Справа № 420/30871/24
Суддя: Хурса О. О.
Дата ухвалення: 2025-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хурси О.О., розглянувши в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці №771/ПД-К від 20.09.2024 про застосування до ОСОБА_1 , головного спеціаліста відділу розслідування, аналізу, обліку виробничого травматизму та аварій Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці дисциплінарного стягнення у вигляді зауваження за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 2 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу» за невиконання Посадової інструкції головного спеціаліста відділу розслідування нещасних випадків.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що виконання наказів щодо розслідування нещасних випадків згідно з наказами № 328/ПД та № 330/ПД від 01.07.2024, № 353/ПД від 19.07.2024, № 376/ПД та № 378/ПД від 01.08.2024 без спеціального дозволу на виїзд військовозобов`язаного з місця постійного проживання під час дії воєнного стану виявилося неможливим.

Вказує, що у зв`язку з цими обставинами спрямував на ім`я начальника Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці службові довідки № СП-ПД/7.2.1/3737-24 від 04.07.2024, № СП-ПД/7.2.1/4397-24 від 01.08.2024, № СП-ПД/7.2.1/4398-24 від 01.08.2024, № СП-ПД/7.2.1/4137-24 від 22.07.2024, № СП-ПД/7.2.1/3804-24 від 05.07.2024, з пропозицією призначити головами комісій співробітників ІНФОРМАЦІЯ_1 , що постійно мешкали в місцях настання нещасних випадків, та вирішити питання з Управлінням Служби безпеки України в Одеській області щодо виїзду ОСОБА_1 з місця постійного проживання. Однак, жодних дій з врегулювання вказаних питань відповідач не здійснив.

Також позивач зазначає, що не ознайомлений із власною посадовою інструкцією, а підпис про ознайомлення з нею є підробленим, про що позивачем здійснено повідомлення на ім`я Голови Держпраці України.

Відповідач надав відзив, в якому зазначив, що оскаржуваний наказ про накладення дисциплінарного стягнення є правомірним, оскільки його винесено за невиконання позивачем обов`язків, передбачених його посадовою інструкцією, що підтвердження матеріалами дисциплінарної справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивач проходить державну службу в Південному міжрегіональному управлінні Державної служби з питань праці з 05.01.2023.

Наказами Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці № 328/ПД та № 330/ПД від 01.07.2024, № 353/ПД від 19.07.2024, № 376/ПД та № 378/ПД від 01.08.2024 ОСОБА_1 визначений головою комісії зі спеціального розслідування нещасного випадку із смертельним складом.

Позивач спрямував на ім`я начальника Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці службові довідки № СП-ПД/7.2.1/3737-24 від 04.07.2024, № СП-ПД/7.2.1/4397-24 від 01.08.2024, № СП-ПД/7.2.1/4398-24 від 01.08.2024, № СП-ПД/7.2.1/4137-24 від 22.07.2024, № СП-ПД/7.2.1/3804-24 від 05.07.2024, в яких позивач пропонував призначити головами комісій співробітників ІНФОРМАЦІЯ_1 , що постійно мешкали в місцях настання нещасних випадків та вирішити питання з Управлінням Служби безпеки України в Одеській області щодо виїзду ОСОБА_1 з місця постійного проживання.

Наказом Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці № 626/ПД-К від 08.08.2024 порушено дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 , головного спеціаліста відділу розслідування, аналізу, обліку виробничого травматизму та аварій Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці.

Наказом Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці №771/ПД-К від 20.09.2024 застосовано до ОСОБА_1 , головного спеціаліста відділу розслідування, аналізу, обліку виробничого травматизму та аварій Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, дисциплінарне стягнення у виді зауваження за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу», а саме - неналежне виконання посадових обов`язків, яке полягає в порушенні пунктів 1, 2 та 7 розділу 3 Посадової інструкції головного спеціаліста Відділу.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої-третьої статті 5 Закону України «Про державну службу» правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Норми Кодексу Законів про працю України поширюються на позивача лише у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 17.02.2015 у справі № 21-8а15, визначено, що за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31.01.2018 у справі № 803/31/16.

Отже, якщо мова йде про конкуренцію норм Кодексу законів про працю України та Закону України «Про державну службу», то спеціальними нормами в частині визначення підстав із вступом, її проходження и припинення державної служби для особи є норми Закону України «Про державну службу».

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про державну службу» державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Службові (посадові) обов`язки - це обов`язки державного службовця визначені Законом, іншими нормативно-правовими та локальними актами у зв`язку з обійманням такою особою конкретної посади у конкретному органі, що покладає на нього низку додаткових (власне «посадових», «обумовлених посадою») обов`язків, положенні про конкретний державний орган та/ або його структурний підрозділ, а також посадовій інструкції (в частині обов`язків, що однозначно випливають з приписів законів і не суперечать йому), а також правилами внутрішнього службового розпорядку.

При цьому статтями 8, 62 Закону України «Про державну службу» серед основних обов`язків державного службовця визначено: дотримання Конституції та законів України; дотримання принципів державної служби та правил етичної поведінки; забезпечення в межах наданих повноважень ефективного виконання завдань і функцій державних органів; сумлінне і професійне виконання свої посадових обов`язків; виконання рішень державних органів, наказів (розпоряджень), доручень керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; додержання вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; недопущення вчинків, несумісних із статусом державного службовця, тощо.

Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби у цих органах.

Матеріалами дисциплінарної справи підтверджується, що позивач не виконав свої посадові обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 та 7 розділу 3 посадової інструкції, що виразилось у невиконанні наказів Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці № 328/ПД, 330/ПД від 01.07.2024, № 353/ПД від 19.07.2024, № 376/ПД, 378/ПД від 01.08.2024, в яких ОСОБА_1 визначений головою комісії із спеціального розслідування нещасних випадків із смертельним складом.

Позивач не заперечує факт невиконання ним посадових обов`язків, проте позивач заперечує наявність виявлених порушень саме з його вини.

Доводи позивача про заборону виїзду з постійного місця проживання під час дії воєнного стану без дозволу начальника управління СБУ, суд вважає безпідставними, з огляду на те, що з матеріалів дисциплінарної справи вбачається відповідь Управління СБУ в Одеській області здійснена на запит начальника Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 26.07.2024 № ПД/1/6705-24 щодо надання інформації про можливість ОСОБА_1 виїжджати з постійного місця проживання під час дії воєнного стану без дозволу начальника управління СБУ для виконання ним службових обов`язків.

Так, листом Управлінням СБУ в Одеській області надіслано лист від 06.08.2024 № 65/21/631, повідомлено, що чинне законодавство не містить заборони на переміщення військовозобов`язаними територією України за сімейними чи робочими обставинами. Також, при наявності дозволу Начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , військово-облікового документу та посвідчення на відрядження ОСОБА_1 може перетнути транзитну ділянку кордону для виконання своїх службових обов`язків.

Вказане свідчить про те, що зазначені доводи позивача є необґрунтованими та не перешкоджали йому у здійсненні посадових обов`язків.

З огляду на викладене, суд також відхиляє доводи позивача про те, що відповідачем не було здійснено заходів щодо розгляду службових довідок № СП-ПД/7.2.1/3737-24 від 04.07.2024, № СП-ПД/7.2.1/4397-24 від 01.08.2024, № СП-ПД/7.2.1/4398-24 від 01.08.2024, № СП-ПД/7.2.1/4137-24 від 22.07.2024, № СП-ПД/7.2.1/3804-24 від 05.07.2024, оскільки необґрунтованість цих доводів підтверджується матеріалами дисциплінарної справи, та зокрема листом Управлінням СБУ в Одеській області від 06.08.2024 № 65/21/631.

Суд вважає непереконливими твердження позивача про те, що його не ознайомлено із посадовою інструкцією, а тому неможливо притягнути його до дисциплінарної відповідальність за невиконання обов`язків, про які він не знав, - з огляду на наступне.

Згідно пункту 1.2. Розділу 1 Положення про відділ розслідування, аналізу, обліку виробничого травматизму та аварій Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, затвердженого наказом Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 02.04.2024 року за № 173/ПД-К (далі Положення) відділ є структурним підрозділом, що діє в складі Міжрегіонального управління. Діяльність відділу координується заступником начальника Міжрегіонального управління або особою, яка виконує його повноваження відповідно до розподілу обов`язків.

Згідно пункту 1.3. Положення відділ у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України та Міністерства економіки України, Положенням про Державну службу України з питань праці (далі - Держпраці), Положенням про Міжрегіональне управління, цим Положенням та іншими нормативно- правовими актами.

У відповідності до пункту 2.1.2 Положення завданням відділу є проведення розслідування та ведення обліку аварій і нещасних випадків, які підлягають спеціальному розслідуванню, аналіз їх причин.

Згідно пункту 2.2.2. Положення відділ забезпечує участь працівників відділу у розслідуваннях (голова комісії): - нещасних випадків із смертельними наслідками, групових нещасних випадків, які сталися одночасно з двома і більше працівниками, випадків смерті працівників на підприємстві, випадків зникнення працівників під час виконання трудових (посадових) обов`язків, нещасних випадків з тяжкими наслідками, що сталися на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форм власності, виду економічної діяльності, або їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах чи у фізичних осіб - підприємців, які відповідно до законодавства використовують найману працю; - аварій першої та другої категорії на виробництві, що призвели до нещасних випадків, якщо з приводу розслідування аварії не прийнято спеціальне рішення Кабінету Міністрів України або Державної служби з питань праці.

Пункт 2.2.6. Положення передбачає, що голова комісії керує роботою комісії з розслідування нещасних випадків та аварій, які підлягають спеціальному розслідуванню, утому числі групових нещасних випадків, під час яких загинуло від 2 до 4 осіб (за дорученням Держпраці України). Разом з іншими членами комісії: - з`ясовує обставини і причини нещасних випадків; - визначає осіб, які порушили вимоги законодавчих та інших нормативно-правових актів з питань охорони праці та промислової безпеки; - розробляє заходи зі запобігання подібним нещасним випадкам; - у разі потреби проведення лабораторних досліджень, випробувань, технічних розрахунків, експертизи для з`ясування причин і розроблення заходів зі запобігання подібним випадкам, готує рішення про утворення експертної комісії з розслідування нещасних випадків.

Відповідно до пунктів 1, 2 та 7 розділу 3 посадової інструкції головного спеціаліста відділу розслідування, аналізу, обліку, виробничого травматизму та аварій, основними посадовими обов`язками є: участь у проведення спеціальних розслідувань нещасних випадків (голова комісії); організація (голова комісії) належної роботи членів комісії із спеціального розслідування нещасного випадку, зокрема: підготовка запитів про отримання інформації від правоохоронних органів, органів державної влади та місцевого самоврядування, тощо, підприємств (установ, організацій) стосовно нещасного випадку; надання службового документу про продовження строку проведення спеціального розслідування; інформування потерпілого (членів його сім`ї чи уповноважену ним особу), до першого засідання спеціальної комісії, про призначення розслідування, їх права, запрошення до співпраці, та на засіданні спеціальної комісії і в подальшому надання інформації про хід проведення розслідування, ознайомлення з матеріалами розслідування - на заключному засіданні спеціальної комісії; участь у підготовці проектів актів спеціального розслідування, забезпечення розгляду та підписання відповідних актів спеціальною комісією та надання їх начальнику Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці на розгляд та затвердження; контроль за формуванням роботодавцем матеріалів спеціального розслідування нещасного випадку; контроль за передачею роботодавцем матеріалів спеціального розслідування у встановленому порядку; виконання доручень (усних та/або письмових) начальника Відділу, начальника Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, заступника начальника Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці відповідно до розподілу функціональних обов`язків.

Суд звертає увагу, що питання визначення належності підпису позивачу не є предметом розгляду справи.

Крім, того позивача під час виконання посадових обов`язків окрім посадової інструкції, керується зокрема Положенням.

Суд також зважає на зазначення, позивачем у позовній заяві про те, що накази № 340, 342, 345 щодо нещасних випадків, які сталися на підприємствах, розташованих за місцем реєстрації ОСОБА_1 прийняті до виконання останнім, та розслідування по ним завершені. В той час, як накази № 328/ПД, 330/ПД від 01.07.2024, № 353/ПД від 19.07.2024, № 378/ПД, 376/ПД від 01.08.2024 позивачем виконані не були, що свідчить про обізнаність позивача з приводу посадових обов`язків.

Разом з тим правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення. Таким чином докази ознайомлення позивача з його посадовою інструкцією відповідачем не впливають на застосування до позивача дисциплінарного стягнення та обставини допущеного ним порушення.

Доводи позивача про порушення комісією з дисциплінарного провадження в частині позбавлення його можливості надати пояснення після винесення подання є безпідставними, оскільки з матеріалів справи вбачаються пояснення ОСОБА_1 на подання дисциплінарної комісії про накладення стягнення від 11.09.2024 у яких останній викладає зауваження, щодо не розгляду поданих ним службових записок, недоведення до відома змісту листа Управління Служби безпеки України в Одеській області від 26.07.2024, та неознайомлення із посадовою інструкцією.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позивач не здійснив дій з метою виконання ним вказаних посадових обов`язків, за умови, об`єктивної можливість їх виконати та відсутності перешкод для їх виконання.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що відповідач застосовуючи до позивача дисциплінарне стягнення у виді «зауваження» діяв правомірно та в межах повноважень, наданих йому чинним законодавством України, а тому відсутні підстави для визнання протиправним та скасування наказу Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці №771/ПД-К від 20.09.2024.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) до Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (вул. Маршала Василевського, 40/1, м. Миколаїв, 54003, ) про визнання протиправним та скасування наказу відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23.01.2025.

Суддя Олександр ХУРСА

.