Справа № 160/23862/24
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Неклеса О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач, пенсійний орган, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області), в якій позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у ненаданні позивачу вмотивованої відповіді на її заяву від 16 червня 2024 року про нарахування позивачу пенсії по втраті годувальника у зв`язку із загибеллю її сина ОСОБА_2 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надати позивачу вмотивовану відповідь на її заяву від 16 червня 2024 року про нарахування позивачу пенсії по втраті годувальника у зв`язку із загибеллю її сина ОСОБА_2 .
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначено, що приблизно ІНФОРМАЦІЯ_1 загинув син позивача ОСОБА_2 у м.Маріуполь Донецької області як військовослужбовець. 16.06.2024 р. ОСОБА_1 звернулася до Відділу обслуговування громадян №19 (Сервісний центр) Управління обслуговування ГУ ПФУ в Дніпропетровській області у м.Кривому Розі із заявою про нарахування позивачу пенсії по втраті годувальника у зв`язку з загибеллю сина. 26.06.2024 р. позивач отримала відповідь, якою їй дано якесь рішення, яке може бути оскаржено, однак з таблиці, яка за припущенням позивача, є рішення вона нічого не зрозуміла. Як стверджує позивач, пенсійний орган фактично відмовив їй, але підстави відмови для неї не є зрозумілими, у зв`язку з чим ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, на її думку, була допущена протиправна бездіяльність. ОСОБА_1 наголосила, що на її заяву пенсійний орган не надав чіткої та вмотивованої відповіді в той час як позивачем надано увесь обсяг документів, передбачений законодавством. Враховуючи наведене, позивач вважає, що відповідач позбавив її права на соціальний захист, що є грубим порушенням ст. 46 Конституції України.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.09.2024 р. відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Цією ж ухвалою відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач зареєстрований в Електронному кабінеті Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи".
Відповідно до ч. 5 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, у порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Відповідно до п. 37 підрозділу 2 розділу III Положення "Про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи" підсистема "Електронний суд" забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до Електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених.
Відповідно до п. 17 підрозділу 1 розділу III Положення "Про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи" особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Ухвала суду від 16.09.2024 р., якою відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи була направлена та доставлена до електронного кабінету відповідача 17.09.2024 р., що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

При цьому, копія позовної заяви з додатками була направлена та доставлена до електронного кабінету ГУ ПФУ в Дніпропетровській області 02.09.2024 р., що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Разом з тим, станом на 03.12.2024 р. (з урахуванням строку на поштове відправлення) та станом на день розгляду цієї справи по суті від відповідача відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Пояснень, заяв або клопотань по суті спору від відповідача до суду також не надходило.

Таким чином, відповідач правом на подання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) та надання доказів по справі не скористався, з клопотанням про продовження строків на надання відзиву до суду не звертався.

Водночас, в ухвалі від 16.09.2024 р. суд зобов`язав відповідача надати до суду разом із відзивом на позов належним чином засвідчену копію пенсійної справи ОСОБА_1 в повному обсязі, однак станом на 04.11.2024 р. вимоги ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.09.2024 р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не виконані.

При цьому, у позовних заявах ОСОБА_1 (в т.ч. в уточненій) зазначено про подачу позивачем до Відділу обслуговування громадян №19 (Сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заяви про нарахування їй пенсії по втраті годувальника від 16.06.2024 р.

Натомість, у матеріалах позову в якості доказу подачі ОСОБА_1 відповідної заяви до пенсійного органу надано супровідний лист відповідача за №0400-010222-8/130763 від 25.06.2024 р., в якому зазначено про подачу ОСОБА_1 заяви щодо призначення пенсії, датованої 14.06.2024 р.

Також у матеріалах справи були відсутні копії заяви ОСОБА_1 щодо призначення пенсії, датованої від 14.06.2024 р. та/або від 16.06.2024 р. та рішення пенсійного органу (в т.ч. у вигляді листа), прийнятого за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 щодо призначення пенсії від 14.06.2024 р. та/або від 16.06.2024 р.

З огляду на вищевикладене ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 р. суд витребував від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області належним чином засвідчені копії:

- пенсійної справи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 );

- заяви (заяв) ОСОБА_1 щодо призначення пенсії від 14.06.2024 р. та/або від 16.06.2024 р.;

- рішення/рішень пенсійного органу (в т.ч. у вигляді листа/листів), прийнятого(их) за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 щодо призначення пенсії від 14.06.2024 р. та/або від 16.06.2024 р.

Також у вищезазначеній ухвалі суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області направити вищезазначені докази позивачу та зупинив провадження у справі до надання витребуваних судом доказів.

20.01.2024 р. до суду надійшло від ГУ ПФУ в Дніпропетровській області клопотання про долучення до матеріалів адміністративної справи на виконання вимог ухвали суду матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 .

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.01.2025 р. провадження по справі поновлено.

Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 14.06.2024 р. ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернулася до Відділу обслуговування громадян №19 (Сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ч. 4 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 р. та додатками.

Так, за принципом екстериторіальності заява про призначення пенсії за віком була розглянута ГУ ПФУ в Сумській області.

Рішенням ГУ ПФУ в Сумській області №72 від 21.06.2024 р. позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком.

У вищезазначеному рішенні вказано, що страховий стаж особи становить 16 років 07 місяців 21 день.

Так, за результатами розгляду доданих до заяви позивача документів пенсійним органом:

- період роботи по трудовій книжці НОМЕР_2 з 26.07.1989 р. по 03.01.1990 р., оскільки виправлення в даті наказу на звільнення з роботи;

- період роботи по трудовій книжці НОМЕР_2 з 11.01.1990 р. по 22.01.1990 р., оскільки виправлення в наказі на звільнення з роботи.

В графі «Додатковий коментар» в рішенні №72 від 21.06.2024 р. зазначено, що за наданими документами право на призначення дострокової пенсії за віком відповідно до ч. 4 ст. 115 ЗУ №1058-IV відсутнє, оскільки відсутній необхідний страховий стаж.

Позивачем отримано від ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повідомлення «Про направлення рішення» (повідомлення за №0400-010222-8/130763 від 25.06.2024 р.), в якому зазначено, що за результатами розгляду її заяви від 14.06.2024 р. прийнято відповідне рішення й зазначено про можливість оскарження відповідного рішення (дії, бездіяльність) територіального органу Пенсійного фонду України в адміністративному або у судовому порядку.

Як стверджує позивач, разом з повідомленням нею отримано таблицю (розрахунок страхового стажу), однак жодного рішення пенсійного органу за результатами розгляду її заяви нею не отримано.

Вважаючи, що ГУ ПФУ в Дніпропетровській області допущено протиправну бездіяльність у ненаданні їй вмотивованої відповіді на заяву від 16.06.2024 р. про нарахування пенсії по втраті годувальника у зв`язку із загибеллю сина, ОСОБА_1 звернулася за захистом власних прав та інтересів до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Відповідно до норм Конституції України гарантування непрацездатним громадянам України права на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій передбачено Законом України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 р. (далі Закон №1788-XII).

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 р. (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до визначення, яке міститься у ст. 1 Закону №1058-IV, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Частина 5 ст. 45 Закону №1058-IV визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Відповідно до п. 12 Положення про Пенсійний фонд України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» правління Пенсійного фонду України затвердило Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №22-1 від 25.11.2005 р. (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України №13-1 від 07.07.2014 р.) (далі - Порядок №22-1).

Згідно із приписами п. 1.1. розділу І Порядку №22-1, заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Пунктом 1.8 розділу I Порядку №22-1 визначено, що днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, припиненням перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отриманням пенсії за місцем фактичного проживання, продовженням виплати пенсії за довіреністю, виплатою частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплатою пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведенням виплати пенсії за новим місцем проживання, у зв`язку із працевлаштуванням (звільненням), початком (припиненням) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія - дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

У пункті 4.1 розділу IV Порядку №22-1 визначено, що заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Як зазначено в п. 4.3. розділу IV Порядку №22-1, створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Згідно з п. 4.7. розділу IV Порядку №22-1, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Якщо пенсію за віком призначено автоматично (без звернення особи), у повідомленні про призначення особі пенсії додатково зазначається інформація про порядок її виплати.

Після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії (пункт 4.10 розділу IV Порядку №22-1).

Із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів слідує, що у разі звернення особи до пенсійного органу із заявою про призначення (поновлення) пенсії, останній зобов`язаний розглянути подану особою заяву із доданими до неї документами, та прийняти відповідне рішення щодо призначення (поновлення) пенсії, або про відмову в цьому протягом 10 днів, за виключенням продовження відповідного строку за рішенням керівника пенсійного органу.

В ході розгляду справи судом встановлено, що 14.06.2024 р. ОСОБА_1 звернулася до Відділу обслуговування громадян №19 (Сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ч. 4 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 р. та додатками.

При цьому, слід зауважити, що у наданих ГУ ПФУ в Дніпропетровській області матеріалах пенсійної справи жодної заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії по втраті годувальника (в т.ч. датованої від 16.06.2024 р.) немає.

Заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 14.06.2024 р. з додатками було передано за принципом екстериторіальності на розгляд до ГУ ПФУ в Сумській області й за результатами розгляду цієї заяви із доданими до неї матеріалами ГУ ПФУ в Сумській області прийнято рішення за №72 від 21.06.2024 р., яким позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком з огляду на відсутність необхідного страхового стажу.

У повідомленні відповідача «Про направлення рішення» за №0400-010222-8/130763 від 25.06.2024 р.) міститься посилання на те, що результатами розгляду заяви позивача від 14.06.2024 р. прийнято відповідне рішення, однак, як стверджує позивач, жодного рішення пенсійного органу за результатами розгляду її заяви нею не отримано.

Одночасно із цим, слід зауважити, що у матеріалах пенсійної справи ОСОБА_1 відсутні докази направлення та отримання вказаного вище рішення територіального органу Пенсійного фонду України й доводи позивача у відповідній частині ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не спростовано.

Таким чиним, вищенаведені обставини свідчать про порушення відповідачем вимог п. 4.7. розділу IV Порядку №22-1 щодо повідомлення про прийняте рішення за результатами розгляду поданої позивачем заяви про призначення пенсії з додатками від 14.06.2024 р.

При цьому, суд звертає увагу позивача, що подану нею Відділу обслуговування громадян №19 (Сервісний центр) Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Дніпропетровській області заяву з додатками від 14.06.2024 р. розглянуто по суті Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що порушені права позивача слід відновити шляхом зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області вручити або направити ОСОБА_1 примірник рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №72 від 21.06.2024 р.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 73 КАС України).

Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено виконання ним обов`язку, встановленого п. 4.7. розділу IV Порядку №22-1 щодо повідомлення про прийняте рішення за результатами розгляду поданої позивачем заяви про призначення пенсії з додатками від 14.06.2024 р.

З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із приписами ч.ч. 1, 3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 1211, 20 грн., що підтверджується наявною у матеріалах справи квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №5 від 19.08.2024 р.

Оскільки позовну заяву задоволено частково, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають частковому стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме: 605, 60 грн.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 78, 139, 241-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м.Дніпро, 49094) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вручити або направити ОСОБА_1 примірник рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №72 від 21.06.2024 р.

У задоволені іншої частини позовних вимог, відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Звернути увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено та підписано 27.01.2025 р.

Суддя О.М. Неклеса