Справа № 420/2098/25
Суддя: Хлімоненкова М.В.
Дата ухвалення: 2025-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2098/25
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

23 січня 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хлімоненкової М.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, Комунального підприємства «Одеське міське проектно-виробниче бюро архітектури та містобудування» Одеської міської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Комунальна установа Муніципальна варта про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання протиправними дій,

В С Т А Н О В И В :

22 січня 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, Комунального підприємства «Одеське міське проектно-виробниче бюро архітектури та містобудування» Одеської міської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Комунальна установа Муніципальна варта у якому просить суд:

1. Визнати незаконним та скасувати Розпорядження Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради від 23.09.2024 року №743/01-06 Про демонтаж елементів споруди, розташованої на території загального користування за адресою: вулиця Головківська 19, Хаджибейського району, міста Одеси, щодо демонтажу об`єкта нерухомого майна - квартири загальною площею 19.6 кв.м, за адресою АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100), що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ).

2. Визнати протиправними дії Комунального підприємства «Одеське міське проектно-виробниче бюро архітектури та містобудування» Одеської міської ради з проведення демонтажу незаконно розміщених елементів споруди на території загального користування за адресою АДРЕСА_3 , щодо демонтажу об`єкта нерухомого майна - квартири загальною площею 19.6 кв.м, за адресою АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100), що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ).

Разом із позовом ОСОБА_1 до суду подано заяву про забезпечення позову, у якій остання просить суд:

- до вирішення справи по суті заборонити Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради (, адреса: 65078 місто Одеса, вул. Євгена Танцюри 22), або іншим особам, вчиняти будь-які дії направленні на демонтаж об`єкта нерухомого майна - квартири загальною площею 19.6 кв.м, за адресою АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100), що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ).

Обґрунтовуючи свою заяву позивач зазначає, що на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 16.10.2023 року, реєстраційний номер 5232, їй на праві приватної власності належить квартира, загальною площею 19.6 кв.м, житлова площа 7.2 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 .

В результаті незаконних дій відповідачів на підставі Розпорядження Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради від 23.09.2024 року № 743/01-06 Про демонтаж елементів споруди, розташованої на території загального користування за адресою: АДРЕСА_3 , та протиправними діями по демонтажу квартири, порушено майнові права позивача як власника квартири та безпідставно позбавлено позивача права власності на квартиру, підстави для винесення розпорядження відсутні, відсутнє також відповідне судове рішення про демонтаж об`єкту нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 .

На думку позивача, належним чином зареєстроване нерухоме майно не відповідає законодавчо визначеному поняттю тимчасової споруди та малої архітектурної форми, а тому відповідач не має повноважень щодо зобов`язання власника демонтувати належне йому на праві власності нерухоме майно та доручення здійснення демонтажу такого майна комунальним підприємствам.

Позивач зазначає, на виконання оскаржуваного розпорядження на адресу: АДРЕСА_1 , в супроводі охорони КУ Муніципальна варта прибули співробітники КП підприємство «Одеське міське проектно-виробниче бюро архітектури та містобудування» Одеської міської ради та невідомі особи які повідомили, що їм доручено здійснити демонтаж елементів споруди у будинку АДРЕСА_3 , та здійснили частковий демонтаж квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належить позивачу на праві приватної власності, що зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, чим позивачу завдано значну шкоду.

Також позивач зазначає, що на цей час, нею за власний рахунок відновлено квартиру до первісного стану, параметри та характеристики якої відповідають технічному паспорту квартири на час її придбання. Однак, після відновлення квартири, відповідачі в телефонному режимі протягом останнього місяця, постійно погрожують позивачу черговим демонтажем відновленої квартири на підставі того ж самого розпорядження.

Позивач вважає, що у неї є всі підстави вважати, що відповідачами за участю третьої особи Комунальна установа Муніципальна варта знову буде демонтовано квартиру без відповідного судового рішення, що призведе до істотного ускладнення й скоріш за все до унеможливлення ефективного захисту порушених прав позивача.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та дослідивши докази, наявні в матеріалах даної справи, суд виходить з наступного.

За приписами ч.1ст.150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 ст.150 КАС України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

В силу вимог ч.1ст.151 КАС України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

За змістом ч.2 ст.151 КАС України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 152 КАС України Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити:

1) найменування суду;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

З системного аналізу приведених вище норм слідує, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Забезпечення адміністративного позову можливе виключно за наявності вищевказаних обставин, які підлягають доведенню позивачем (заявником) та встановленню судом у разі вжиття таких заходів.

Заява про забезпечення позову має бути достатнім чином обгрунтована, щоб суд дійшов висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову з метою забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених прав.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Водночас, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивачів (заявників).

Отже, обов`язковою умовою для застосування судом заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач - ОСОБА_2 є власником квартири загальною площею 19.6 кв.м, житлова площа 7.2 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 .

25 вересня 2024 року Хаджибейською районною адміністрацією Одеської міської ради було видане розпорядження №743/01-06 Про демонтаж елементів споруди, розташованої на території загального користування за адресою: АДРЕСА_3 , відповідно до якого на підставі листа Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 19.09.2024 №01-15/168 р, щодо демонтажу незаконно розміщених елементів споруди на території загального користування за адресою: АДРЕСА_3 , вiдповiдно пп. 6, 7, 8 рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 10.12.2020 № 38 «Про організацію заходів з демонтажу незаконно розміщених об`єктів, споруд та елементів на території міста Одеси», враховуючи акт обстеження від 19.09.2024, керуючись Положенням про Хаджибейську районну адміністрацію Одеської міської ради, затвердженим рішенням Одеської міської ради від 19.07.2023, № 1283-VIII, доручено:

1. Комунальному підприємству «Одеське міське проектно-виробниче бюро архітектури та містобудування» Одеської міської ради провести демонтаж незаконно розміщених елементів споруди на території загального користування за адресою: вулиця Головківська, 19, Хаджибейського району, міста Одеси.

2. Комунальній установі «Муніципальна варта» забезпечити здійснення заходів з охорони посадових осіб та майна територіальної громади при проведенні робіт з демонтажу зазначених об`єктів благоустрою відповідно до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 10.12.2020 за № 38.

Детально ознайомившись зі змістом оскаржуваного розпорядження суд зазначає, що ним не передбачено здійснення дій щодо демонтажу саме квартири позивача, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Ним передбачено демонтаж незаконно розміщених елементів споруди на території загального користування за адресою: АДРЕСА_3 .

Позивачем до заяви про забезпечення позову не надано будь-яких документів на підтвердження вказаних у заяві обставин про попереднє проведення відповідачем дій з демонтажу квартири на підставі оскаржуваного розпорядження та проведення позивачем дій щодо відновлення квартири до попереднього стану.

Також ні з самого оскаржуваного розпорядження ні з долучених до матеріалів позову документів не вбачається, що відповідачі у майбутньому мають намір здійснити дії із демонтажу саме квартири позивача. Відтак, такі твердження позивача не знаходять свого підтвердження матеріалами позову.

Враховуючи те, що зміст оскаржуваного розпорядження не передбачає вчинення дій з демонтажу саме квартири позивача, не має підстав вважати що такі дії будуть вчинені, а відтак відсутні підстави вважати, що невжиття судом заходів забезпечення позову створить очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача або ускладнить чи зробить неможливим виконання рішення суду за наслідками розгляду цієї справи.

Відтак, наразі, судом не виявлено існування очевидної небезпеки порушення прав та інтересів заявника до прийняття у відповідній справі судового рішення, або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, або необхідності докласти значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь заявника.

Суд зауважує, що можливе настання негативних наслідків не є беззаперечним доказом для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову. Надання оцінки правомірності дій відповідачів у спірних правовідносинах можливо лише під час розгляду справи та на даному етапі суд позбавлений можливості встановити наявність очевидних ознак протиправності дій відповідача за відсутності відповідних доказів.

Сама ж лише незгода позивача із рішеннями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

В свою ж чергу, з огляду на предмет спору та надані до суду докази, надання оцінки правомірності дій та рішень відповідачів можливо лише під час розгляду справи по суті.

До того ж, на переконання суду, обраний заявником спосіб забезпечення позову не відповідає предмету позову. Адже позивачем заявлено вимогу про визнання незаконним та скасування розпорядження Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради від 23.09.2024 року № 743/01-06 Про демонтаж елементів споруди, розташованої на території загального користування за адресою: АДРЕСА_3 , в той час як просить забезпечити позов шляхом заборони відповідачу та іншим особам вчиняти будь-які дії направлені на демонтаж належної їй квартири безвідносно до оскаржуваного рішення, що може мати наслідком неможливості вчинення дій на підставі інших, не оскаржуваних в межах даної справи, актів.

Також, заявлена позивачем вимога про визнання протиправними дій Комунального підприємства «Одеське міське проектно-виробниче бюро архітектури та містобудування» Одеської міської ради з проведення демонтажу квартири позивача, які за твердженнями позивача уже були проведені раніше та не тривають на даний момент, не співвідноситься із обраним способом забезпечення позову заборонити у майбутньому вчиняти будь-які дії направлені на демонтаж належної їй квартири.

Відтак, запропонований заявником захід забезпечення позову, не відповідає порушеному праву заявниці, за захистом якого вона звернулася до суду із позовом, та не може бути застосований в силу вищевказаних положень ч.2 ст. 151 КАС України,

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, тому наявні підстави для відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. 150, 151, 154, 243, 248, 256, 295, 297 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 294-297 КАС України до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА