Справа № 160/7848/24
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2025-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
27 січня 2025 рокуСправа №160/7848/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЛуніної О.С
за участі секретаря судового засіданняКамінської С.В.
представника позивача представника відповідача-2 Алексєєнка А.І. Віціної О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро клопотання Міністерства внутрішніх справ України про залишення без розгляду позовної заяви в адміністративній справі №160/7848/24 за позовом ОСОБА_1 до Відділу координації пенсійних виплат Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства внутрішніх справ України про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
26.03.2024 року за допомогою системи «Електронний суд» до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Департаменту пенсійних питань та соціального захисту МВС України, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить суд (з урахуванням уточненого позову):
- визнати незаконними дії Департаменту пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України про відмову мені в призначені пенсії, відповідно до п. б ст. 12 Закону України № 51-IV від 04.07.1992 року "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб в редакції чинній станом на 31 жовтня 2004 року;
- зобов`язати Департамент пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) про призначення пенсії від 07.11.2023;
- зобов`язати Департамент пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України підготувати та подати до органів Пенсійного фонду подання для прийняття відповідного рішення про призначення пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 );
- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути рішення, яке буде подане Департаментом пенсійних питань та соціального захисту МВС України про призначення пенсії ОСОБА_1 та призначити виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на підставі п. б ст. 12 Закону України № 51-IV від 04.07.1992 року "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб в редакції чинній станом на 31 жовтня 2004 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.04.2024 року відкрито провадження у адміністративній в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.04.2024 року призначено адміністративну справу №160/7848/24 до розгляду в порядку загального позовного провадження із проведенням підготовчого засідання.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.07.2024 року залишено без розгляду позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про зобов`язання Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути рішення, яке буде подане Департаментом пенсійних питань та соціального захисту МВС України про призначення пенсії ОСОБА_1 та призначити виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на підставі п. б ст. 12 Закону України № 51-IV від 04.07.1992 року "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб в редакції чинній станом на 31 жовтня 2004 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.07.2024 року допущено заміну відповідача Департаменту пенсійних питань та соціального захисту МВС України його правонаступником Відділом координації пенсійних виплат Міністерства внутрішніх справ України.
Розпорядженням в.о. керівника апарату Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.10.2024 року №617д призначено повторний автоматизований розподіл справи, у зв`язку зі звільненням ОСОБА_2 з посади судді за його поданням заяви про відставку, ухваленим рішенням Вищої ради правосуддя від 24.09.2024 року №2780/0/15-24.
04.10.2024 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа №160/7848/24 була передана судді Луніній О.С.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.10.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу координації пенсійних виплат Міністерства внутрішніх справ України про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії. Розпочато спочатку розгляд адміністративної справи №160/7848/24.
24.10.2024 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 05.11.2024 року.
05.11.2024 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 19.11.2024 року.
19.11.2024 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 03.12.2024 року.
03.12.2024 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 10.12.2024 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.12.2024 року клопотання Міністерства внутрішніх справ України про залучення співвідповідача до участі в адміністративній справі №160/7848/24 за позовом ОСОБА_1 до Відділу координації пенсійних виплат Міністерства внутрішніх справ України про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Залучено до участі у справі №160/7848/24 в якості співвідповідача Міністерство внутрішніх справ України. Розпочато розгляд адміністративної справи №160/7848/24 спочатку.
20.12.2024 до суду надійшло клопотання Міністерства внутрішніх справ України про залишення позовної заяви в адміністративній справі №160/7848/24 без розгляду.
26.12.2024 року від позивача надішли заперечення на клопотання Міністерства внутрішніх справ України про залишення позову без розгляду, в яких позивач зазначає, що він звернувся до суду у зв`язку з визнанням незаконними дій щодо призначення та виплати йому пенсії. Як вбачається з позовної заяви, позивач бажає реалізувати своє право на отримання пенсії відповідно до п. «б» ст. 12 Закону України № 51-IV від 04.07.1992 року "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» в редакції чинній на 31 жовтня 2004 року. Відповідно до п. «б» ст. 12 Закону України № 51-IV від 04.07.1992 року «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», яка була чинною до внесення змін до неї 15.01.2009 року, позивач отримав право на призначення пенсії як працівник МВС України. Зазначає, що за змістом п. «б» ст. 12 Закону України № 51-IV від 04.07.1992 року "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», яка була чинною на час досягнення ним 45 річного віку осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ віку слідувало, що: особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, яким виповнилось 45 років, незалежно від дати і причин звільнення із органів внутрішніх справ, при наявності у них загального трудового стану 25 років із яких не менше 12 років і 6 місяців це служба в органах внутрішніх справ, має право на призначення пенсії. На підставі цього, 23.09.2024 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з питанням призначення йому пенсії. 01.11.2023 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області надало відповідь та повідомило, що позивачу слід звернутись до уповноваженого органу (структурного підрозділу), звідки Вас було звільнено зі служби з питання оформлення матеріалів для призначення пенсії за вислугу років. На підставі даної відповіді, 07.11.2023 позивач звернувся з заявою до відповідача-2 з питанням призначення йому пенсії відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Міністерство внутрішніх справ України департамент пенсійних питань та соціального захисту надало відповідь на заяву, якою повідомило позивача, що він немає права на пенсію, дана відповідь була отримана позивачем 01.12.2023 Таким чином, фактично позивач дізнався про порушення свого права 01.12.2023 та до суду з позовною заявою звернувся 26.03.2024. У зв`язку із викладеним просить відмовити у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.
У судовому засіданні 16.01.2025 року представник відповідача підтримав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду та наполягав на його задоволенні. Представник позивача заперечував проти задоволення клопотання і залишення позовних вимог без розгляду та зазначав про безпідставність викладених у ньому доводів.
Розглянувши клопотання Міністерства внутрішніх справ України про залишення без розгляду позовної заяви в адміністративній справі №160/7848/24, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 1, абз. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Суд зазначає, що позивач 23.09.2023 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з питання призначення йому пенсії.
01.11.2023 від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшла відповідь в якій зазначено, що позивачу слід звернутися до уповноваженого органу, звідки його було звільнено зі служби з питання оформлення матеріалів для призначення пенсії за вислугу років.
07.11.2023 року позивач звернувся із заявою до Міністерства внутрішніх справ України з питання призначення йому пенсії відповідно до закону України від 09.04.1992 №2262-ХII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».
У справі міститься відповідь Міністерства внутрішніх «про розгляд заяви», яку позивач отримав 01.12.2023 року з якої видно, що позивач саме з цієї відповіді дізнався про порушення свого права.
При цьому, суд зазначає, що з позовною заявою до Дніпропетровського окружного адміністративного суду позивач звернувся 26.03.2024 року, що підтверджується штемпелем вхідної кореспонденції суду, тобто в межах строку встановленого ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України право на звернення до суду та способи судового захисту кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
За приписами ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Крім того, Європейським судом з прав людини у справі «Мушта проти України» зазначено, що не можуть бути встановлені обмеження щодо реалізації права на судовий захист у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено; ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.
При цьому, суворе застосування строку без урахування обставин справи може бути непропорційним щодо цілі забезпечення правової визначеності та належного здійснення правосуддя, а також перешкоджати використанню доступних засобів правового захисту (справа «Станьо проти Бельгії» ).
Отже, суворе застосування строку без урахування обставин справи може бути непропорційним щодо цілі здійснення справедливого правосуддя.
Так, встановлення строків звернення до суду має на меті дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій, натомість дана мета не може перешкоджати основній меті - здійснення справедливого судочинства.
Тому не можна застосовувати формальні підходи для вирішення питання щодо пропуску строку звернення до суду, в порівнянні з метою - здійснення справедливого судочинства.
Суд вважає за необхідне зазначити, що питання доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.
Відповідно до вимог частини 2 статті 6 КАС України - суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У справі «Іліан проти Туреччини» Європейський суд з прав людини зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.
Отже, наведені позивачем доводи щодо строку подання позовної заяви, а саме що він не є пропущеним, суд вважає обґрунтованими, а подану позовну заяву поданою в рамках ч. 2 ст. 122 КАС України.
Таким чином, наведені відповідачем у клопотанні про залишення позовної заяви без розгляду обставини щодо пропуску позивачем строку звернення до суду, у своїй сукупності спростовуються матеріалами справи.
За викладених обставин, суд вважає заяву Міністерства внутрішніх справ України року про залишення без розгляду позовної заяви в адміністративній справі №160/7848/24 не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
У зв`язку з перебуванням судді Луніної О.С. у відпустці та на тренінгу, ухвала постановлена в перший робочий день - 27.01.2025 року.
Керуючись ст. 122, 123, 240, 248, 256, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
У задоволенні клопотання Міністерства внутрішніх справ України про залишення без розгляду позовної заяви в адміністративній справі №160/7848/24 за позовом ОСОБА_1 до Відділу координації пенсійних виплат Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства внутрішніх справ України про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали суду складений 27.01.2025 року.

Суддя О.С. Луніна