Справа № 200/8114/24
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2025-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2025 року Справа№200/8114/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Голошивця І.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення №90 від 02.11.2024 та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення №90 від 02.11.2024 та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є суддею Селидівського міського суду Донецької області у відставці з серпня 2023 року, яка звільнена з посади у зв`язку з поданням заяви про відставку рішенням Вищої ради правосуддя України №858/о/15-23 від 29 серпня 2023 року та згідно наказу голови Селидівського міського суду Донецької області №13-к від 30 серпня 2023 року була відрахована зі штату суду з 30.08.2023 року. Позивач зауважила, що після звільнення у відставку вона перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач) та відповідно до статті 142 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» отримує щомісячне довічне грошове утримання, яке виплачується їй відповідачем. Позивач зазначила, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03.07.2024 року, територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Донецькій області було надано їй довідку №04-1311/24 від 13.08.2024 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відповідно до якої станом на 01 вересня 2023 року суддівська винагорода позивача, яка враховується при призначенні щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 128 832,00 грн, у тому числі: посадовий оклад 80 520 грн., доплата за вислугу років 50% - 40260 грн. та доплата за перебування на адміністративній посаді в суді 10% - 8052 грн. Позивач зауважила, що керуючись ст.130 Конституції України, ст.135, ч.4 ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року та для реалізації права на перерахунок щомісячного грошового утримання суддів у відставці, вона звернулася до органів ПФУ з відповідною заявою поданою через особистий кабінет на веб-порталі електронний послуг Пенсійного фонду України про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. До заяви вона надала довідку, видану територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Донецькій області №04-1311/24 від 13.08.2024 року, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25.01.2024 року та від 03.07.2024 року. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 90 від 02.11.2024 року позивачу було відмовлено у задоволенні заяви №14087 від 02.11.2024 року про проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з тих підстав, що в електронній справі відсутнє рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03.07.2024 року, на підставі якого була видана територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Донецькій області довідка №04-1311/24 від 13.08.2024 року. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, та такими, що порушують вимоги законів України, Конституції України та статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач) надав відзив на позовну заяву в якому зазначив наступне, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області (дислокація м. Селидове) та отримує довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року з 31.08.2023 року. Позивач звернулася із заявою від 04.11.2024 № 14087 про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Відповідач зауважив, що починаючи з січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, становить 2102,00 грн. Станом на 01.01.2023 розмір базового посадового окладу судді становить 2102,00 грн., тобто не змінювався. Отже, прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді не змінено. Оскільки базовий розмір посадового окладу судді залежить від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то з 2023 року перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді не проводиться. Враховуючи вищевикладене, Головним управлінням прийнято рішення №90 від 02.11.2024 про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у зв`язку з тим, що відсутні підстави для проведення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2024 року було відкрито провадження по справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Про відкриття провадження у справі сторони були належним чином повідомлені, відповідно до наявного у позивача та відповідача реєстрації кабінету електронного суду, про що свідчить відповідна відмітка, де в графі «доставлено» зазначена дата 26.11.2024, тобто сторони належним чином отримали копію ухвали про відкриття провадження по справі №200/8114/24.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вже раніше було встановлено Донецьким окружним адміністративним судом по справі №200/3015/24 та зазначено у рішенні суду від 03.07.2024 року - позивачка, ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , є суддею Селидівського міського суду Донецької області у відставці та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, розмір якого розраховується з суддівської винагороди відповідно до ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», та яке виплачується Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці визначений на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області від №1082/23 від 05.09.2023 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно якої станом на 01 вересня 2023 року суддівська винагорода, яка враховується при призначенні щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 100896,00 грн, у тому числі: посадовий оклад - 63060 грн., доплата за вислугу років 50% - 31530 грн. та доплата за перебування на адміністративній посаді в суді 10% - 6306 грн.

Видаючи вказану довідку, ТУ ДСА у Донецькій області, відповідно до статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», при обрахунку розміру суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання позивача, взяло за основу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, визначеного абзацом 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» - 2102 грн.

Позивачка звернулась до відповідача із заявою про видачу довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.09.2023 р. з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб 2 684 грн. 00 коп.

Листом ТУ ДСА в Донецькій області від 17.04.2024 року №04-745/24, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 повідомлено про те, що у ТУ ДСА в Донецькій області немає правових підстав для надання довідки для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі суддівської винагороди, зазначеної у зверненні, оскільки розмір суддівської винагороди з 01.01.2021 обраховується від розміру посадового окладу судді, який складає 63 060,00 грн., а доплати обчислюються від цього розміру посадового окладу.

Вважаючи такі дії протиправними, позивачка звернулась до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/3015/24 від 03.07.2024 року було вирішено: позовні вимоги ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити.

Визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України у Донецькій області щодо відмови у видачі ОСОБА_1 довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду, визначеного із застосуванням абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік».

Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області видати ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 вересня 2023 року, виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду, визначеного на підставі частини другої статті 130 Конституції України, частини третьої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» із застосуванням прожиткового мінімуму у розмірі 2684 грн., для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання за формою, встановленою Додатком 2 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України №3-1 від 25.01.2008.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду по справі №200/3015/24 від 01.08.2024 року апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 липня 2024 року у справі № 200/3015/24 - повернуто апелянту.

Отже з урахуванням вищенаведеного, рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/3015/24 від 03.07.2024 року набрало законної сили 01.08.2024 року відповідно до ухвали Першого апеляційного адміністративного суду.

Судом встановлено, що також підтверджується наявною в матеріалах справи копією заяви, що позивачем засобами веб-порталу ПФУ до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області було надіслано заяву про перерахунок пенсії (збільшення зарплати, пенсії за спецзаконами) до якої було додано довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Донецькій області від 13.08.2024 року №04-1311/24 відповідно до Додатку №2 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України (пункт 1 розділу ІІ), відповідно до примітки довідка видана на підставі Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03.07.2024 року по справі №200/3015/24.

З наявної в матеріалах справи вищезазначеної довідки судом встановлено, що довідка видана ОСОБА_1 , Селидівський міський суд Донецької області, про те, що станом на 01 вересня 2023 року її суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 128 832,00 грн, у тому числі: посадовий оклад 80520,00 грн.; доплата за вислугу років 50% - 40 260,00 грн.; доплата за перебування на адміністративній посаді в суді 10% - 8 052,00 грн.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області було розглянуто вищезазначену заяву позивача та прийнято рішення про відмову у проведенні перерахунку щомісячного довічного утримання судді у відставці від 02.11.2024 року №90.

У своєму рішенні від 02.11.2024 року відповідач зазначив наступне: - « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася із заявою №14087 від 02.11.2024 поданою через особистий кабінет Веб-порталу. Пунктом 1.1 розділу 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22- 1 (далі - Порядок № 22-1) передбачено що заява на перерахунок пенсії може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту, через вебпортал або засобами Порталу Дія електронних послуг Пенсійного фонду України або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436. Відповідно розділу II Порядку №22-1 документами, необхідними для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший є документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та відомості про місце проживання особи. ОСОБА_1 з 31.08.2023 було призначено довічне грошове утримання судді у відставці відповідно Закону України від 02.06.2016 N0 1402-УІП «Про судоустрій і статус суддів» на підставі довідки №1082/23 від 05.09.2023 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, станом на 01.09.2023. Заявниця звернулася щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та долучила довідку № 04-1311/24 від 13.08.2024, видану станом на 01.09.2023 на підставі рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03.07.2024 по справі 200/3015/24. В електронній пенсійній справі зазначене рішення суду відсутнє. Також зазначаємо, що рішення суду опрацьовуються на територіальному рівні. Враховуючи вищевикладене прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 у проведенні перерахунку щомісячного довічного утримання судді у відставці, з урахуванням розміру суддівської винагороди.».

Позивач, звертаючись до суду з даним адміністративним позовом, просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №90 від 02 листопада 2024 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перерахувати позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці на підставі довідки, виданої територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Донецькій області 13.08.2024 року №04-1311/24 , починаючи з 01.09.2023 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Донецької області виплатити, з урахуванням раніш виплачених сум, позивачу перераховане щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі, нарахованому на підставі довідки, виданої територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Донецькій області 13.08.2024 року №04- 1311/24, починаючи з 01.09.2023 року.

Таким чином, спірні правовідносини склалися між сторонами внаслідок відмови пенсійного органу здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача, як судді, виходячи з розміру суддівської винагороди, обчисленої із урахуванням установленого у статті 7 Закону № 1928-ІХ прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 2684 грн. - замість прожиткового мінімуму для визначення базового розміру посадового окладу судді у сумі 2102 грн., встановленого Законом № 1402-VIII.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі статтею 126 Конституції України, незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Відповідно до статті 130 Конституції України, держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

У преамбулі Закону України № 1402-VIII зазначено, що цей Закон визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

За частиною першою статті 4 Закону № 1402-VIII, судоустрій і статус суддів в Україні визначаються Конституцією України та законом.

Зміни до цього Закону можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (частина друга статті 4 Закону № 1402-VIII).

Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 135 Закону № 1402-VIII, суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом.

Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за:

1) вислугу років;

2) перебування на адміністративній посаді в суді;

3) науковий ступінь;

4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Згідно з пунктом 1 частини 3, частинами 4, 5 статті 135 Закону № 1402-VIII, базовий розмір посадового окладу судді становить: судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

До базового розміру посадового окладу, визначеного частиною третьою цієї статті, додатково застосовуються такі регіональні коефіцієнти:

1) 1.1 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше сто тисяч осіб;

2) 1.2 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше п`ятсот тисяч осіб;

3) 1.25 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше один мільйон осіб.

У випадку, якщо суд розміщується в декількох населених пунктах, застосовується регіональний коефіцієнт за місцезнаходженням органу, який провів державну реєстрацію такого суду.

Суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

Відповідно до частини третьої, четвертої статті 142 Закону № 1402-VIII, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1 затверджено Порядок подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України (далі Порядок № 3-1) (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку, заява про призначення (перерахунок) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 1) (далі - щомісячне довічне утримання) подається до управлінь Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаних управлінь (далі - органи, що призначають щомісячне довічне утримання) через уповноважену особу суду за останнім місцем роботи (далі - уповноважена особа).

Пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 3-1 визначено, що заява про перерахунок щомісячного довічного утримання та довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 2) (далі - довідка про суддівську винагороду) або довідка про винагороду судді Конституційного Суду України для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді Конституційного Суду України у відставці (додаток 3) (далі - довідка про винагороду судді КСУ) подається до органів, що призначають щомісячне довічне утримання.

У разі надсилання заяви і документів для перерахунку щомісячного довічного утримання поштою, днем звернення за перерахунком вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви (пункт 2 розділу ІІ Порядку № 3-1).

Відповідно до пунктів 3, 4 розділу ІІ Порядку № 3-1, звернення за перерахунком щомісячного довічного утримання проводиться в разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді (в разі збільшення розміру винагороди судді Конституційного Суду України), який працює на відповідній посаді.

Перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з дня виникнення права на відповідний перерахунок.

Пунктом 2 розділу ІІІ Порядку № 3-1 визначено, що до заяви про перерахунок щомісячного довічного утримання додається довідка про суддівську винагороду (довідка про винагороду судді КСУ) працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди.

Згідно з пунктом 2 розділу ІV Порядку № 3-1, для призначення (перерахунку) щомісячного довічного утримання подаються оригінали документів.

Відповідно до пункту 3 розділу ІV Порядку № 3-1, не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення щомісячного довічного утримання документами або надання додаткових документів орган, що призначає щомісячне довічне утримання, розглядає подані документи та приймає рішення про призначення щомісячного довічного утримання або відмову в його призначенні відповідно до пункту 5 розділу І цього Порядку.

Таким чином, правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання/складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

У свою чергу, розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, на пряму залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян урегульовано Законом України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999 № 966-XIV (далі - Закон № 966-XIV), відповідно до статті 1 якого прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність. До працездатних осіб відносяться особи, які не досягли встановленого законом пенсійного віку.

У змісті наведеної норми Закону № 966-XIV закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення, стосовно яких визначається прожитковий мінімум.

Судді до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо, не віднесені.

Статтею 7 Закону № 1928-ІХ установлено, що з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2589,00 гривень; для працездатних осіб -2684,00 гривні; для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2 102,00 гривні.

Матеріали справи свідчать, що 13.08.2024 на виконання рішення суду у справі №200/3015/24 Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Донецькій області оформлено та видано ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що складає 128832,00 грн.

Відмовляючи позивачу у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі вказаної довідки, відповідач керувався положеннями Законів № 1928-ХІ та № 3460-IX, які визначають прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2 102,00 грн, разом з тим, суд зазначає, що виплата суддівської винагороди регулюється статтею 130 Конституції України та статтею 135 Закону № 1402-VIII і норми інших законодавчих актів до цих правовідносин (щодо виплати суддівської винагороди) застосовуватися не можуть.

Зміни до Закону № 1402-VIII у частині, яка регламентує розмір суддівської винагороди у спірний період, про який йдеться у позовній заяві, а також до Закону № 966-XIV щодо визначення прожиткового мінімуму не вносилися.

Законом № 1402-VIII закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Оскільки указана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій, суддівська винагорода не може обчислюватися із застосуванням величини, відмінної від тієї, що визначена Законом № 1402-VIII.

Закон № 1928-ІХ не повинен містити інакшого чи додаткового правового регулювання правовідносин, що охоплюються предметом регулювання інших законів України, особливо тієї сфери суспільних відносин, для яких діють спеціальні (виняткові) норми. Конституція України не надає закону про Державний бюджет України вищої юридичної сили стосовно інших законів.

Тобто, у національному законодавчому полі існує колізія положень двох нормативно-правових актів рівня закону, подолати яку можливо, застосувавши загальний принцип права «спеціальний закон скасовує дію загального закону» (Lex specialis derogate generali). Такий підхід використовується у випадку конкуренції норм: коли на врегулювання суспільних відносин претендують загальні та спеціальні норми права.

Отже, за таким правовим підходом, при конкуренції норм необхідно застосовувати правило пріоритетності норм спеціального закону (lex specialis), тобто Закону №1402-VIII, а положення Закону № 1928-ІХ вважати загальними нормами (lex generalis).

На такий аспект законодавчого регулювання звернув увагу Конституційний Суд України у рішеннях від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) та від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України).

Суд зауважує, що сталою та послідовною є практика Верховного Суду щодо застосування вказаних норм права (постанови від 10.11.2021 у справі № 400/2031/21, від 30.11.2021 у справі № 360/503/21, від 02.06.2023 у справі № 400/4904/21, від 24.07.2023 у справі № 280/9563/21, від 25.07.2023 у справі № 120/2006/22-а, від 26.07.2023 у справі № 240/2978/22, від 27.07.2023 у справі № 240/3795/22, від 13.09.2023 у справі № 240/44080/21, від 21.09.2023 у справі № 380/25627/21).

Зокрема, у постанові від 13.09.2023 у справі № 240/44080/21 Верховний Суд сформулював такі правові висновки у спірних правовідносинах:

- Законом України «Про судоустрій і статус суддів» закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

- суддівська винагорода не може обчислюватися із застосуванням величини, відмінної від тієї, що визначена Законом України «Про судоустрій і статус суддів»;

- зміна Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» складової для визначення базового розміру посадового окладу судді, є порушенням гарантії незалежності суддів.

Враховуючи наведені вище висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, що регулюють визначення розміру суддівської винагороди, є підстави стверджувати, що заміна гарантованої Конституцією України однієї зі складових суддівської винагороди - прожиткового мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня 2023 року (2684,00 грн), на іншу розрахункову величину, яка Законом України «Про судоустрій і статус суддів» не передбачена (прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2102,00 грн), на підставі статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» є неправомірною.

Слід зазначити, що позивачу відповідно до наявної в матеріалах справи копії Перерахунок пенсії. Версія: 1.6.78.1. Дата-час розрахунку:20.05.2024 10:57, рішення 90 від 20.05.2024 «про перерахунок пенсії» з 31.08.2023 по 31.12.2023, з 01.02.2024 по 29.02.2024, з 01.03.2024 по 31.03.2024, з 01.04.2024 по 13.04.2026 та з 14.04.2026 відповідачем довічне грошове утримання розраховується виходячи з середньомісячного заробітку 100 896,00 грн., в той же час у довідці від 13.08.2024 року зазначена суддівська винагорода для обчислення щомісячного довічного грошового у розмірі 128832,00 грн.

Підсумовуючи викладене та приймаючи до уваги збільшення станом на 01 січня 2023 року розміру суддівської винагороди, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, суд дійшов до висновку, що позивач має право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області №04-1311/24 від 13.08.2024 року.

Тож, приймаючи рішення №90 від 02.11.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області діяло не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02 червня 2016 року.

З урахуванням наведеного вищезазначене рішення відповідача слід визнати протиправним та як наслідок скасувати його.

Відповідно до пункту 9 розділу ІV Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, судді Конституційного Суду України територіальними органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25 січня 2008 року № 3-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 09 лютого 2023 року № 7-2), перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з дня виникнення права на відповідний перерахунок.

13.08.2024 на виконання рішення суду у справі №200/3015/24 Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Донецькій області оформлено та видано ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, після отримання якої у позивача виникло право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Відповідно до приписів ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Таким чином, з урахуванням викладеного та з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд вважає за необхідне враховуючи встановлені обставини справи та наведені вище норми права, якими врегульовані спірні відносини, визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №90 від 02.11.2024 про відмову у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача та як похідна вимога зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести позивачу перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №04-1311/24 від 13 серпня 2024 року, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Донецькій області, починаючи з 01 вересня 2023 року та з урахуванням вже виплачених сум.

Згідно з частиною п`ятою статті 55 Конституції України, кожному гарантується захист своїх прав, свобод та інтересів від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується квитанцією від 21.11.2024 позивач за подання адміністративного позову сплатила 1211,20 грн. судового збору.

Суд повертає позивачу судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у розмірі 1211,20 грн.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29). На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 32, 139, 243 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, буд.3, ) про визнання протиправним та скасування рішення №90 від 02.11.2024 та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () №90 від 02.11.2024 про відмову у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () провести ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №04-1311/24 від 13 серпня 2024 року, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Донецькій області, починаючи з 01 вересня 2023 року та з урахуванням вже виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, буд.3, ) судові витрати у розмірі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Повний текст рішення складено та підписано 27 січня 2025 року.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Голошивець