Справа № 160/30101/24
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2025-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Альфа ЛТД» до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України про визнання протиправним та скасування наказу, -
12 листопада 2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Альфа ЛТД» до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, в якій позивач просить суд:
Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів України було прийнято Наказ Міндовкілля №1255 від 10.10.2024 про відмову у видачі ліцензії на право провадження господарської діяльності з управління небезпечними відходами ТОВ «Фірма «Альфа ЛТД». Зауважив, що при формуванні заяви на отримання ліцензії від 23.09.2024 р. № 9502 ТОВ «Фірма «Альфа ЛТД» було надано всі копії дозвільних документів. Окрім цього, уповноваженими особами Міндовкілля було проведено перевірку відповідності матеріально-технічної бази ТОВ «Фірма «Альфа ЛТД» технологічним вимогам до здійснення господарської діяльності з управління небезпечними відходами, правилам технічної експлуатації установок та технологічним регламентам, про що було складено відповідний акт від 22.08.2024 року. На думку позивача, перевіркою було підтверджено відповідність матеріально-технічної бази ТОВ «Альфа ЛТД» Ліцензійним умовам.
Позивач вважає, що дії суб`єкта владних повноважень щодо безпідставної відмови у видачі ліцензії призводять до порушення прав ТОВ «Фірма «Альфа ЛТД».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.11.2024 року відкрито провадження в адміністративній справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
03.12.2024 року відповідачем надано відзив на позов, в якому він просив в задоволенні позову відмовити. Зазначив, що «Фірма «Альфа ЛТД» було подано заяву про отримання ліцензії та заповнені документи, визначені Ліцензійними умовами, зокрема додаток 6 (відомості про наявність документів дозвільного характеру), тому, були відсутні підстави для залишення заяви ТОВ «Фірма «Альфа ЛТД» про отримання ліцензії без розгляду.
Вказав, що відповідність матеріально-технічної бази Ліцензійним умовам не свідчить про відповідність ТОВ «Фірма «Альфа ЛТД» Ліцензійним умовам, оскільки проведення перевірки матеріально-технічної бази передує зверненню до органу ліцензування із заявою про отримання ліцензії та Ліцензійні умови містять ширший перелік вимог для здобувачів ліцензії. Ліцензійними умовами встановлені оновлені технологічні вимоги до провадження господарської діяльності, зокрема в частині забезпечення додержання технологічних параметрів процесу та окремих його стадій шляхом автоматизованого контролю технологічного процесу за допомогою систем сигналізації та блокування, що спрацьовують у разі перевищення граничних параметрів технологічного процесу і запобігають виникненню аварій; контролю за вмістом у небезпечних відходах домішок, що спричиняють порушення технологічного процесу; очищення газових викидів тощо. Відповідність технологічним вимогам також повинна бути відображена у висновках державної екологічної експертизи та ОВД (оцінка впливу на довкілля). Зауважив, що у висновку державної екологічної експертизи матеріалів розділу «Оцінка впливів на навколишнє природне середовище» по об`єкту «Цех з виробництва мастильних матеріалів» від 29.12.2011 № 04/28.09.2011-418 (далі - Висновок) не зазначено вичерпний перелік відходів та їх кодів, з якими ТОВ «Фірма «Альфа ЛТД» планує провадити діяльність, а визначено лише, що регенерації підлягають відпрацьовані нафтопродукти, не придатні для використання за призначенням (у тому числі відпрацьовані моторні, індустріальні мастила та їх суміші); відходи сумішей масло/вода, вуглеводні/ вода, емульсії; відходи у вигляді смолистих залишків (крім асфальтових в`яжучих); відходи (залишки) мазутосховищ. Також у Висновку не оцінено вплив на навколишнє природне середовище усіх видів відходів, на управління якими ТОВ «Фірма «Альфа ЛТД» мало намір отримати ліцензію. Не зазначено чіткий перелік операцій з небезпечними відходами, які ТОВ «Фірма «Альфа ЛТД» буде здійснювати під час провадження планованої діяльності. Із Висновку неможливо встановити, яка саме матеріально-технічна база використовується ТОВ «Фірма «Альфа ЛТД» для провадження основної діяльності, а яка для діяльності з поводження з небезпечними відходами.
Окремо зауважив, що в господарській діяльності ТОВ «Фірма «Альфа ЛТД» відбулись зміни, вплив яких на навколишнє природне середовище Висновком не оцінений. На думку відповідача, діяльність позивача підлягає оцінці впливу на довкілля.
Отже, відповідач вважає, що Міндовкілля правомірно відмовило ТОВ «Фірма «Альфа ЛТД» у видачі ліцензії у зв`язку із відсутністю висновку з оцінки впливу на довкілля відповідно до пункту 6 Ліцензійних умов.
10.12.2024 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що заяви на отримання ліцензії з управління небезпечними відходами та відповідні документи ТОВ «Фірма «Альфа ЛТД» подавалися три рази (заяви № 9463 від 06.09.2024, № 9463 від 18.09.2024, № 9502 від 23.09.2024). На думку позивача, при подачі заяви від 23.09.2024 р. № 9502 на отримання ліцензії були усунені всі недоліки, що послужили підставами для відмови при подачі попередніх заяв.
Позивачем зауважено, що відповідачем в процесі розгляду заяви від 23.09.2024 та наданих до цієї заяви документів не надано конкретних аргументів щодо відсутності оцінки впливу на довкілля. Також при подачі попередніх заяв та документів до них при прийнятті рішення про залишення заяви без розгляду не йшлося про відсутність оцінки впливу на довкілля. На думку позивача, така причина відмови суперечила б пункту 3 статті 17 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», яким встановлено, що висновки державної екологічної експертизи, одержані до введення в дію цього Закону, зберігають чинність та мають статус висновку з оцінки впливу на довкілля.
Також, на думку позивача, коди відходів за Національним переліком Міндовкілля, обрані ТОВ «Фірма «Альфа ЛТД», не суперечать Закону України «Про управління відходами» від 20.06.2022 № 2320-IX та Національному переліку відходів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2023 № 1102.
Отже, позивач вважає, що ТОВ «Фірма «Альфа ЛТД» не має жодних підстав проводити процедуру оцінки впливу на довкілля.
17.12.2024 року від відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначено, що наказом від 04.04.2012 № 212 ТОВ «Фірма «Альфа ЛТД» було видано ліцензію на поводження з відходами на операції зі збирання, зберігання та оброблення відходів. Закон України «Про відходи», у редакції станом на дату видачі Висновку державної екологічної експертизи, та Закон України «Про управління відходами» не містять зазначення такої операції як регенерація відходів, а Висновком не оцінено вплив діяльності ТОВ «Фірма Альфа «ЛТД» з управління небезпечними відходами.
Зауважено, що перевірка матеріально-технічної бази здобувача ліцензії встановлює її відповідність технологічним регламентам та Ліцензійним умовам провадження господарської діяльності з управління небезпечними відходами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05.12.2023 № 1278, та не оцінює відповідність матеріально-технічної бази Висновку.
Отже, відповідач звертає увагу на необхідність отримання позивачем висновку з оцінки впливу на довкілля, оскільки Висновок від 29.12.2011, на думку відповідача, не відображає дійсний вплив діяльності ТОВ «Альфа ЛТД» на довкілля.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що згідно з Декларацією №086553/24 про провадження господарської діяльності, ТОВ «Фірма «Альфа ЛТД» (ідентифікаційний код юридичної особи 20222955) перебуває за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Ферганська, будинок 41. Види діяльності за КВЕД: 28.29 Виробництво інших машин і устаткування загального призначення, н.в.і.у.; 19.20 Виробництво продуктів нафтеперероблення; 20.51 Виробництво вибухових речовин; 21.59 Виробництвоіншої хімічної продукції, н.в.і.у.; 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотраспортніих засобів; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля, 52.10 Складське господарство; 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 33.11 Ремонт і технічне обслуговування готових металевих виробів.
23.09.2024 року ТОВ «Фірма «Альфа ЛТД» звернулось до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України із заявою № 9502 про отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з управління небезпечними відходами.
10.10.2024 Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів України прийнято рішення - Наказ Міндовкілля №1255 від 10.10.2024 про відмову у видачі ліцензії на право провадження господарської діяльності з управління небезпечними відходами ТОВ «Фірма «АЛЬФА ЛТД» (ідентифікаційний код юридичної особи 20222955) згідно з переліком та описом підстав і пропозицій щодо усунення відповідних недоліків суб`єкту господарювання щодо якого прийнято рішення про відмову у видачі ліцензії на провадження господарської діяльності з управління небезпечними відходами.
Відповідно до наказу Міндовкілля від 10.10.2024 №1255, підставою для прийняття зазначеного рішення став пункт 1 частини третьої статті 13 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», а саме, невідповідність ТОВ «Фірма «Альфа ЛТД» Ліцензійним умовам провадження господарської діяльності у сфері управління небезпечними відходами, що полягало відповідно до додатку до наказу у наступному: «Відповідно до Ліцензійних умов, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.12.2024 №1278 на період дії воєнного стану та протягом трьох місяців після припинення воєнного стану здобувач ліцензії (ліцензіат) до заяви про отримання ліцензії або розширення провадження виду господарської діяльності подає до органу ліцензування копії документів у паперовій або електронній формі, визначені Додатком 6 до Ліцензійних умов та надає відомості за формою визначеною додатком 6 Ліцензійних умов.».
В Наказі зазначені пропозиції щодо усунення відповідних недоліків: «Рішення про видачу ліцензії може бути прийнято після повторного подання до Міндовкілля нової заяви про отримання ліцензії після усунення причин, що стали підставою для прийняття такого рішення у порядку встановленому Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та відповідно до вимог ліцензійних умов.».
Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 31 статті 1 Закону України «Про управління відходами», управління відходами - комплекс заходів із збирання, перевезення, оброблення (відновлення, у тому числі сортування, та видалення) відходів, включаючи нагляд за такими операціями та подальший догляд за об`єктами видалення відходів.
Згідно зі статтею 44 Закону України «Про управління відходами», господарська діяльність з управління небезпечними відходами здійснюється суб`єктами господарювання на підставі ліцензії, що видається в порядку, встановленому Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності», з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та відповідно до ліцензійних умов здійснення господарської діяльності з управління небезпечними відходами.
До господарської діяльності з управління небезпечними відходами належить: комплекс операцій із збирання та оброблення небезпечних відходів; збирання та зберігання небезпечних відходів для подальшого їх експорту з метою їх оброблення або видалення.
До видачі ліцензії обов`язковій перевірці підлягає відповідність матеріально-технічної бази здобувача ліцензії встановленим вимогам. Зазначена перевірка проводиться органом ліцензування за місцем провадження діяльності у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.
Підставою для проведення перевірки матеріально-технічної бази здобувача ліцензії встановленим вимогам є заява суб`єкта господарювання у сфері управління небезпечними відходами.
Строк здійснення перевірки не може перевищувати 20 робочих днів з дати надходження відповідної заяви. Тривалість проведення перевірки не може перевищувати двох робочих днів.
Здобувач ліцензії під час перевірки матеріально-технічної бази встановленим вимогам забезпечує умови для її проведення та надає на вимогу посадових осіб органу ліцензування документи, необхідні для проведення перевірки.
За результатами перевірки складається акт перевірки матеріально-технічної бази, необхідної для провадження господарської діяльності з управління небезпечними відходами.
Здобувач ліцензії на здійснення комплексу операцій з управління небезпечними відходами після отримання підтвердження відповідності матеріально-технічної бази встановленим вимогам за результатами перевірки подає до органу ліцензування заяву про отримання ліцензії та пакет документів, визначений ліцензійними умовами.
Матеріально-технічна база здобувача ліцензії повинна відповідати технологічним вимогам до здійснення господарської діяльності з управління небезпечними відходами, правилам технічної екплуатації установок та технологічним регламентам.
Порядок проведення такої перевірки встановлений наказом Міндовкілля від 31 жовтня 2023 року №729 «Про затвердження Порядку здійснення перевірки відповідності матеріально-технічної бази здобувана ліцензії технологічним вимогам до здійснення господарської діяльності з управління небезпечними відходами, правилам технічної експлуатації установок та технологічним регламентам».
Цей Порядок визначає процедуру проведення уповноваженими посадовими особами Міндовкілля перевірки відповідності матеріально-технічної бази здобувача ліцензії технологічним вимогам до здійснення господарської діяльності з управління небезпечними відходами, правилам технічної експлуатації установок та технологічним регламентам та є обов`язковим для виконання здобувачами ліцензії.
З аналізу зазначеного порядку встановлено, що Уповноваженими посадовими особами Міндовкілля під час здійснення перевірки здобувача ліцензії, який має намір провадити господарську діяльність з управління небезпечними відходами, перевіряються:
наявність матеріально-технічної бази, необхідної для провадження господарської діяльності з управління небезпечними відходами;
відповідність матеріально-технічної бази ліцензійним умовам;
наявність підтверджувальних документів (у тому числі технічних паспортів тощо із зазначенням інвентарних номерів), що дають можливість ідентифікувати матеріально-технічну базу;
наявність документів, що підтверджують право власності або оренди на матеріально-технічну базу;
технологічні регламенти на здійснення операцій з управління відходами.
За результатами перевірки складається акт перевірки.
Відповідно до статті 1 закону «Про ліцензування видів господарської діяльності», ліцензійні умови - нормативно-правовий акт Кабінету Міністрів України, іншого уповноваженого законом органу державної влади, положення якого встановлюють вичерпний перелік вимог до провадження господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, обов`язкових для виконання ліцензіатом, та вичерпний перелік документів, що додаються до заяви про отримання ліцензії.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», орган ліцензування - це державний орган, уповноважений законом або Кабінетом Міністрів України на здійснення ліцензування господарської діяльності.
Згідно Переліку органів ліцензування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.2015 № 609, Міндовкілля є органом ліцензування зокрема щодо управління небезпечними відходами.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 6 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», орган ліцензування для цілей цього Закону за відповідним видом господарської діяльності отримує та розглядає заяву з документами, а також повідомлення, подання яких до органу ліцензування передбачено законом, і за результатом їх розгляду приймає рішення про: залишення заяви без розгляду; видачу ліцензії або відмову у видачі ліцензії; переоформлення ліцензії; зупинення дії ліцензії повністю або частково; відновлення дії ліцензії повністю або частково; анулювання ліцензії повністю або частково; розширення або звуження провадження виду господарської діяльності ліцензіатом; видачу інших документів, визначених законом, що стосуються повноважень органу ліцензування.
Відповідно до частини другої статті 12 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», підставою для залишення заяви про отримання ліцензії без розгляду є:
подання не в повному обсязі документів, що додаються до заяви для отримання ліцензії, крім подання документів у порядку, передбаченому частиною п`ятою цієї статті;
заява або хоча б один з документів, що додається до заяви про отримання ліцензії: підписаний особою, яка не має на це повноважень;
оформлений із порушенням вимог цього Закону, складений не за встановленою формою або не містить даних, які обов`язково вносяться до них згідно з цим Законом;
подання заяви з порушенням строків, передбачених цим Законом;
відсутність у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей про здобувача ліцензії (суб`єкта господарювання) або наявність відомостей про державну реєстрацію його припинення;
наявність інформації про здійснення контролю за діяльністю суб`єкта господарювання у значенні, наведеному у статті 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції», резидентами держав, що здійснюють збройну агресію проти України, у значенні, наведеному у статті 1 Закону України «Про оборону України».
Відповідно до частини 3 статті 13 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», підставами для прийняття рішення про відмову в отриманні ліцензії є:
встановлення невідповідності здобувача ліцензії ліцензійним умовам;
виявлення недостовірності даних у підтвердних документах, поданих здобувачем ліцензії;
наявність в органу ліцензування інформації про судове рішення щодо здобувача ліцензії, що забороняє йому провадити окремий вид господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, та набрало законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства;
отримання органом ліцензування інформації про те, що керівник або засновник (засновники) здобувача ліцензії є керівником або засновником (засновниками) суб`єкта господарювання, стосовно якого (яких) протягом останнього року до дня подання заяви про отримання ліцензії органом ліцензування відповідної сфери прийнято рішення про припинення дії ліцензії з підстав, передбачених пунктами 2, 6-10 частини дванадцятої статті 16 цього Закону.
Пунктами 5, 6 постанови Кабінету Міністрів України від 05.12.2023 №1278 затверджено Ліцензійні умови провадження господарської діяльності в сфері управління небезпечними відходами, передбачено, що після встановлення відповідності матеріально- технічної бази, необхідної для провадження господарської діяльності з управління небезпечними відходами (далі - господарська діяльність), уповноваженими особами Міндовкілля здобувач ліцензії (ліцензіат) для отримання ліцензії або розширення провадження виду господарської діяльності подає в електронній формі шляхом використання інформаційної системи управління відходами (далі - система), що є функціональним модулем Єдиної екологічної платформи «ЕкоСистема», документи, що передбачені додатками 1-10,12 і формуються автоматично програмними засобами системи на основі інформації, яка була внесена здобувачем ліцензії (ліцензіатом) під час створення облікового запису в системі та/або подання документів в електронній формі в систему і заповнення всіх обов`язкових полів. Документи, що існують тільки в паперовій формі, додаються до заяви у форматі PDF із накладенням на них електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті.
До заяви про отримання ліцензії або розширення провадження виду господарської діяльності додаються засвідчені підписом здобувача ліцензії (ліцензіата) або іншої уповноваженої особи такі документи:
копія паспорта громадянина України керівника здобувана ліцензії (або його уповноваженої особи) із відміткою контролюючого органу щодо повідомлення про відмову через свої релігійні переконання від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків (подається тільки фізичними особами - підприємцями, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу);
опис документів, що додаються до заяви про отримання ліцензії або розширення провадження виду господарської діяльності, у двох екземплярах (у разі подання документів у паперовій формі за формою згідно з додатком 3);
наявність матеріально-технічної бази, необхідної для провадження господарської діяльності, за формою згідно з додатком 4 разом із копіями документів (зокрема технічними паспортами), засвідченими підписом керівника суб`єкта господарювання, що дають можливість їх ідентифікувати, а також копіями документів, що підтверджують право власності або оренди на зазначені засоби, засвідченими підписом керівника суб`єкта господарювання, із зазначенням інвентарних номерів;
місця провадження господарської діяльності разом із копіями документів, що підтверджують право власності або їх оренди, за формою згідно з додатком 5. Після встановлення інформаційної взаємодії з Державним реєстром речових прав на нерухоме майно та наявності в ньому відповідної інформації про об`єкт нерухомого майна копії документів, що підтверджують право власності або оренди, не надаються;
наявність документів дозвільного характеру за формою згідно з додатком 6;
доступність місць провадження господарської діяльності для маломобільних груп населення за формою згідно з додатком 7;
наявність плану локалізації та ліквідації аварії та її наслідків на об`єктах підвищеної небезпеки (у разі внесення об`єкта до Державного реєстру об`єктів підвищеної небезпеки) у довільній формі;
перелік небезпечних відходів із зазначенням кодів, наведених у додатках VIII, IX до Базельської конвенції про контроль за транскордонними перевезеннями небезпечних відходів та їх утилізацією/видаленням, Національному переліку відходів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2023 р. № 1102, та переліку операцій з видалення відходів, на які отримується або розширюється дія ліцензії, що наведені в додатку 1 до Закону України Про управління відходами, та переліку операцій з відновлення відходів, на які отримується або розширюється дія ліцензії, що наведені в додатку 2 до Закону України Про управління відходами, згідно з додатком 8;
копія повідомлення про результати ідентифікації об`єктів підвищеної небезпеки в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 13 вересня 2022 р. № 1030 Деякі питання ідентифікації об`єктів підвищеної небезпеки.
інформація про підтвердження відсутності здійснення контролю за діяльністю суб`єкта господарювання у значенні, наведеному у статті 1 Закону України Про захист економічної конкуренції, резидентами держав, що здійснюють збройну агресію проти України, у значенні, наведеному у статті 1 Закону України Про оборону України, за формою згідно з додатком 9;
ситуаційна карта-схема розташування виробничих площ об`єкта оброблення небезпечних відходів, на яких провадитиметься господарська діяльність, із зазначенням потужностей для зберігання небезпечних відходів перед їх обробленням на місці провадження господарської діяльності, а в разі провадження діяльності із збирання та зберігання небезпечних відходів для їх подальшого експорту з метою оброблення або видалення - ситуаційна карта-схема розташування виробничих площ із зазначенням потужностей для зберігання небезпечних відходів на місці провадження господарської діяльності. У разі наявності декількох суб`єктів господарювання на одному місці провадження господарської діяльності схема повинна містити розмежування території кожного суб`єкта господарювання;
технологічні регламенти на здійснення кожної операції з управління небезпечними відходами за їх видами.
Відтак, на переконання суду, на виконання вимог пунктів 5, 6 вказаної постанови, ТОВ «Фірма «Альфа ЛТД» було подано повний пакет документів, визначений Ліцензійними умовами, використовуючи інформаційну систему управління відходами, що є функціональним Модулем Єдиної екологічної платформи «ЕкоСистеми», відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.12.2023 №1279 «Про затвердження Порядку створення та адміністрування інформаційної системи управління відходами» з накладенням на документи кваліфікованого електронного підпису.
Статтею 12 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» передбачено, що орган ліцензування протягом п`яти робочих днів з дня одержання заяви про отримання ліцензії встановлює наявність або відсутність підстав для залишення її без розгляду і в разі їх наявності приймає відповідне рішення.
Підставою для залишення заяви про отримання ліцензії без розгляду є:
подання не в повному обсязі документів, що додаються до заяви для отримання ліцензії, крім подання документів у порядку, передбаченому частиною п`ятою цієї статті;
заява або хоча б один з документів, що додається до заяви про отримання ліцензії:
підписаний особою, яка не має на це повноважень;
оформлений із порушенням вимог цього Закону, складений не за встановленою формою або не містить даних, які обов`язково вносяться до них згідно з цим Законом;
подання заяви з порушенням строків, передбачених цим Законом;
відсутність у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей про здобувана ліцензії (суб`єкта господарювання) або наявність відомостей про державну реєстрацію його припинення;
наявність інформації про здійснення контролю за діяльністю суб`єкта господарювання у значенні, наведеному у статті 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції", резидентами держав, що здійснюють збройну агресію проти України, у значенні, наведеному у статті 1 Закону України "Про оборону України".
Частиною 6 статті 13 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» регламентовано, що у рішенні про відмову у видачі ліцензії зазначаються:
реквізити заяви про отримання ліцензії;
вид господарської діяльності, зазначений здобувачем ліцензії у заяві про отримання ліцензії;
найменування та ідентифікаційний код юридичної особи згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань або прізвище, ім`я, по батькові та реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи - підприємця (серія та номер паспорта для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомила про це відповідний контролюючий орган та має відмітку у паспорті);
перелік та опис підстав (обґрунтування) для прийняття рішення про відмову у видачі ліцензії;
пропозиції щодо усунення відповідних недоліків, які мають бути викладені в однозначній, зрозумілій та достатній для виконання здобувачем ліцензії формі.
Як вбачається з матеріалів справи, Орган ліцензування при прийнятті рішення про відмову від 10.10.2024 №1255 посилається на необхідність подачі ТОВ «Фірма «Альфа ЛТД» документів в паперовій або електронній формі згідно з Додатком 6 постанови Кабінету Міністрів України від 05.12.2023 №1278, який містить чіткий перелік документів дозвільного характеру, необхідних для отримання ліцензій. Тобто пакет документів, на думку органу ліцензування, є неповним.
З цього приводу суд вказує, що, як було зазначено, статтею 12 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» передбачено, що орган ліцензування протягом п`яти робочих днів з дня одержання заяви про отримання ліцензії встановлює наявність або відсутність підстав для залишення її без розгляду і в разі їх наявності приймає відповідне рішення.
Проте, відповідачем не приймалось рішення про залишення заяви від 23.09.2024 № 9502 без розгляду з підстав відсутності необхідних докуменьів, оскільки, як було зазначено відповідачем у відзиві, «Фірма «Альфа ЛТД» було подано заяву про отримання ліцензії та заповнені документи, визначені Ліцензійними умовами, зокрема додаток 6 (відомості про наявність документів дозвільного характеру).
У відзиві відповідач послався на те, що Міндовкілля відмовило ТОВ «Фірма «Альфа ЛТД» у видачі ліцензії у зв`язку із відсутністю висновку з оцінки впливу на довкілля відповідно до пункту 6 Ліцензійних умов.
Поряд з цим, відповідачем в процесі розгляду заяви № 9502 від 23.09.2024 р. на отримання ліцензії та наданих до цієї заяви документів не було надано конкретних аргументів щодо необхідності здійснення оцінки впливу на довкілля.
Належних аргументів щодо правомірності відмови у видачі ліцензії з підстав відсутності оцінки впливу на довкілля не надо і під час судового розгляду справи.
При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до положення пункту 3 статті 17 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», висновки державної екологічної експертизи, одержані до введення в дію Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», а саме, до 18 грудня 2017 року, є чинними та мають статус висновку з оцінки впливу на довкілля, а відтак, можуть вказуватися здобувачами ліцензій у відомостях про наявність документів дозвільного характеру (додаток 6 до Ліцензійних умов).
Висновок державної екологічної експертизи №04/28.09.2011-418 від 29.12.2011 р. є чинним і, на переконання суду, може бути використаний в матеріалах для отримання ліцензії, оскільки не суперечить матеріально-технічній базі та може бути застосований для здійснення операцій з оброблення відходів.
Також суд не приймає до уваги посилання Міндовкілля у відзиві на те, що у Висновку не оцінено вплив на навколишнє природне середовище усіх видів відходів, на управління якими ТОВ «Фірма «Альфа ЛТД» мало намір отримати ліцензію, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, на основі вказаного Висновку №04/28.09.2011-418 від 29.12.2011 р. ТОВ «Фірма «Альфа ЛТД» було отримано від Міндовкілля Дозвіл на здійснення операцій з оброблення відходів, в якому, в свою чергу, зазначені всі коди відходів, на управління якими ТОВ «Фірма «Альфа ЛТД» мало намір отримати ліцензію.
При проведенні перевірки матеріально-технічної бази (далі по тексту МТБ) посадовими особами Міндовкілля перевірялася відповідність МТБ ТОВ «Фірма «Альфа ЛТД» технологічним вимогам до здійснення господарської діяльності з управління небезпечними відходами правилам технічної експлуатації установок та технологічним регламентам та жодного зауваження щодо «змін в господарській діяльності ТОВ «Фірма «Альфа ЛТД» або «численних змін в діяльності ТОВ «Фірма «Альфа ЛТД» в зазначеному Акті перевірки не йшлося, а навпаки було встановлено відповідність МТБ.
На переконання суду, акт перевірки від 22 серпня 2024 року свідчить про підтвердження відповідності матеріально-технічної бази ТОВ «АльФа ЛТД» Ліцензійним умовам.
З аналізу вказаних положень та, зважаючи на докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку про дотримання позивачем при формуванні заяви на отримання ліцензії вимог Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», постанови Кабінету Міністрів України від 05.12.2024 №1278 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності в сфері управління небезпечними відходами» та про протиправність рішення органу ліцензування від 10.10.2024 №1255 «Про відмову в отриманні Ліцензії на провадження господарської діяльності в сфері управління небезпечними відходами», яке прийнято всупереч вимогам пункту 5 частини 6 статті 13 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності».
Також суд враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча, пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Суд зазначає, що принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.
При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.
Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).
Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав до суду достатньо належних і достовірних доказів в підтвердження своїх доводів, а відтак, не довів правомірності прийнятого рішення.
Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Визначаючись щодо розподілу судових витрат, суд виходив з того, що відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Альфа ЛТД» до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України про визнання протиправним та скасування наказу задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України про відмову у видачі ліцензії ТОВ «Фірма «Альфа ЛТД» №1255 від 10.10.2024.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Альфа ЛТД» понесені позивачем судові витрати в сумі 3028,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник