.2 розділу ХІ "прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015 не передбачає проведення перерахунку раніше призначених пенсій.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом.

По суті спірних правовідносин суд зазначає таке.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Так, після 01.05.2016, відповідно до ст.90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889-VIII (далі по тексту - Закон №889-VIII), пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі по тексту - Закон №1058-IV).

Статтею 9 Закону №1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з ч.3 ст.45 Закону №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до ч.3 ст.45 Закону № 1058-ІV визначено порядок перерахунку призначеної пенсії.

Водночас, Законом №889-VIII також визначено право на пенсійне забезпечення (а саме - збереження права на призначення пенсії) державних службовців відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993 (далі по тексту - Закон №3723-XII).

Відповідно до пункту 1 частини 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII визнано таким, що втратив чинність Закон №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно з п.12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону №1058-ІV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-ІV, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, законодавство України передбачає право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст.37 Закону №3723-XII.

Порядок призначення такої пенсії затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» (далі по тексту - Порядок №622, у відповідній редакції станом на час спірних відносин), яка застосовується з 01.05.2016.

Відповідно до п.2 Порядку №622 згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VІІІ на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ мають право особи, які на день набрання чинності Законом №889-VІІІ:

- мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України;

- займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Загону та актами Кабінету Міністрів України.

Відповідно до п.3 Порядку №622, право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням стажу державної служби, передбаченого пунктом 2 цього Порядку, якщо до набрання чинності Законом №889-VІІІ не призначалася пенсія відповідно до Закону, мають, зокрема, жінки, які досягай пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058-ІV.

Суд зазначає, що вищевказаний Порядок №622 є чинним, не визнавався неконституційним та не скасовувався.

Отже, з огляду на викладене вище, слід дійти висновку, що право на призначення пенсії державного службовця в рамках дії Закону №889-VІІІ мають особи, які не отримували пенсію відповідно до Закону №3723-XII.

Як встановлено з матеріалів справи та не заперечується позивачем, з 29.12.2006 позивачу вже призначалася пенсія відповідно до Закону №3723-XII.

Оскільки позивачу до набрання чинності Законом №889-VІІІ призначалася пенсія відповідно до Закону №3723-XII, пенсійний орган діяв правомірно відмовляючи позивачу у переході на пенсію за віком згідно вказаного Закону.

Наведене вище також узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 18.10.2018 року у справі №523/9208/17.

Згідно ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У разі виникнення необхідності у зміні певних складових пенсії або зміни її виду в цілому, законодавством передбачено лише два механізми - переведення з одного виду пенсії на інший (ч.3 ст.45 Закону №1058-IV та перерахунок пенсії (ч.4 ст.45 Закону №1058-IV).

Отже, в практиці застосування пенсійного законодавства не існує поняття перепризначення, повторного призначення або будь-якого іншого призначення пенсії, окрім поняття «призначення пенсії», яким є первинне та єдине її призначення, а всі подальші зміни та доповнення відбуваються виключно шляхом перерахунку або переведення.

В даному випадку пенсія позивачу вже була призначена відповідно до ст.37 Закону №3723-XII на підставі якої призначається пенсія за Законом №889-VІІІ, а тому приписи пунктів 10 та 12 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VІІІ (які стосуються саме призначення пенсії) до спірних відносин застосуванню не підлягають.

Окрім того, суд зазначає, що оскільки законодавством України не передбачено перерахунку пенсій державних службовців у зв`язку із підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців, то підстави для здійснення перерахунку пенсії позивача згідно наданої довідки про складові заробітної плати №02-25/17 від 01.07.2024відсутні.

Позивач уже скористалася своїм правом на призначення пенсії державного службовця за віком.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку щодо необґрунтованості вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії та відсутності правових підстав для їх задоволення.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати щодо судового збору підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.4-10, 19, 77, 139, 241-246, 250, 255, 262, 236 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5,м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61022, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бандери, 43,м. Суми, Сумська обл., Сумський р-н,40009, ) про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі виготовлено 27 січня 2025 року.

Суддя Олексій КОТЕНЬОВ