Справа № 600/2180/24-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2025-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/2180/24-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Боднарюк О.В.

Суддя-доповідач - Сушко О.О.

27 січня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Мацького Є.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 24 липня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови йому у включенні його до списків військовозобов`язаних, які пропонуються до бронювання на період мобілізації та на воєнний час згідно Порядку бронювання військовозобов`язаних за списком військовозобов`язаних під час дії воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 2023 року №76;

- зобов`язати відповідача включити його до списків військовозобов`язаних, які пропонуються до бронювання на період мобілізації та на воєнний час згідно Порядку бронювання військовозобов`язаних за списком військовозобов`язаних під час дії воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 2023 року №76;

Відповідно до рішення 24 липня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач працює на посаді начальника відділу з ретроконверсії №2 управління з ретроконверсії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області з січня 2022 року. Позивач є державним службовцем категорії Б.

З 19 червня 2017 року по 10 лютого 2019 року позивач проходив службу у Збройних Силах України (надалі - ЗСУ) за призовом осіб офіцерського складу, що вбачається із записів у військовому квитку серії НОМЕР_1 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01 листопада 2007 року.

Наказом командувача Військово-Морських Сил ЗСУ від 26 грудня 2018 року №292 позивач звільнений у запас згідно ч.3 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу пп. а - у зв`язку із закінченням встановлених строків військової служби.

Позивач неодноразово звертався до відповідача щодо забезпечення виконання абз.3 п.4 Порядку №76, по відношенню до нього, як державного службовця категорії Б.

Відповідач листами повідомляв позивача, про те, що він є резервістом оперативного резерву, а Постанова Кабінету Міністрів від 27.01.2023 року № 76, застосовується до осіб які є - військовозобов`язаними.

Відповідно листа ІНФОРМАЦІЯ_2 від 13.10.2023 року № 4119 вбачається про те, що відповідно до абзацу 1 частини 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.11.2014 року № 607 "Про затвердження структури військового резерву людських ресурсів" : " військовий резерв людських ресурсів складається з резервістів, які у добровільному порядку уклали контракт на проходження служби у військовому резерві або були зараховані в обов`язковому порядку до оперативного резерву в особливий період ".

Згідно пункту 3 Указу Президента України від 29.10.2012 року № 618/2012 "Про Положення про проходження громадянами України служби у військовому резерві Збройних Сил України" громадяни проходять службу у військовому резерві в добровільному порядку, а в особливий період особи, звільнені з військової служби, які за своїми професійно - психологічними характеристиками і станом здоров`я придатні до служби у військовому резерві та відповідають встановленим вимогам проходження служби у військовому резерві, - в обов`язковому порядку.

Отже, старший лейтенант запасу ОСОБА_1 , що звільнений з військової служби 10.02.2019 (під час дії особливого періоду) є резервістом оперативного резерву.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.2023 № 76 "Деякі питання реалізації положень Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" щодо бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час" затверджено Порядок бронювання військовозобов`язаних за списком військовозобов`язаних під час дії воєнного стану (далі - Порядок).

Пунктом 1 Порядку (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносинах) визначено, що цей Порядок визначає механізм бронювання під час дії воєнного стану військовозобов`язаних в органах державної влади, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, у разі, коли це необхідно для забезпечення функціонування державного органу.

Відтак, керівник державного органу (в даному випадку начальник Головного управління) наділений правом самостійно визначати коло осіб "коли це необхідно" (працівників Головного управління) в яких є потреба для виконання покладених завдань, що впливають на забезпечення функціонування державного органу та подати списки військовозобов`язаних, які пропонуються до бронювання на період мобілізації та на воєнний час, а відтак суд погоджується з аргументами відповідача про те, що це є правом керівника державного органу, а не його обов`язком.

Позивач, починаючи з 28.03.2023 року і по даний час відсутній на роботі у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю.

Враховуючи викладене, суд не вбачає необхідності підмінювати своїм рішенням дискреційні повноваження керівника, оскільки потреба в бронюванні начальника відділу з ретроконверсії №2 управління з ретроконверсії в Головному управлінні - може визначатись не інакше, як керівником цього управління.

Головне управління наділене дискреційними повноваження на власний розсуд визначати повністю або частково вид і зміст управлінських рішень, можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів рішень, кожне з яких є правомірним.

Стосовно того, що позивач не являється резервістом, а є військовозобов`язаним працівником і на нього поширюються норми Постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.2023 № 76, слід зазначити наступне.

Положеннями пункту 9 ст. 1 Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" передбачено, що до військового обов`язку громадяни України поділяються на допризовників, призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно абзацу 1 частини 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.11.2014 № 607 "Про затвердження структури військового резерву людських ресурсів": "військовий резерв людських ресурсів складається з резервістів, які у добровільному порядку уклали контракт на проходження служби у військовому резерві або були зараховані в обов`язковому порядку до оперативного резерву в особливий період".

Нормами пункту 3 Указу Президента України від 29.10 2012 № 618/2012 "Про Положення про проходження громадянами України служби у військовому резерві Збройних Сил України" передбачено, що громадяни проходять службу у військовому резерві у добровільному порядку, а в особливий період особи, звільнені з військової служби, які за своїми професійно - психологічними характеристиками і станом здоров`я придатні до служби у військовому резерві та відповідають встановленим вимогам проходження служби у військовому резерві, - в обов`язковому порядку.

Згідно листа ІНФОРМАЦІЯ_3 від 13.10.2023 № 4149, що ОСОБА_1 , 1983 р.н., звільнений з військової служби 10.02.2019 року під час дії особливого періоду (про що також свідчить запис в пункті 9 військового квитка ОСОБА_1 ) є резервістом оперативного резерву.

Також, відповідно до витягу з наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 від 15.02.2019 № 4 ОСОБА_1 , старший лейтенант (ВОС 097000) зарахований до резерву першої черги військової частини НОМЕР_2 .

Відтак з огляду на наведене вище, враховуюче те, що позивач перебуває в статусі резервіста, а не військовозобов`язаного, що в свою чергу підтверджується наявними в справі матеріалами, суд дійшов висновку, про відсутність правових підстав щодо включення позивача до списків військовозобов`язаних, які пропонуються до бронювання на період мобілізації та на воєнний час згідно Порядку бронювання військовозобов`язаних за списком військовозобов`язаних під час дії воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 2023 року №76.

Стосовно аргументів позивача щодо порушень ведення військового обліку в Головному управлінні, як безпідставні, оскільки позивач не наділений відповідними повноваженнями щодо надання оцінки організації роботи по даному напрямку діяльності Головного управління. Більше того, ведення військового обліку в Головному управлінні, не спростовує наведених вище висновків суду, а неправильність ведення такого обліку є окремою підставою для відповідальності відповідача, що не є предметом цього спору.

Відповідно до структури головних управлінь Пенсійного фонду України в областях та м. Києві, затвердженої Головою правління Пенсійного фонду України 27.05.2024 року та погодженої з Міністром соціальної політики України 03.06.2024 (лист Пенсійного фонду України від 05.06.2024 № 2800-1001-9/34447) управління з ретроконверсії Головного управління ліквідовано (управління в якому працював позивач ОСОБА_1 ). Відповідно посаду начальника відділу з ретроконверсії № 2 управління з ретроконверсії Головного управління скорочено з 17.06.2024 року (наказ Головного управління Пенсійного фонду України від 17.06.2024 № 378) (посада на якій працював позивач ОСОБА_1 ), що в свою чергу є додатковою підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 24 липня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г. Мацький Є.М.