Справа № 340/7456/24
Суддя: Г.П. КАЗАНЧУК
Дата ухвалення: 2025-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/7456/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Казанчук Г.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Кіровоградській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВИКЛАД ОБСТАВИН:

Головне управління ДПС у Кіровоградській області звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить:

- стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) податковий борг по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код класифікації доходів бюджету 18010300) в сумі 11390 грн на користь Попельнастівської сільської тг, за наступними реквізитами: отримувач: ГУК у Кіров.обл./тг.Попельн/18010300; банк: Казначейство України (ЕАП); МФО: 899998; ЗКПО банка: 37918230; рахунок: UА0011499; код платежу:50 18010300 (місцевий); назва податку: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості; призначення платежу: *;140;РНОКПП; погашення податкового боргу (у разі самостійної сплати);

- стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) податковий борг по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код класифікації доходів бюджету 18010300) в сумі 121391,36 грн на користь Кропивницької міської тг, за наступними реквізитами: отримувач: ГУК у Кіров.обл./тг М. Кропивн/18010300; банк: Казначейство України (ЕАП); МФО: 899998; ЗКПО банка: 37918230; рахунок: UА0011567; код платежу: 50 18010300 (місцевий); назва податку: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості; призначення платежу: *;140;РНОКПП; погашення податкового боргу (у разі самостійної сплати).

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що за відповідачем рахується податковий борг, який в добровільному порядку відповідач не погасив, у зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути кошти у рахунок погашення податкового боргу.

На виконання вимог частини 3 статті 171 КАС України судом надіслано запит до Єдиного демографічного реєстру України щодо отримання інформації про зареєстроване місце проживання фізичної особи ОСОБА_1 . 19.11.2024 судом отримана відповідь, в якій зазначено, що місце проживання відповідача з 21.03.2008 є АДРЕСА_1 . Таку ж адресу вказав і відповідач у позовній заяві.

Ухвалою судді від 25.11.2024 відкрито спрощене позовне провадження у даній справі, сторонам встановлено порядок та строки для виконання процесуальних дій.

Вказану ухвалу судді було надіслано відповідачу на його адресу, що вказана у витязі з Єдиного державного демографічного реєстру та у позовній заяві, однак до суду повернувся конверт, з відміткою "неправильно зазначена (відсутня) адреса" (а.с.26).

Згідно пункту 5 частини 6 статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За змістом пунктів 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, у разі відсутності адресата поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику за закінченням встановленого строку зберігання.

В той же час, до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "за закінченням терміну зберігання", "адресат вибув", "адресат відсутній" і т.п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 01 квітня 2019 року в справі №9901/811/18 (адміністративне провадження № П/9901/911/18).

Отже, враховуючи те, що копія ухвали про відкриття провадження у справі направлялась на адресу, зазначену в позовній заяві та згідно відомостей демографічного реєстру, однак, поштове відправлення повернулось до суду з відміткою "неправильно зазначена (відсутня) адреса", суд вважає відповідача належним чином повідомленим про відкриття провадження у справі, а також про порядок та строки для виконання процесуальних дій.

Від відповідача до суду клопотань, пояснень, відзиву на позовну заяву не надходило, про порушення провадження у справі відповідач повідомлений, відповідно приписів КАС України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні підстави для розгляду адміністративної справи в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

У період 13.12.2024, з 16.12.2024 по 24.12.2024 суддя Казанчук Г.П. тимчасово не здійснювала правосуддя у зв`язку з перебуванням у відпустці.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

УСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Приписами пункту 15.1 статті 15 ПК України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.п.288.1, 288.2, 288.3 ст.288 ПК України (в редакції, що діяла на момент виникнення податкового боргу) підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Договір оренди земель державної і комунальної власності укладається за типовою формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Відповідно до приписів п.288.7 ст.288 ПК України податковий період, порядок обчислення орендної плати, сірок сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Згідно п.286.5 ст.286 ПК України (в редакції, що діяла на момент виникнення податкового боргу) нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Згідно п.287.5 ст.287 ПК України передбачено, що податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Позивач зазначає, що за фізичною особою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) рахується податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нерухомості (код класифікації доходів бюджету 18010300) в сумі 132781,36 грн., в тому числі:

- по Попельнястівській ТГ в сумі 11390 грн. нарахований за 2023 рік відповідно до податкового повідомлення-рішення (форма «Ф») №0-1116-UA048304 від 19.06.2024 (а.с.9);

- по Кропивницькій ТГ в загальній сумі 121391,36 грн.:

- нарахований за 2021 рік відповідно до податкового повідомлення-рішення (форми «Ф») №0-1126 від 22.12.2022 в сумі 29635,20 грн. (а.с.10), податкового повідомлення-рішення (форма «Ф») №0-1126 від 22.12.2022 року в сумі 21870 грн. (а.с.10-зв), податкового повідомлення-рішення (форми «Ф») №0-1126 від 21.12.2022 року в сумі 45121,50 грн. (а.с.11);

- нарахований за 2023 рік відповідно до податкового повідомлення-рішення (форми «Ф») №0-1116- UA0014072 від 19.06.2024 року в сумі 20994,03 грн. (а.с.8), податкового повідомлення-рішення (форма «Ф») №0-1116- UA0014072 від 19.06.2024 в сумі 3770,63 грн. (а.с.8-зв).

Однак, як зазначає представник позивача, оскільки відповідач в добровільному порядку не погасив вказану заборгованість, позивач звернувся до суду з цим позовом та просить суд стягнути з відповідача кошти у рахунок погашення податкового боргу.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції України, на платників податків покладено обов`язок сплачувати податки і збори в порядку і в розмірах, встановлених законом.

Суд зауважує, що у справах про стягнення боргу предметом доказування підлягають обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення боргу у судовому порядку, зокрема, встановлення факту його сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту, перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі, в черговості, та за рахунок платежів, встановлених Податковим кодексом України.

Так, відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Вказане повноваження контролюючого органу кореспондується також з положеннями пункту 87.11 статті 87 ПК України.

Отже, законодавством встановлено обов`язок контролюючого органу вчиняти дії щодо забезпечення стягнення з платника податків податкового боргу, в тому числі, шляхом звернення з відповідним позовом до суду.

Разом з тим, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 ПК України) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Дана норма узгоджується також з встановленим приписами статті 59 ПК України обов`язком контролюючого органу надіслати платнику податків, у якого виник податковий борг, податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Тому обов`язковою передумовою для звернення контролюючого органу до суду з позовом про стягнення податкового боргу є надіслання платнику податків податкової вимоги.

Нормами пункту 42.2 статті 42 ПК України визначено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Зазначене кореспондується з пунктом 6 Порядку направлення податковими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 №610.

Податковою адресою платника податків - фізичної особи в розумінні статті 45 ПК України визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

У позовній заяві, місцем проживання відповідача позивач зазначив: АДРЕСА_2 .

До позовної заяви було додано ідентифікаційні дані відповідача, де місцем його проживання зазначено також АДРЕСА_2 (а.с.7).

Після надходження вказаної справи до суду на виконання та відповідно до частин 3 та 4 статті 171 КАС України суддею сформовано витяг з Єдиного державного демографічного реєстру, згідно якого адресою реєстрації відповідача з 21.03.2008 є АДРЕСА_1 (а.с.21).

Тобто, вказані відомості свідчать про те, що відповідач з 2008 року зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , іншої адреси зареєстрованого місця проживання відповідача, матеріали справи не містять.

Податкові повідомлення-рішення та вимога про сплату боргу були направлені на відмінну від адреси реєстрації відповідача - АДРЕСА_1 . Отже, суду слід перевірити належними та допустимими доказами, належне повідомлення відповідача про здійснення нарахування податкового зобов`язання.

Ухвалою від 06.01.2025 суд витребував у Головного управління ДПС у Кіровоградській області, окрім іншого, копію заяви відповідача про визначення ним своєї податкової адреси. А у разі відсутності вказаної заяви, надати письмові пояснення направлення податкових повідомлень-рішень від 19.06.2024 року та податкової вимоги від 11.04.2023 року за адресою АДРЕСА_1 .

На виконання вимог вказаної ухвали, позивач надав письмову інформацію у якій зазначив, що ОСОБА_1 з 12.06.2019 року був зареєстрований, як фізична особа - підприємець, згідно облікових даних платника податків адресою значилась: АДРЕСА_1 (а.с.32, 36). В подальшому відповідач припинив підприємницьку діяльність 17.03.2020 за власною ініціативою. При цьому, датою внесення інформації про адресні дані ДРФО ( АДРЕСА_1 ), значиться -11.07.2024 року (а.с.32, 36).

Отже, податковий орган не виконав вимоги ухвали суду в частині надання заяви відповідача про визначення його податкової адреси АДРЕСА_3 . Тобто, взагалі не зрозуміло із яких даних/заяв ОСОБА_1 податковий орган до облікових даних платника податків вніс саме цю адресу. Крім того, вказану адресу було внесено до облікових даних платника податків - ФОП, діяльність якого припинена у 2020 році. А податкові повідомлення-рішення та вимогу про сплату боргу, відповідачу, як фізичній особі, направлялись у грудні 2022 року, квітні 2023 року та липні 2024 року.

Суд, порівнюючи відомості згідно облікових даних платника податків, наданих позивачем при подані позовної заяви адресою відповідача зазначено АДРЕСА_1 (а.с.7), натомість згідно облікових даних платника податків, наданих на виконання вимог суду, адресою відповідача зазначено АДРЕСА_1 (а.с.36).

При цьому серед документів, доданих до письмових пояснень позивача, копія заяви відповідача про визначення ним податкової адреси, відсутня.

Відтак, матеріали справи не містять жодних доказів того, що податковою адресою відповідача є АДРЕСА_1 .

Разом з тим з наявних у справі доказів суд доходить висновку, що на час направлення податкових повідомлень-рішень на підставі яких виник податковий борг, а також податкової вимоги й до звернення позивача до суду з цим позовом місце проживання відповідача зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд зазначає, що контролюючий орган безумовно наділений повноваженнями щодо вчинення дій, спрямованих на стягнення з платників податків суми наявного податкового боргу. Разом з тим, реалізація зазначеного повноваження повинна здійснюватися на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України, тобто з дотриманням визначеної процедури.

Суд вважає, що контролюючий орган повинен був перевірити актуальну податкову адресу платника податків - фізичної особи, а отже повинен направляти як ППР на підставі яких виник податковий борг, так і податкову вимогу за дійсною адресою відповідача платника податків.

Зазначена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 12.07.2022 року у справі 160/7345/20 та від 28.08.2018 року у справі №802/467/16-а у подібних правовідносинах.

Матеріали справи свідчать, що ГУ ДПС у Кіровоградській області надіслало відповідачу як податкові повідомлення-рішення на підставі яких виник податковий борг, так і податкову вимогу №0-1128 від 11.04.2023. Натомість зазначені рішення, в т.ч. й податкова вимога скеровані на адресу: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, суд нагадує, що адресою відповідача як платника податків - фізичної особи в розумінні статті 45 ПК України згідно цих же ідентифікаційних даних, де з 21.03.2008 місцем його проживання, за яким він був взятий на облік як платник податків у контролюючому органі є АДРЕСА_1 .

Вказане підтверджується інформацією з Єдиного державного демографічного реєстру (а.с.21).

Станом на день формування податкової вимоги та скерування такої не за адресою місця реєстрації відповідача, останній не міг знати про суму нарахованого йому податкового боргу.

В постанові від 10.06.2021 по справі №826/14316/18 Верховний Суд вказав, що податкова вимога (яка надсилається в порядку, визначеному для надсилання податкового повідомлення-рішення) повинна бути надіслана контролюючим органом на адресу за місцем проживання платника податків або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи; в протилежному випадку, у разі допущення контролюючим органом помилки при відправленні такої вимоги, зокрема, в частині невірного зазначеної адреси платника податків, така вимога вважається неврученою платнику податків, а платник податків - не повідомлений належним чином про наявність податкового зобов`язання.

Оскільки як ППР, на підставі яких, як зазначає позивач, виник податковий борг, так і податкова вимога №0-1128 від 11.04.2023 направлялись на адресу, за якою відповідач не зареєстрований, вказані рішення податкового органу вважаються не врученим, а відповідач вважається таким, що не повідомлений про наявність податкового зобов`язання. Відтак суд доходить висновку про передчасність звернення до суду з позовом про стягнення з відповідача спірного податкового боргу у зв`язку з його несплатою.

При цьому суд наголошує, що в межах цієї справи судом не заперечується наявність у відповідача заявленого до стягнення податкового боргу, а лише вказується про необхідність дотримання визначеної ПК України процедури його стягнення, адже за відсутності належних доказів вручення відповідачу податкової вимоги, звернення до суду із вимогами щодо стягнення відповідного боргу є передчасним.

З огляду на викладене, а саме відсутність доказів, які б надали можливість пересвідчитись, що податковим органом було належним чином повідомлено відповідача про наявність податкового боргу, визначеного податковою вимогою №0-1128 від 11.04.2023, суд стверджує, що позивачем порушено порядок надіслання податкової вимоги, а відтак, у нього відсутнє право вимагати сплату боргу в судовому порядку, так як заявлена до стягнення, не може вважатися узгодженою та не набула статусу податкового боргу.

Аналогічної позиції дійшов Верховний Суд у постанові від 10 червня 2021 року під час розгляду адміністративної справи №826/14316/18 (адміністративне провадження №К/9901/4565/20).

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За наведених обставин, враховуючи вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС у Кіровоградській області (вул. Велика Перспективна, 55, м. Кропивницький, 25006; код ЄДРПОУ ВП 43995486) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу.

Копію рішення суду направити сторонам.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. КАЗАНЧУК