Справа № 560/10685/23
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2025-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 січня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К.

розглянувши заяву в адміністративній справі за позовом фермерського господарства "Золотий жайвір" до приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Банадиги Володимира Васильовича товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

23.01.2025 до суду надійшла заява від приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Банадиги Володимира Васильовича, в якій просить ухвалити додаткове рішення по справі, яким вирішити питання про стягнення з приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Банадиги Володимира Васильовича на користь фермерського господарства «Золотий жайвір» судового збору у сумі 10736 (десять тисяч сімсот тридцять шість) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

В обґрунтування вимог заяви вказує, що законодавець чітко регламентував процедуру вирішення питання судом про стягнення судового збору з суб`єкта владних повноважень - судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі. Проте Хмельницький окружний адміністративний суд при вирішенні питання про розподіл судових витрат про стягнення судового збору з приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Банадиги Володимира Васильовича на користь фермерського господарства «Золотий жайвір» у сумі 10736 (десять тисяч сімсот тридцять шість) грн 00 коп. не виконав вимоги приписів ст. 139 КАС України, а саме, не зазначив, що «стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень».

Дослідивши подану заяву та матеріали справи, суд зазначає наступне.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.07.223 у справі №560/10685/23 позов задоволено. Визнано протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Банадиги Володимира Васильовича, пов`язані із накладенням арешту на майно та кошти боржника у виконавчому провадженні №71879581, які не є предметом застави фінансової аграрної розписки, посвідченої Щербатюк Н.М., приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області 28.01.2022 року за реєстром №117, та зареєстрованій в реєстрі аграрних розписок 28.01.2022 року за №8122. Визнано протиправними та скасовано постанови приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Банадиги Володимира Васильовича:

- від 23 травня 2023 року про арешт майна боржника у виконавчому провадженні №71879581;

- від 24 травня 2023 року про арешт майна боржника у виконавчому провадженні №71879581;

- від 26 травня 2023 року про арешт майна боржника у виконавчому провадженні №71879581;

- від 02 червня 2023 року про арешт майна боржника у виконавчому провадженні №71879581.

Стягнуто з приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Банадиги Володимира Васильовича на користь Фермерського господарства "Золотий жайвір" судовий збір у розмірі 10736 (десять тисяч сімсот тридцять шість) грн. 00 коп.

Відповідно до частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини третьої статті 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно з частиною 4 статті 252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Суд зазначає, що судове рішення у цій справі було ухвалено за правилами спрощеного позовного провадження.

Водночас необхідності у розгляді питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні немає, тому питання про прийняття додаткового судового рішення розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

Відповідно до частин 1, 2 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Засади розподілу судових витрат визначені статтею 139 КАС України.

Відповідно пункту 1 частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Аналіз статті 139 КАС України свідчить про те, що судовий збір підлягає відшкодуванню або оплаті у випадку задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень.

У цьому випадку судові витрати зі сплати судового збору випадку було стягнуто на користь фермерського господарства з приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Банадиги Володимира Васильовича.

Суд зазначає, що згідно з п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 2 червня 2016 року № 1403-VIII (далі Закон № 1403) примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Згідно зі ст. 16 Закону № 1403 приватним виконавцем може бути громадянин України, уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, встановленому законом. Приватний виконавець є суб`єктом незалежної професійної діяльності.

Міністерство юстиції України формує та реалізує державну правову політику у сфері організації примусового виконання рішень (п. 1 ч.1 ст. 17 Закону № 1403).

Аналіз наведеного законодавства в сукупності, з урахуванням наведених обставин справи, дає підстави для висновку про те, що приватний виконавець є органом примусового виконання судових рішень і є суб`єктом владних повноважень при здійсненні публічно-владних управлінських функцій на підставі Закону України «Про виконавче провадження», у тому числі на виконання делегованих йому повноважень.

Таким чином, понесені позивачем (фермерським господарством "Золотий жайвір") судові витрати підлягали присудженню на його користь шляхом стягнення з приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Банадиги Володимира Васильовича.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Банадиги Володимира Васильовича про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення судових витрат зі сплати судового збору.

Керуючись статтями 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Банадиги Володимира Васильовича про ухвалення додаткового судового рішення у справі №560/10685/23 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя В.К. Блонський