Справа № 160/31514/24
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2025-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кальника В.В.
секретаря судового засідання Грищенка І.В.
представника позивача Куцевола Д.В.
представника відповідача Тітенко Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЬЮ.ЕФ.ЕМ.КЛІНІНГ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -
27 листопада 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «КЬЮ.ЕФ.ЕМ.КЛІНІНГ» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на протиправність прийнятих податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС у Дніпропетровській області вимогам чинного законодавства та зазначає, що відповідачем в супереч діючому мораторію, в момент дії мораторію, який передбачений абз.5, абз.10, абз.11,12 п.п.69.28 п.69 підрозділу 10 розділу XX ПК України, на проведення перевірки стосовно позивача, було ініційовано перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «КЬЮ.ЕФ.ЕМ.КЛІНІНГ» та переглянуто у бік збільшення суми податкових зобов`язань позивача. При цьому, позивач у позові зауважує, що в ході позапланової перевірки платника податків має використовуватися податкова та інша звітність, регістри бухгалтерського обліку, первинні документи тощо. Проте, первинні документи Товариства з обмеженою відповідальністю «КЬЮ.ЕФ.ЕМ.КЛІНІНГ» взагалі не використовувалися відповідачем при проведенні позапланової перевірки, а податкова звітність та інші відомості за період, охоплений перевіркою, використовувалася вибірковим порядком, що, на думку позивача, свідчить про відсутність перевірки як такої та формування її висновків не на підставі досліджених документів, інформації та податкової звітності.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КЬЮ.ЕФ.ЕМ.КЛІНІНГ» було залишено без руху після відкриття провадження у справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.12.2024 року продовжено розгляд адміністративної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЬЮ.ЕФ.ЕМ.КЛІНІНГ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень за правилами загального позовного провадження.
09.01.2025 року від позивача до суду надійшли пояснення.
09.01.2025 року від відповідача до суду надійшли додаткові пояснення.
В судовому засіданні 20.01.2025 року представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.
20.01.2025 року в судовому засіданні представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, надав пояснення по суті спору.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що на підставі вимог пп.19-1.1.1 п.19-1.1 ст.19, пп.20.1.4 п.201. ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.13 п.78.1 ст.78, ст.79, пп.69.35-1 ст.69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (далі ПК України), наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 15.08.2024 №3544-п, було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «КЬЮ.ЕФ.ЕМ. КЛІНІНГ» з метою здійснення контролю за правильністю обчислення, повноти і своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб за період діяльності з 01.01.2018 по 30.06.2024 року.
Перевірка проводилась з 23.09.2024 по 27.09.2024.
В Акті перевірки зазначено, що документальною перевіркою TOB «Кью.Еф.Ем.Клінінг» встановлено порушення вимоги п.п.16.1.4, п.51.1, п.54.3.5, ст.58, п.86.8, п.125-1.2, п.п. 129.1.4, п.п.168.1.1, п.п.168.1.5, п.176.2 ПК України, а саме, не здійснено своєчасну сплату податку на доходи фізичних осіб в період грудень 2020 року - травень 2024 року, що призвело до спірних донарахувань податкового зобов`язання та нарахування штрафних санкцій і пені.
На підставі Акту відповідачем було прийнято спірні податкові повідомлення-рішення:
Не погодившись із вказаними рішеннями, позивач звернувся із позовом до суду.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ.
Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України), платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
На підставі пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Відповідно до пункту 36.5 статті 36 Податкового кодексу України відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
В подальшому, затвердженими відповідними законами України дія воєнного стану продовжувалася та діє на теперішній час.
Законом України від 12 травня 2022 року №2260-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану" (далі - Закон №2260), який набрав чинності 27 травня 2022 року, внесено зміни до пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, згідно з яким тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.
Відповідно до положень підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.
При цьому, підпунктом 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України визначено, що порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Пунктом 69.28 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, а саме на 15 червня 2022 року, установлено, що до платників податків/податкових агентів, які провадили діяльність на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, і не можуть пред`явити первинні документи, на підставі яких здійснюється облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, як виняток із положень статті 44 цього Кодексузастосовуються спеціальні правила для підтвердження даних, визначених у податковій звітності.
Підставами неможливості пред`явлення первинних документів є втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів або знаходження їх на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, у разі якщо їх неможливо вивезти або їх вивезення пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я платника податків, фізичних осіб чи неможливе у зв`язку з адміністративними перешкодами, встановленими органами влади.
У разі втрати та/або неможливості вивезення первинних документів платник податків/податковий агент подає до контролюючого органу в довільній формі повідомлення про неможливість вивезення первинних документів, підписане керівником підприємства та головним бухгалтером, в якому зазначаються: обставини, що призвели до втрати та/або неможливості вивезення первинних документів, податкові (звітні) періоди, а також загальний перелік первинних документів (за можливості - із зазначенням реквізитів).
Дані та показники податкової звітності платника податків/податкового агента за податкові (звітні) періоди, зазначені у повідомленні, не можуть бути піддані сумніву лише на підставі відсутності первинних документів. Подане повідомлення є також підставою для збереження витрат (включаючи витрати у зв`язку з придбанням цінних паперів/корпоративних прав) та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток (включаючи від`ємний фінансовий результат за операціями з цінними паперами/корпоративними правами), та/або податкового кредиту з податку на додану вартість, та/або суми від`ємного значення податку на додану вартість минулих податкових (звітних) періодів без наявності договірних, розрахункових, платіжних та інших первинних документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Після подання до контролюючого органу повідомлення про неможливість вивезення первинних документів у зв`язку з їх знаходженням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, запроваджується мораторій на проведення документальних перевірок щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів.
Якщо після подання повідомлення про неможливість вивезення первинних документів платнику податків/податковому агенту стане відомо про втрату таких документів, такий платник податків/податковий агент зобов`язаний подати до контролюючого органу повідомлення про втрату первинних документів із зазначенням обставин такої втрати.
Платники податків/податкові агенти, які подали повідомлення про втрату первинних документів відповідно до цього підпункту, не підлягають перевірці контролюючим органом щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів, у тому числі після завершення дії воєнного стану.
Втрата документів, що не пов`язана з проведенням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, бойових дій, не надає права платнику податків/податковому агенту застосовувати положення цього підпункту.
Обов`язок доведення відсутності підстав для застосування положень цього підпункту покладається на контролюючий орган. Платник податків/податковий агент, який безпідставно застосував положення цього підпункту, вважається таким, що ухиляється від сплати податків, та несе відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.
У разі відмови у застосуванні положень цього підпункту контролюючий орган не пізніше одного місяця з дати отримання відповідного повідомлення від платника податків/податкового агента видає вмотивоване рішення із зазначенням підстави та доказів такої відмови.
Рішення контролюючого органу може бути оскаржено в адміністративному чи судовому порядку. До винесення остаточного рішення по справі контролюючий орган не може піддавати сумніву показники податкової звітності, а також ініціювати проведення будь-якої перевірки платника податків/податкового агента щодо податкових (звітних) періодів, зазначених у відповідному повідомленні.

У податкових (звітних) періодах, зазначених у відповідному повідомленні, не може бути переглянуто у бік збільшення суми податкових зобов`язань з податків і зборів, задекларовані в податкових деклараціях за зазначені податкові (звітні) періоди, у бік збільшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток, задекларовані в податкових деклараціях/розрахунках за зазначені податкові (звітні) періоди, у бік збільшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, заявлені в податкових деклараціях за зазначені звітні періоди.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 20.03.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю «КЬЮ.ЕФ.ЕМ. СЕРВІС» направлено в адресу ГУ ДПС у Дніпропетровській області повідомлення №06/03-2024 від 20.03.2024 про неможливість вивезення первинних документів у зв`язку з їх знаходженням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України, в якому позивач просив застосувати до нього спеціальні правили для підтвердження даних, визначених у податковій звітності.

Рішенням відповідача від 18.04.2024 №28351/6/04-36-07-12 відмовлено у застосуванні до ТОВ «КЬЮ.ЕФ.ЕМ. КЛІНІНГ» положень п.п.69.28 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України.

Не погоджуючись із рішенням, ТОВ «КЬЮ.ЕФ.ЕМ. КЛІНІНГ» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просило:

- скасувати рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 18.04.2024 №28351/6/04- 36-07-12, яким відмовлено у застосуванні положень п.п.69.28 п.69 підрозділу 10 розділу XX ПК України щодо ТОВ «КЬЮ.ЕФ.ЕМ.КЛІНІНГ» код за ;

- зобов`язати ГУ ДПС у Дніпропетровській області застосувати до ТОВ «КЬЮ.ЕФ.ЕМ.КЛІНІНГ» код за встановлені пп. 69.28 п. 69 підрозд. 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового Кодексу України спеціальні правила для підтвердження даних, визначених у податковій звітності за податкові (звітні) періоди з 01.08.2020 по 21.10.2023 та винести відповідне рішення.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.07.2024 по справі №160/12773/24 в задоволенні позову було відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.10.2024 по справі №160/12773/24 апеляційна скарга позивача задоволена, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.07.2024 по справі №160/12773/24 скасовано, визнано протиправним та скасовано рішення від 18.04.2024 №28351/6/04- 36-07-12, яким відмовлено у застосуванні положень п.п.69.28 п.69 підрозділу 10 розділу XX ПК України щодо ТОВ «КЬЮ.ЕФ.ЕМ.КЛІНІНГ» код за , видане Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області та зобов`язано Головне управління ДПС у Дніпропетровській області застосувати до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЬЮ.ЕФ.ЕМ.КЛІНІНГ» код за встановлені пп.69.28 п. 69 підрозд. 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового Кодексу України спеціальні правила для підтвердження даних, визначених у податковій звітності за податкові (звітні) періоди з 01.08.2020 по 21.10.2023.

Ухвалою Верховного Суду від 02.12.2024 по справі №160/12773/24 відмовлено у відкритті провадження за касаційною скаргою відповідача на вищевказану постанову суду апеляційної інстанції.

З встановленого вбачається, що рішенням суду, яке набрало законної сили, скасовано рішення відповідача про розгляд повідомлення про неможливість вивезення первинних документів, яким відмовлено позивачу у застосуванні положень пп. 69.28 п. 69 підрозділу 10 ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Статтею 129-1 Конституції України проголошено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Згідно зі ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ч. 2 ст. 372 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Також, відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до встановлених судом обставин, на позивача поширюються норми положення положень п.69.28 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, а саме, запроваджується мораторій на проведення документальних перевірок щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів.

Відтак, враховуючи наведене, суд зазначає, що період донарахувань грошових зобов`язань відповідно до спірних податкових повідомлень-рішень, підпадає під дію приписів п.п.69.28 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, періоди співпадають, що дає підстави стверджувати про їх незаконність.

З огляду на це, зважаючи на обставини даної справи, враховуючи характер допущених відповідачем порушень, суд дійшов висновку, що допущені контролюючим органом порушення вимог закону щодо призначення та проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача призводять до відсутності правових наслідків такої.

Таке правозастосування відповідає сталій позиції Верховного Суду, який, наприклад, у постанові від 25 травня 2023 року у справі №640/32632/20 зазначив: "податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню. Встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є достатніми для висновку про протиправність такого рішення. З урахуванням цього Суд касаційної інстанції зазначив про відсутність необхідності перевірки порушення позивачем вимог ПК України, як підстави для донарахування суми грошового зобов`язання".

Застосовуючи сформульовані Верховним Судом у постанові від 19 березня 2024 року упо справі №340/11/23 ознаки публічного інтересу суспільства, суд доходить до переконання про те, що у спорі про наявність або відсутність підстав для поширення на конкретного учасника суспільних відносин платника податків приписів підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України конкурують між собою публічний інтерес суспільства на здійснення контролю за податковою дисципліною суб`єктів права з метою подальшого формування державних (бюджетних) фінансів та приватний інтерес конкретного платника податків у фактичному виконанні податкового обов`язку за процедурою п.п.69.28 п.69 підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України, суть якої полягає у мовчазному погодженні контролюючого органу із правильністю та повнотою обчислення показників документів обов`язкової податкової звітності окремих звітних податкових періодів.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Фактично суд зв`язаний предметом і розміром заявлених особою вимог, проте може вийти за межі вимог адміністративного позову у випадках, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Вихід за межі позовних вимог можливий у випадку помилкового обрання особою неналежного способу захисту порушеного права, у цьому випадку можливо на підставі частини другої статті 9 КАС України вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи. Фактично, необхідною передумовою застосування частини другої статті 9 КАС України є саме порушення прав позивача та необхідність захисту порушеного права шляхом його відновлення.

Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, керуючись ч.2 ст.9 КАС України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС у Дніпропетровській області № від 05.11.2024 про визначення Товариству з обмеженою відповідальністю «Кью.Еф.Ем. Клінінг» штрафних санкцій за платежем податок на доходи фізичних осіб в сумі 1020 грн., № від 05.11.2024 про визначення Товариству з обмеженою відповідальністю «Кью.Еф.Ем. Клінінг» () грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб в загальній сумі 23686261 грн., з них за основним платежем (податкове зобов`язання) в сумі 19578264 грн., штрафними санкціями в сумі 2161901грн., пені в сумі 1946095 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КЬЮ.ЕФ.ЕМ.КЛІНІНГ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області № від 05.11.2024, № від 05.11.2024.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЬЮ.ЕФ.ЕМ.КЛІНІНГ» понесені позивачем судові витрати в сумі 30280 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 27.01.2025 року.

Суддя В.В. Кальник