Справа № 953/11153/24
Суддя: Вітюк Р. В.
Дата ухвалення: 2025-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року

Київський районний суд м. Харкова в складі

головуючого судді Вітюка Р.В.,

за участі секретаря судового засідання Соломонової К.О.,

представниці позивача Сікорської О.М. (адвокатка)

розглянув у м. Харків адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_2 ) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ТЦК), в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову № 18759 від 27.11.2024 у справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП, винесену начальником ТЦК Олександром Чепурним про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн;

- провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ТЦК на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,60 грн;

- витребувати з ТЦК належним чином посвідчену копію протоколу та інших документів, які передували та/або були підставою складення постанови № 18759 про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП від 27.11.2024.

Позов обґрунтовано таким:

-нормами законодавства передбачено, що повістка має бути вручена особисто і підписана особою, якій вона призначена. Посилається на пункт 41 постанови Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024;

-про те, що позивача викликають до ТЦК останній дізнався від працівників поліції, оскільки його було оголошено в розшук;

-у оскаржуваній постанові зазначено, що обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття, однак позивач свою вину не визнав і намагався довести відсутність порушення з його боку;

-оскаржувана постанова не відповідає статті 283 КУпАП, оскільки не містить опису обставин, встановлених під час розгляду справи: дати вчинення порушення; дати, коли особа мала з`явитись до ТЦК; обставини, які підтверджують повторність вчиненого правопорушення; дати вручення повістки позивачу.

Стислий виклад заперечень відповідача

Відповідач правом на подання відзиву та будь-яких інших документів не скористався.

Процесуальні дії у справі

Суд ухвалою від 06.01.2025 прийняв справу до розгляду, відкрив провадження та призначив її до розгляду на 15.01.2025. Також витребував з ТЦК належним чином завірену копію протоколу та інших документів, які передували та/або були підставою складення постанови № 18759 про адміністративне правопорушення (належної якості).

У судове засідання у режимі відеоконференції 15.01.2025 з`явився представник позивача. У зв`язку з неявкою відповідача та не наданням документів, які витребував суд засідання було відкладено до 27.01.2025.

27.01.2025 у судове засідання з`явилася представниця позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, витребовуваних документів не надав. Про дату, час та місце судових засідання повідомлений належним чином шляхом вручення повісток та ухвали суду, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень (ухвалу і повістку на 15.01.2025 отримав 12.01.2025, а на 27.01.2025 19.01.2025). Тобто відповідач обізнаний про судове провадження та належним чином повідомлений про дати судових засідань.

Відповідно до частини першої статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Представниця позивача у судовому засіданні вважала за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності відповідача.

Суд, враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання, відсутність від нього клопотань про неможливість розгляду справи, дійшов висновку про розгляд справи за його відсутності.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Фактичні обставини, встановлені судом

27.11.2024 начальник ТЦК О. Чепурний ухвалив постанову № 18759 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в розмірі 17 000,00 грн за адміністративне правопорушення, що передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП, що підтверджується копією вказаної постанови.

Відповідно до вказаної постанови 04.10.2024 ОСОБА_1 було направлено повістку № 463725 на 11:00 год. 19.10.2024 для уточнення даних, але ОСОБА_3 до ТЦК 19.10.2024 не з`явився. Своєю бездіяльністю громадянин порушив вимоги абзацу 2 частини першої статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", абзац 3 пункту 1 Правил військового облік призовників та військовозобов`язаних, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022, абзац 2 частини десятої статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу". Обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП не виявлено, обставини, що пом`якшують відповідальність відповідно до статті 34 КУпАП визнано щире розкаяння громадянина. А тому голова ТЦК дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 17 000 грн.

Згідно з копією тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 24.07.2018 ОСОБА_1 , 1997 року народження, має військове звання солдат. У рядку № 7 (придатність до проходження військової служби за станом здоров`я) зазначено, що 26.04.2018 ІНФОРМАЦІЯ_2 визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у військовий час. У рядку № 9 зазначено, що підлягає повторному медичному пересвідченню 26.04.2023.

Відповідно до скріншоту із застосунку "Резерв+" (паперової копії електронного документу) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовозобов`язаний має відстрочку до 07.02.2025 на підставі пункту 1 частини третьої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Відповідач відзив на позов не подав, жодних доказ на спростування / підтвердження обставин, наведених в позові не надав.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Відповідно до пунктів 1 8 частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Згідно з частинами другою, третьою статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

З матеріалів справи вбачається, що предметом оскарження є акт територіального центру комплектування (далі ТЦК) про притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення порядку уточнення даних військовозобов`язаного.

Диспозиція частини третьої статті 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначені Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Процедура оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів визначена Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі Порядок), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024.

Згідно з пунктом 41 Порядку належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Зі змісту наведеного положення вбачається, що у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку резервіст або військовозобов`язаний вважається належним чином оповіщенним про виклик до районного (міського) ТЦК у разі проставлення у поштовому повідомленні (І) відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою ТЦК під час уточнення своїх облікових даних або (ІІ) відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку.

Тому посилання позивача на обов`язковість особистого вручення та підписання повістки для того, щоб вважати, що вказана особа оповіщена визнаються необґрунтованими, оскільки інше визначено пунктом 41 Порядку, на який посилається і сам заявник. Посилання на отримання повістки від іншого ТЦК (проставлення в ньому підпису) також відхиляються судом, оскільки не спростовують положення Порядку, яким визначено, зокрема, процедуру оповіщення.

Водночас суд враховує, що заявник заперечує факт його оповіщення.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі ( частина друга статті 77 КАС України).

Згідно з частиною четвертою статті 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Суд, відкриваючи провадження у справі, надав відповідачу можливість подати відзив на позов та, ураховуючи принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі (пункт 4 частини третьої статті 2 КАС України) зобов`язав його надати документи, які передували та/або були підставою складення оскаржуваної постанови.

Водночас відповідач не надав суду ані відзиву на позов, ані витребовуваних документів.

У цій справі до предмету доказування входить, зокрема, встановлення порядку оповіщення позивача про необхідність з`явитись до ТЦК (докази надсилання повідомлення, її отримання, неотримання, причини неотримання, тощо). Однак жодного доказу щодо належного оповіщення позивача відповідач не надав, що виключає можливість встановлення відповідного факту. Натомість позивач відповідну обставину заперечує.

За таких обставин, суд, з урахуванням положень пункту 4 частини третьої статті 2, частини другої статті 77 та частини четвертої статті 159 КАС України вважає, що доводи позивача щодо відсутності доказів його належного оповіщення про необхідність з`явитись до ТЦК є обґрунтованими, а відповідач доказів на спростування наведеного не надав. Неподання останнім відзиву на позов без поважних причин у цьому випадку кваліфікується як визнання позову.

Крім того, суд зазначає, що згідно з оскаржуваною постановою повістка була направлена позивачу для уточнення даних. Однак в оскаржуваній постанові не наведено, які саме дані необхідно було уточнити (ураховуючи право позивача на відстрочку до 07.02.2025).

До того ж, обов`язок військовозобов`язаного уточнити свої облікові дані передбачено частиною третьою статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", а не частиною першою, яка наведена у мотивувальній частині оскаржуваної постанови і яка передбачає явку для взяття на військовий облік, визначення призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Висновки за результатами розгляду заяви

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи встановлені судом обставини, норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, постанову ТЦК слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Судовий витрати

З урахуванням статті 139 КАС України та задоволення позову, судовий збір підлягає відшкодуванню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 2, 5, 48, 77, 243 246, 250, 255, 286, 292 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1.Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

2.Скасувати постанову № 18759 від 27.11.2024 у справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.

3.Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

4.Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605 грн 60 коп. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Роман ВІТЮК