Справа № 440/8207/24
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2025-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 січня 2025 року

м. Київ

справа №440/8207/24

адміністративне провадження № К/990/47885/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мацедонської В. Е.,

суддів - Жук А.В., Смокович М.І.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2024 року

на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2024 року

та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року

у справі № 440/8207/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення нарахованих сум,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , в якій просив:

- стягнути з відповідача на користь позивача 22 993 грн 63 коп, передбаченого частиною 1 статті 117 Кодексу законів про працю України відшкодування за 31 день затримки з вини відповідача розрахунку при звільненні з військової служби 07.05.2024 з дня звільнення по день виплати відповідачем позивачу 07.06.2024, нарахованих відповідачем належних позивачу (звільненому) сум, про розміри яких між сторонами не було спору, а саме:

окладу за військовим званням до 07 травня 2024 року в сумі 167 грн 10 коп;

посадового окладу до 07 травня 2024 року в сумі 575 грн 81 коп;

надбавки за вислугу років до 07 травня 2024 року в сумі 222 грн 87 коп;

надбавки за особливості проходження військової служби до 07 травня 2024 року - у розмірі 627 грн 75 коп;

щомісячної премії до 07 травня 2024 року в сумі - 3264 грн 82 коп; компенсації невикористаної відпустки в сумі 48768 грн 24 коп;

матеріальної допомоги за 2024 рік для вирішення соціально - побутових питань;

одноразової грошової допомоги при звільненні із військової служби в сумі 22376 грн 17 коп.

07 серпня 2024 року позивач звернувся з заявою про зміну предмету позову, в якій просив викласти прохальну частину його позову такій редакції: «стягнути з відповідача на користь позивача 23343 грн 62 коп середнього заробітку за 31 календарний день його перебування у вимушеному прогулі з вини відповідача з 08 травня 2024 року по день виплати відповідачем позивачу 07.06.2024 (включно), нарахованих відповідачем належних позивачу (звільненому) сум, про розміри яких між сторонами не було спору».

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2024 року відмовлено у прийнятті та повернуто без розгляду заяву позивача, ОСОБА_1 , від 07.08.2024 про зміну предмету позову у справі №440/741/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення нарахованих сум.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2024 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року, позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо виплати ОСОБА_1 відповідно до положень статті 117 КЗпП України середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку, а саме: з 07.05.2024 по останній день затримки розрахунку при звільненні - 07.06.2024 включно.

Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 23 343,62 грн (двадцять три тисячі триста сорок три гривні шістдесят дві копійки).

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2024 року по справі №440/8207/24 про відмову у прийнятті та поверненні без розгляду заяви ОСОБА_1 від 07.08.2024 про зміну предмету позову у справі №440/8207/24 - змінено, викладено її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Не погоджуючись із рішеннями попередніх інстанцій, позивачем подано касаційну скаргу до Верховного Суду.

Ухвалою від 27 грудня 2024 року Верховного Суду залишено без руху касаційну скаргу та надано позивачу строк на усунення недоліків касаційної скарги тривалістю у 10 днів для усунення недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції касаційної скарги в новій редакції із зазначенням підстав (підстави), на яких подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 КАС України підстави (підстав) (пункт 4 частини другої статті 330 КАС України), з належним її обґрунтуванням, а також обґрунтуванням наявності виняткових обставин.

07 січня 2025 року до Верховного Суду надійшла заява на виконання ухвали Верховного Суду від 27 грудня 2024 року разом з касаційною скаргою у новій редакції.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Разом з тим, перевіривши заяву про усунення недоліків касаційної скарги, позивач вказує пункт 3 частину 4 статті 328 КАС України як підставу касаційного оскарження ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2024 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року та зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо частини 1 статті 47 КАС України.

Суд відхиляє посилання скаржника на відсутність висновку Верховного Суду частини 1 статті 47 КАС України, оскільки зазначена норма є загальною, зрозумілою і не потребує додаткового тлумачення. Водночас, суд апеляційної інстанції послався на правові Висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 22.01.2020 року у справі № 826/19197/16, від 31.07.2020 у справі № 826/11947/18,:позивач не обґрунтував неправильне застосування судами норм процесуального права.

Окрім того, оскаржуючи рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року, скаржник вказує пункт 3 частину 4 статті 328 КАС України як підставу касаційного оскарження. В обґрунтування скаржник зазначає, що відсутній висновок щодо питання застосування приписів частини 3 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абз.3 п.242 розділу ХІІ Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008.

Варто зауважити, що при поданні касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України зазначена скаржником норма права, щодо правильного застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, повинна врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо її застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав позову (наприклад, з точки зору порушення її відповідачем), але суди таким підставам позову не надали оцінки у судових рішеннях, - що може бути визнано як допущення судами попередніх інстанцій порушення норм процесуального права, або надали, як на думку скаржника, неправильно.

Так у результаті перевірки зазначеної підстави Верховний Суд встановив, що суд апеляційної інстанції не застосував положення нормативно-правових актів щодо яких, на думку скаржника, відсутній висновок Верховного Суду.

Враховуючи викладене, Суд вважає недоведеним наявність підстав касаційного оскарження, визначених пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

З огляду на те, що станом на дату постановлення цієї ухвали скаржником не усунені недоліки касаційної скарги у визначений строк, касаційна скарга підлягає поверненню.

За приписами частини другої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи викладене, касаційна скарга підлягає поверненню скаржнику.

Керуючись статтями 169, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2024 року на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2024 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року у справі № 440/8207/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення нарахованих сум - повернути скаржнику.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська

Судді А. В. Жук

М. І. Смокович