Справа № 340/7787/24
Суддя: Г.П. КАЗАНЧУК
Дата ухвалення: 2025-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/7787/24

Кіровоградський окружний адміністративний суду у складі судді Казанчук Г.П., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Обласної МСЕК №2 про визнання протиправною та скасування довідки, а також зобов`язання вчинити певні дії, -

ВИКЛАД ОБСТАВИН:

ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Ісмайлову Анну Вікторівну, звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати довідку обласної медико-соціальної експертної комісії №2 від 24.07.2024 року;

- зобов`язати відповідача провести повторний огляд і винести нове рішення..

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, у зв`язку із отриманим пораненням під час виконання обов`язку пов`язаного із захистом Батьківщини, ОСОБА_1 отримав вогнепальне поранення черевної стінки з пошкодженням тонкої кішки, в результаті яких МСЕК було встановлено ІІІ групу інвалідності. Вважає, що під час прийняття рішення МСЕК не були враховані всі діагнози ОСОБА_1 та його фізичний стан, наявність яких свідчить про можливість встановлення іншої групи інвалідності, хоча б ІІ групи.

Ухвалою судді від 10.12.2024 прийнято адміністративний позов до розгляду, відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Кіровоградським обласним бюро МСЕК (надалі відповідач 1) поданий відзив на позов, у якому вказано, що медичний огляд ОСОБА_1 було проведено у повній відповідності до вимог законодавства із дотриманням усіх процедур проведення медичного огляду та обов`язкових досліджень. Заяви щодо оскарження рішення обласної МСЕК №2 до ДЗ ''Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ'' ОСОБА_1 не подавав. Наголошено, що після огляду та вивчення наданої медичної документації у ОСОБА_1 виявлені функціональні порушення, які в помірному ступені обмежують життєдіяльність та дають підстави для встановлення ІІІ групи інвалідності (а.с.24-30).

Дослідивши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 під час проходження військової служби отримав мінно-вибухову травму, множинні вогнепальні уламкові поранення лівої бічної поверхні живота, проникаюче в черевну порожнину, гемоперетонеум, перфорація порожнистого органа, що вказано у довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 27.11.2023 року №708 (а.с.10).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27.05.2024 року №156 ОСОБА_1 звільнений з військової служби за станом здоров`я (а.с.7).

З метою встановлення інвалідності ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до обласної МСЕК №2 Комунального закладу ''Кіровоградське обласне бюро медико-соціальної експертизи'' та був оглянутий 16.09.2024 року обласною МСЕК.

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серія 12 ААГ №842680 ОСОБА_1 визначено третя група інвалідності з 24.07.2024 року (надалі спірне рішення, а.с.8)

Не погоджуючись із визначенням групи інвалідності, позивач звернувся до суду.

Отже, правомірність та законність визначення спірним рішенням групи інвалідності є предметом спору, переданим на вирішення адміністративного суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України ''Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні'' особи з інвалідністю в Україні володіють усією повнотою соціально-економічних, політичних, особистих прав і свобод, закріплених Конституцією України, законами України та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно частини 1 статті 3 Закону України ''Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні'' інвалідність повнолітній особі встановлюється за результатами оцінювання повсякденного функціонування особи, проведеного експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На час проведення медичного огляду, спірні правовідносини були врегульовані Постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1317, якою затверджено Положення про медико-соціальну експертизу (надалі Положення про медико-соціальну експертизу, у редакцій чинній станом на день виникнення спірних правовідносин), яке визначає процедуру проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації.

В абзаці першому пункту 3 Положення №1317 визначено, що медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій (абз. 1 п.4 Положення №1317).

Відповідно до пункту 11 Положення №1317 міські, міжрайонні, районні комісії, зокрема: визначають ступінь обмеження життєдіяльності осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, потребу в сторонньому нагляді, догляді або допомозі, реабілітації, реабілітаційний потенціал, групу інвалідності, причину і час її настання, професію, з якою пов`язане ушкодження здоров`я, а також ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) працівників, які одержали ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням ними трудових обов`язків.

Постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1317 також затверджено Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, яке визначає порядок, умови та критерії встановлення інвалідності медико-соціальними експертними комісіями (далі - комісії).

Відповідно до пункту 3 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності медико-соціальна експертиза проводиться з метою встановлення інвалідності хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи.

Пунктом 4 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності визначено, що лікарсько-консультативна комісія закладу охорони здоров`я направляє осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, на огляд комісії згідно з цим Положенням.

Відповідно до пункту 7 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності Комісія проводить огляд тимчасово непрацездатної особи, що звернулася для проведення медико-соціальної експертизи, протягом п`яти робочих днів з дня надходження направлення лікарсько-консультативної комісії та приймає рішення про наявність чи відсутність інвалідності.

За наявності підстав для заочного проведення медико-соціальної експертизи, визначених у пункті 5 цього Положення, комісія проводить експертизу протягом трьох робочих днів з дня надходження направлення лікарсько-консультативної комісії.

Якщо комісія не прийняла рішення про продовження строку тимчасової непрацездатності, листок непрацездатності закривається датою проведення огляду.

Отже, медичний огляд позивача був проведений з метою визначення придатності до військової служби у воєнний час.

На виконання вказаних обов`язків відповідачем 16.09.2024 року проведений огляд позивача. Суд акцентує, що доводів про наявність чи відсутність недоліків самої процедури огляду позивача комісією МСЕК, адміністративний позов не містить. Тобто, позивач не вказує, що під час проведення огляду були допущені якіх невідповідності чи про те, що його не було взагалі оглянуто.

На час виникнення спірних правовідносин, процедура та підстави встановлення груп інвалідності була визначена в Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я 05.09.2011 N 561 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14.11.2011 року за N 1295/20033 (надалі Інструкція№561).

Відповідно до пункту 1.4 Інструкції №561 медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, здійснення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб інваліда, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Згідно пункту 1.10 Інструкції №561 при огляді у МСЕК проводяться: вивчення документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи; опитування хворого; об`єктивне обстеження та оцінка стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії.

Тобто, рішення МСЕК приймається після повного медичного обстеження особи і проведення необхідних досліджень лікувально-профілактиіним закладом охорони здоров`я, на підставі медичної документації, яка обов`язково включає направлення на МСЕК, та за результатами об`єктивного обстеження особи членами комісії.

У пункті 27 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності визначено, що підставою для встановлення I групи інвалідності є стійкі, значно вираженої важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, травмою або уродженою вадою, що призводять до значного обмеження життєдіяльності особи, неспроможності до самообслуговування і спричиняють до виникнення потреби у постійному сторонньому нагляді, догляді або допомозі…

Підставою для встановлення II групи інвалідності є стійкі, вираженої важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, травмою або вродженою вадою, що призводять до значного обмеження життєдіяльності особи, при збереженій здатності до самообслуговування та не спричиняють потреби в постійному сторонньому нагляді, догляді або допомозі…

Підставою для встановлення III групи інвалідності є стійкі, помірної важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, наслідками травм або вродженими вадами, що призвели до помірно вираженого обмеження життєдіяльності особи, в тому числі її працездатності, але потребують соціальної допомоги і соціального захисту…

Позивач у позові вказує, що відповідачем не було враховано його діагнози, протея кий саме діагноз позивача не був врахований при визначенні ступеня інвалідності, позов не містить.

Отже, суд констатує про відсутність порушення процедури проходження медичного огляду, з огляду на відсутність доводів позивача щодо таких порушень. Водночас суд зазначає, що не наділений знаннями у сфері медичної науки.

Згідно пунктів 23-24 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності у разі незгоди з рішенням районної, міжрайонної, міської комісії хворий, потерпілий від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання або особа з інвалідністю має право подати протягом місяця після одержання висновку комісії письмову заяву до Кримської республіканської, обласної, Київської та Севастопольської центральних міських комісій або до комісії, в якій він проходив огляд, чи до відповідного управління охорони здоров`я. Комісія, що проводила огляд, або управління охорони здоров`я надсилає у триденний строк після надходження відповідного запиту всі наявні документи на розгляд Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії, яка протягом місяця з дня подання зазначених документів проводить повторний огляд заявника і приймає відповідне рішення.

Рішення Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії може бути оскаржене до МОЗ.

МОЗ за наявності фактів порушення законодавства про медико-соціальну експертизу доручає Центральній медико-соціальній експертній комісії МОЗ або Кримській республіканській, Київській та Севастопольській міським або обласній комісії іншої області повторно розглянути з урахуванням усіх наявних обставин питання, з якого оскаржується рішення, а також вживає інших заходів впливу для забезпечення дотримання законодавства під час проведення медико-соціальної експертизи.

В особливо складних випадках Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ, Кримська республіканська, обласна, центральна міська комісія та МОЗ можуть направляти осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, для проведення медико-соціального експертного обстеження до клініки Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності (м. Дніпропетровськ) та Науково-дослідного інституту реабілітації інвалідів (м. Вінниця). Після обстеження зазначені науково-дослідні установи складають консультативні висновки, які для комісії мають рекомендаційний характер.

Інформації про те, чи скористався позивач правом на оскарження довідки МСЕК про визначення третьої групи інвалідності до ДЗ ''Центральна медико-соціальної експертної комісія МОЗ'', матеріали справи не містять.

Тобто, неврахування, як на думку позивача усих діазгнозів та його фізичного стану тощо у фаховій площині можлива лише лікарями Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ.

Верховний Суд у постановах від 29.12.2021 року у справі №638/2723/16-а та від 12.10.2021 року у справі № 280/4820/19, у яких спір виник у зв`язку із незгодою позивачів із висновками МСЕК щодо встановлення таким групи інвалідності, дійшов висновку, що рішення МСЕК приймається після повного медичного обстеження особи і проведення досліджень лікувально-профілактичним закладом охорони здоров`я, на підставі медичних документів та за результатами об`єктивного обстеження особи членами комісії.

У вказаних постановах Верховний Суд висловив правову позицію, згідно з якою при розгляді по суті спору у справах, у яких оспорюються рішення МСЕК, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки не є спеціалізованою установою в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку МСЕК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суди вправі перевіряти законність висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку на підставі приписів Інструкції про встановлення груп інвалідності, Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.

З огляду на викладене, суд не вправі втручатися в діяльність державних органів, що застосовують надані їм у межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження в будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами. Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Тобто, законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкта владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

При цьому, вирішення питання щодо надання оцінки діагнозам та фізичного стану позивача, суд не може перебирати на себе, оскільки це, з поміж іншого, вимагає наявності медичної освіти та спеціальної підготовки.

З огляду на викладене, суд зазначає, що відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо встановлення позивачу інвалідності є дискреційними повноваженнями та виключною його компетенцією.

Спірне рішення МСЕК прийняте після повного медичного обстеження позивача, на підставі медичних документів та за результатами об`єктивного обстеження особи членами комісії. При цьому, розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень МСЕК, суд вправі перевірити законність висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку, яка на час спірних правовідносин визначена Положенням про порядок, умови та критерії встановлення. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку МСЕК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.

Вказана позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 30.04.2021 у справі № 160/12235/19, а також від 12.06.2020 у справі № 810/5009/1855.

Враховуючи вищевикладене, суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. У зв`язку з чим, розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 243-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Обласної МСЕК №2 (вул. Академіка Корольова, 34/19, каб.9, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25030) про визнання протиправною та скасування довідки, а також зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення суду направити сторонам.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. КАЗАНЧУК