Справа № 240/4604/24
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2025-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/4604/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Лавренчук Ольга Володимирівна

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

27 січня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Граб Л.С. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2024 року у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства "Житомиробленерго" до Головного управління ДПС у Житомирській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі Філії-Житомирське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання протиправними та скасування податкові рішення-повідомлення,

В С Т А Н О В И В :

Акціонерне товариство "Житомиробленерго" звернулось до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі Філії-Житомирське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання протиправними та скасування податкові рішення-повідомлення.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2024 року позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення від 13.11.2023: №, №, №; №; №;. №; №; №; №; №; №; №; №; №; №; №; № ; №; №08; №08.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Позивач направив на адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу - без задоволення, оскільки вважає, що судом вірно встановлені обставини справи та надано їх належну правову оцінку.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що на підставі пп.20.1.4 п. 20.1 ст. 20 розділу І, пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 розділу ІІ Податкового кодексу України, у порядку, визначеному п.76.2 ст. 76 ПК України, посадовими особами Головного управління ДПС у Житомирській області було проведено камеральні перевірки щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання АТ "Житомиробленерго" з рентної плати.

За результатом перевірок було складено Акти камеральної перевірки щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання АТ "Житомиробленерго" з рентної плати від 12 жовтня 2023 року:

- №16861/06-30-04-07/22048622;

- №16865/06-30-04-07/22048622;

- №16866/06-30-04-08/22048622;

- №16881/06-30-04-08/22048622.

У актах вказано про порушення АТ "Житомиробленерго" граничних термінів сплати узгоджених податкових зобов`язань з рентної плати, самостійно визначених платником податків у розрахунках рентної плати. Вказано, що граничний термін сплати 23.05.2023, а фактично сплачено 01.06.2023, кількість днів прострочення -10.

З матеріалів справи вбачається, що АТ "Житомиробленерго" подало заперечення на Акти камеральної перевірки від 12.10.2023 у яких вказало, що оплата узгоджених податкових зобов`язань з рентної плати за І квартал 2023 року, що зазначені у актах від 12.10.2023 здійснена із запізненням на 10 днів з причин не проведення банківською установою платіжних інструкцій на сплату даного податку. До заперечень додано платіжні інструкції у яких, у рядку призначення платежу вказано "рентна плата" та які датовано 18 травня 2023 року.

Головне управління ДПС у Житомирській області, розглянувши заперечення АТ "Житомиробленерго" на Акти камеральних перевірок від 12.10.2023 надало відповіді у яких вказало, що подані у запереченнях аргументи не спростовують факту порушення, відображеного в Актах камеральних перевірок від 12.10.2023.

На підставі висновків Актів камеральних перевірок від 12.10.2023, відповідачем прийнято податкові повідомлення рішення від 13 листопада 2023 року:

- № про нарахування штрафу в сумі 9,76 грн. за порушення строку сплати рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення в сумі 195,13 грн на 10 календарних дні;

№ про нарахування штрафу в сумі 6,56 грн. за порушення строку сплати рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення в сумі 131,25грн на 10 календарних дні;

№ про нарахування штрафу в сумі 35,77 грн за порушення строку сплати рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення в сумі 715,45 грн на 10 календарних дні;

№ про нарахування штрафу в сумі 2,71 грн. за порушення строку сплати рентної плати за спеціальне використання води (крім рентної плати за спеціальне використання води водних об`єктів місцевого значення) в сумі 54,29грн на 10 календарних дні;

№ про нарахування штрафу в сумі 20,23 грн. за порушення строку сплати рентної плати за спеціальне використання води (крім рентної плати за спеціальне використання води водних об`єктів місцевого значення) в сумі 404,55грн на 10 календарних дні;

№ про нарахування штрафу в сумі 5,44 грн. за порушення строку сплати рентної плати за спеціальне використання води (крім рентної плати за спеціальне використання води водних об`єктів місцевого значення) в сумі 108,72 грн на 10 календарних дні;.

№ про нарахування штрафу в сумі 1,62 грн за порушення строку сплати рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення в сумі 32,32 грн на 10 календарних дні;

№ про нарахування штрафу в сумі 1,97 грн за порушення строку сплати рентної плати за спеціальне використання води (крім рентної плати за спеціальне використання води водних об`єктів місцевого значення) в сумі 39.39грн на 10 календарних дні;

№ про нарахування штрафу в сумі 2,51 грн за порушення строку сплати рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення в сумі 50,26 грн на 10 календарних дні;

№ про нарахування штрафу в сумі 1,28 грн за порушення строку сплати рентної плати за спеціальне використання води (крім рентної плати за спеціальне використання води водних об`єктів місцевого значення) в сумі 25,55грн на 10 календарних дні;

№ про нарахування штрафу в сумі 3,83 грн за порушення строку сплати рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення в сумі 76,67 грн на 10 календарних дні;

№ про нарахування штрафу в сумі 1,81 грн за порушення строку сплати рентної плати за спеціальне використання води (крім рентної плати за спеціальне використання води водних об`єктів місцевого значення) в сумі 36,20грн на 10 календарних дні;

№ про нарахування штрафу в сумі 3,34 грн за порушення строку сплати рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення в сумі 66,73 грн на 10 календарних дні;

№ про нарахування штрафу в сумі 0,16 грн за порушення строку сплати рентної плати за спеціальне використання води (крім рентної плати за спеціальне використання води водних об`єктів місцевого значення) в сумі 3,19грн на 10 календарних дні;

№ про нарахування штрафу в сумі 1,94 грн за порушення строку сплати рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення в сумі 38,75 грн на 10 календарних дні;

№ про нарахування штрафу в сумі 1,60 грн за порушення строку сплати рентної плати за спеціальне використання води (крім рентної плати за спеціальне використання води водних об`єктів місцевого значення) в сумі 31,94грн на 10 календарних дні;

№ про нарахування штрафу в сумі 1,79 грн за порушення строку сплати рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин в сумі 35,90 грн на 10 календарних дні;

№ про нарахування штрафу в сумі 0,48 грн за порушення строку сплати рентної плати за спеціальне використання води в сумі 9,58грн на 10 календарних дні;

№ 08 про нарахування штрафу в сумі 4,18 грн за порушення строку сплати рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення в сумі 83,58 грн на 10 календарних дні;

№ 08 про нарахування штрафу в сумі 2,34 грн за порушення строку сплати рентної плати за спеціальне використання водних ресурсів в сумі 46,84грн на 10 календарних дні.

Встановлено, що позивач звернувся із скаргами про перегляд податкових повідомлень - рішень до контролюючого органу вищого рівня. Обґрунтовуючи протиправність податкових повідомлень - рішень, позивач у скаргах вказав, що порушення строків оплати узгоджених податкових зобов`язань допущено не з вини АТ "Житомиробленерго", адже в системі КлієнтБанк Філія-Житомирське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» 18 травня 2023 року були створені належним чином підписані та готові до проведення платіжні інструкції на сплату узгоджених податкових зобов`язань. Зазначає, що на розрахунковому рахунку в банку була накопичена достатня сума коштів для забезпечення платежів по сплаті узгоджених податкових зобов`язань.

За результатом розгляду скарг АТ "Житомиробленерго", Державна податкова служба України прийняла рішення від 31.01.2024, якими залишила без змін податкові повідомлення - рішення, а скарги - без задоволення.

Звертаючись до суду з позовом, позивач вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню оскаржувані податкові повідомлення - рішення.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості вимог позивача, відтак і наявності підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору та, відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги Головного управління ДПС у Житомирській області.

За визначенням, наведеним у пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України (пп.4.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з приписами пунктів 36.1, 36.2 та 36.5 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. Спосіб, порядок та строки виконання податкового обов`язку встановлюються цим Кодексом та законами з питань митної справи ( п. 38.1 та п. 38.3 статті 38 ПК України).

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

У п. 57.1 статті 57 ПК України вказано, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом .

За визначенням, наведеним у пунктах 109.1, 109.2 статті 109 ПК України, податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом. Порушення податкового законодавства та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

У разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу (п. 124.1 ст.124 ПК України).

Приписами п. 129.6 статті 129 ПК України встановлено, що за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні послуги", з вини банку, органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, небанківського надавача платіжних послуг, еквайра, емітента електронних грошей такий банк/орган, небанківський надавач платіжних послуг, емітент електронних грошей сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафи у розмірах, встановлених цим Кодексом.

У пп. 129.9.4 пп 129.9 ст. 129 ПК України встановлено, що пеня не нараховується, а нарахована пеня підлягає анулюванню у випадку вчинення діяння (дії чи бездіяльності) з вини банку, органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, небанківського надавача платіжних послуг, еквайра, емітента електронних грошей.

Загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків (далі - платіжні системи) в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлює відповідальність суб`єктів переказу, а також визначає загальний порядок здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами визначає Закон України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" від 05 квітня 2001 року № 2346-III (далі - Закон № 2346).

За визначенням, наведеним у пунктах 1.15, 1.24, 1.30 частини 1 статті 1 Закону № 2346:

ініціатор - особа, яка на законних підставах ініціює переказ коштів шляхом формування та/або подання відповідного документа на переказ або використання електронного платіжного засобу;

переказ коштів (далі - переказ) - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі;

платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня (п.8.1 ч. 1 статті 8 Закону №2346).

За змістом статті 22 Закону № 2346 ініціювання переказу здійснюється, зокрема, за платіжними дорученнями. Під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника; для банку платника - з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку. Банки виконують розрахункові документи відповідно до черговості їх надходження (крім випадків, встановлених законом) та виключно в межах залишку коштів на рахунках платників, крім випадків надання платнику обслуговуючим його банком кредиту.

Верховний Суд, розглядаючи питання притягнення платників податків до відповідальності за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов`язання, неодноразово вказував, що податковий обов`язок є безумовним і першочерговим. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку законодавчо покладено на платника податків. Водночас, для вирішення питання про наявність/відсутність підстав для застосування до платника податку відповідальності за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов`язання необхідно встановити причини, що зумовили такий пропуск, та перевірити, чи вчинив платник податку усі залежні від нього дії з метою належного та своєчасного виконання податкового обов`язку.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 04 березня 2021 року у справі №640/20899/18, у разі доведеності того, що будь-якого іншого шляху виконання податкового обов`язку не було, то несвоєчасне його виконання з огляду на застосування персональних економічних та інших обмежувальних заходів до такого платника податків не утворює складу правопорушення, передбаченого статтею 109 ПК України.

Подібна правова позиція висловлювалась Верховним Судом, зокрема, й у постановах від 03 квітня 2018 року у справі №809/3851/15 та від 10 грудня 2021 року у справі №810/5852/15, у яких цей суд зазначав, що виконання платником податкового обов`язку з перерахування до бюджету суми податкового зобов`язання, а отже його сплата, пов`язане з моментом подання в банк платіжного доручення на перерахування відповідних сум податкових зобов`язань, а ініціювання переказу вважається остаточно завершеним з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника, за подальший переказ сум податкового зобов`язання відповідальність несе банк.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи платіжних інструкцій про сплату Товариством рентної плати, ці документи були ним сформовані Акціонерним товариством "Житомиробленерго" та прийняті Житомирським обласним управлінням Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до виконання в межах операційного дня 18 травня 2023 року.

Разом з тим, часом виконання на вказаних платіжних інструкціях вказано 01 червня 2023 року, що й зумовило порушення граничного терміну сплати узгодженого грошового зобов`язання АТ "Житомиробленерго" на десять календарних дні.

Частиною 22.7 ст. 27 Закону №2346 встановлено, що у разі відмови з будь-яких причин у прийнятті розрахункового документа банк має повернути його ініціатору не пізніше наступного операційного дня банку із зазначенням причини повернення.

Однак, під час розгляду справи до суду не надано доказів, що платіжні інструкції АТ "Житомиробленерго" повертались банком без виконання.

В свою чергу, позивачем надано до суду виписку по рахунку АТ "Житомиробленерго" станом на 18 травня 2023 року у нього в Житомирському обласному управлінні Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на рахунку були наявні кошти в сумі 44715066,22 грн, тобто в обсязі, достатньому для проведення платежів за платіжними інструкціями від 18 травня 2023 року.

Отже, своєчасне направлення позивачем до банку, який здійснює його розрахунково-касове обслуговування, належним чином оформлених платіжних інструкцій на оплату податкових зобов`язань з рентної плати, при наявності необхідного обсягу коштів на рахунку, є належними, необхідними та достатніми діями, які платник податку повинен вчинити для оплати податкового зобов`язання, тобто для виконання обов`язку, покладеного на нього законодавцем.

В матеріалах справи наявний лист Житомирського обласного управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" від 24 травня 2023 року № 105.33-09/20197/2023, яким банківська установа повідомляла позивача про продовження зупинення видаткових фінансових операцій на його рахунках, згідно рішень спеціально уповноваженого органу від 18 травня 2023 року.

Крім того, у листі-відповіді від 01 червня 2023 року № 1877/820-05 на адвокатські запити, Державна служба фінансового моніторингу України, з посиланням на положення законодавства України, зазначала, що єдиною підставою для прийняття Держфінмоніторингом рішення про зупинення видаткових фінансових операцій є наявність у нього підозри про те, що фінансова операція або її учасники, їх діяльність чи походження активів пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванням тероризму та/або фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, або із вчиненням іншого кримінального правопорушення або діяння, за яке передбачені міжнародні санкції. Разом з тим, інформація щодо зупинення фінансових операцій є таємницею фінансового моніторингу (таємною інформацією) та не може бути повідомлена позивачу. Водночас, 31 травня 2023 року на підставі інформації, отриманої від правоохоронного органу, Держфінмоніторинг скасував свої рішення про продовження зупинення видаткових фінансових операцій Товариства.

Як вірно вказав суд першої інстанції, вказані листи жодним чином не спростовують позиції суду щодо вжиття позивачем всіх залежних від нього заходів для своєчасної сплати податкових зобов`язань з орендної плати з юридичних осіб та земельного податку, натомість опосередковано підтверджують, що порушення термінів сплати узгоджених грошових зобов`язань, в даному випадку, відбулось не з вини позивача.

Частиною 6 статті 41 Закону України "Про платіжні послуги" визначено, що ініціювання платіжної операції є завершеним з моменту прийняття платіжної інструкції до виконання надавачем платіжних послуг платника.

Отже, виконання платником податкового обов`язку по перерахуванню в бюджет суми податкового зобов`язання та його сплати, пов`язане саме з моментом подання в банк платіжного доручення на перерахування відповідних сум податкових зобов`язань, а ініціювання переказу вважається остаточно завершеним і за подальший переказ сум податкового зобов`язання відповідальність несе банк.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03.04.2018 у справі №809/3851/15 та від 10.12.2021 у справі №810/5852/15.

Окрім того, відповідно до підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності та/або документів (повідомлень), у тому числі передбачених статтями 39 і 392, пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Враховуючи, що у АТ "Житомиробленерго" була відсутня можливість своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Товариство звільнено від відповідальності відповідно до пп.69.1 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ ПКУ.

При цьому, підпунктом 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України не передбачено необхідність будь яким іншим нормативним актом врегулювати порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платниками податків обов`язків.

З урахуванням встановлених судом обставин, суд дійшов вірного висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог. При вирішенні даного публічно-правового спору, суд правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку і, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Щодо інших доводів скаржників, колегія суддів зазначає, що у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії», заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2024 року, в межах доводів апеляційної скарги відповідача відповідає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що Житомирський окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Граб Л.С. Матохнюк Д.Б.