Справа № 160/27190/24
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2025-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Донецького державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 , третя особа: Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області про стягнення заборгованості, -
В обґрунтування позовних вимог вказано, що відповідач проходив службу в органах внутрішніх справ України з 15.08.2018 по 22.04.2024. Так, 15.08.2018 року наказом № 213 о/с від 23.07.2018 року ОСОБА_1 було зараховано на навчання до Донецького юридичного інституту внутрішніх справ України та укладено Контракт про здобуття освіти у Донецькому юридичному інституті МВС України №390 від 15.08.2018 р. Наказом начальника головного управління національної поліції в Дніпропетровській області № 115 о/с від 01.03.2021 року рядового поліції ОСОБА_1 призначено на посаду поліцейського відділення №1 взводу №1 роти батальйону конвойної служби №2 ГУНП в Дніпропетровській області. Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 22.04.2024 року №427 о/с лейтенанта поліції ОСОБА_1 було звільнено зі служби в Національній поліції України на підставі пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) з 22 квітня 2024 року. Донецьким державним університетом внутрішніх справ було направлено відповідачу повідомлення №4561/07-2024 від 26.08.2024 року про зобов`язання відшкодувати протягом 30 діб з моменту отримання цього повідомлення витрати, пов`язані з його утриманням у навчальному закладі у повному розмірі за весь період фактичного навчання за реквізитами вищого навчального закладу та у розмірі відповідно до довідки-розрахунку вищого навчального закладу, який здійснював підготовку поліцейського. Зазначений лист направлено відповідачу засобами поштового зв`язку 03.09.2024 року. На даний час у добровільному порядку вказані витрати відповідачем не відшкодовані, що і зумовило звернення позивача до суду з цим позовом.
14.10.2024 року судом було зроблено запит до Виконавчого комітету Криворізької міської ради про отримання інформації про місце проживання (реєстрації) особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).
20.11.2024 року до суду надійшла відповідь Виконавчого комітету Криворізької міської ради, в якій повідомлено про те, що станом на 12.11.2024 року ОСОБА_1 не зареєстрований у місті Кривий Ріг Криворізького району Дніпропетровської області.
Цією ж ухвалою було вирішено опублікувати оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України повідомлення про розгляд вказаної справи для відповідача та надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
24.10.2024 представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Головного управління Національної поліції в Донецькій області надав до суду пояснення, відповідно до яких підтримав заявлені позовні вимоги та просив позов задовольнити.
Станом на день розгляду справи, відповідач правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався.
Відповідно до ч. 1 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За приписами ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст. ст. 258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України з 15.08.2018 по 22.04.2024.
Так, 15.08.2018 року наказом № 213 о/с від 23.07.2018 року ОСОБА_1 було зараховано на навчання до Донецького юридичного інституту внутрішніх справ України.
Згідно пункту 1 наказу Міністерства внутрішніх справ України від 12.04.2021 №260 «Про зміну типу та перейменування Донецького юридичного інституту МВС України», змінено тип та перейменовано Донецький юридичний інститут МВС України на Донецький державний університет внутрішніх справ.
Наказом ГУНП в Дніпропетровській області № 115 о/с від 01.03.2021 року рядового поліції ОСОБА_1 призначено на посаду поліцейського відділення №1 взводу №1 батальйону конвойної служби №2 ГУНП в Дніпропетровській області з 01.03.2024 року.
Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 26.06.2021 року №234 о/с капрала поліції ОСОБА_1 призначено на посаду інспектора відділу превенції Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області.
Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 22.04.2024 року №427 о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 було звільнено зі служби в Національній поліції України на підставі пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) з 22 квітня 2024 року.
Судом встановлено, що на виконання наказу МВС України від 01.03.2017 № 173 «Про затвердження Типової форми Контракту про здобуття освіти у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських» між відповідачем, Донецьким юридичним інститутом МВС України та Головним управлінням Національної поліції України в Донецькій області 15.08.2018 укладено контракт № 390 «Про здобуття освіти у Донецькому юридичному інституті МВС України» (далі - Контракт).
Відповідно до абз.5 п.3 розділу 2 Контракту особа (відповідач) зобов`язується у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до п. 4 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію».
Відповідачу було направлено повідомлення про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язанні з утриманням в навчальному закладі від 26.08.2024 № 4561/07-2024 рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах його особової справи.
До позивача повернувся конверт із вказаним повідомленням із зазначенням причини про невручення «за закінченням терміну зберігання».
Оскільки у тридцятиденний строк витрати, пов`язані з утриманням, не були відшкодовані ОСОБА_1 , позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" від 23.12.2015 № 901-VІІІ вищі навчальні заклади із специфічними умовами навчання, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України і здійснювали навчання курсантів, слухачів, ад`юнктів та докторантів за державним замовленням з підготовки фахівців для потреб міліції, продовжують їх навчання та підготовку як фахівців для Національної поліції в межах раніше доведеного державного замовлення для потреб міліції.
Згідно з ч. 4 ст. 74 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 №261 затверджено Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі Порядок №261), який визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі:
- дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі - контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (далі - поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;
- звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.
Пунктом 2 Порядку №261 визначено, що витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України. Типову форму контракту затверджує МВС.
Відповідно до п.3 Порядку №261 відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).
Згідно з п. 5 Порядку №261 після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів.
Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи.
У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, а також у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до пункту 6 цього Порядку, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Претензійно-позовну діяльність провадить вищий навчальний заклад, у якому навчалася особа (пункт 8 Порядку №261).
За правилами положень статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» та пункту 8 Порядку №261 право на звернення до суду у позивача у цій категорії справ може виникнути лише у випадку відмови відповідача добровільно відшкодувати витрати.
Саме із відмовою курсанта добровільно відшкодувати витрати на його утримання у вищому навчальному закладі, законодавцем пов`язано можливість звернення навчального закладу із позовом про стягнення такого відшкодування у судовому порядку.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач під час підписання контракту був обізнаний про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту, або ж звільненні зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчального закладу.
Крім того, судом встановлено, що позивач повідомив відповідача про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням в навчальному закладі, за весь період навчання рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах його особової справи.
Отже, суд вважає, що позивач здійснив всіх заходів, задля надсилання ОСОБА_1 повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС України витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів.
Відтак, відповідач, будучи обізнаним під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту або ж звільненні зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчального закладу, на даний час зазначену вище суму коштів не відшкодував, доказів на спростування зазначеного не надано.
Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихст.78 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.
Керуючись ст. 12, 47, 72-77, 139, 241-246, 250, 251, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву Донецького державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 , третя особа: Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області про стягнення вартості - задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна